ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. Справа№ 905/1514/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Романова Ю.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 19.09.2019

у справі № 905/1514/19 (суддя О.В.Гумега)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний

комбінат «Азовсталь»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі

Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного

товариства «Українська залізниця»

про стягнення 143 025,80 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі №905/1514/19 повернуто позовну заяву та додані до неї документи.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» оскаржило її в апеляційному порядку, просило скасувати та направити матеріали справи № 905/1514/19 до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржувана ухвала постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права. Посилаючись на ч. 1 ст. 173 ГПК України апелянт зазначив, що положеннями процесуального законодавства закріплено право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних підставами виникнення або поданими доказами. При цьому, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин. На переконання апелянта, оскаржувана ухвала обмежує доступ позивача до правосуддя, оскільки вимоги про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу пред`явлено до одного відповідача, і ці вимоги є однорідними, підтвердженими тотожними доказами, кількість накладних не впливає на суть розгляду справи, матеріально-правові вимоги позивача виникають з однієї і тієї самої підстави. Крім цього, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, заявник посилався на правову позицію, викладену Верховним Судом в постановах від 28.01.2019 у справі № 905/1729/19 та від 13.03.2019 у справі № 905/909/19.

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 26.11.2019 представники сторін не з`явились не зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їх адреси відповідної ухвали про призначення розгляду справи (отримана уповноваженими представниками позивача 01.11.2019, а відповідача - 31.10.2019 та 05.11.2019, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, апеляційний суд вважав за доцільне справу розглядати за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 143 025,80 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що вантаж згідно із залізничними накладними, перелік яких наведено в позовній заяві та додано до неї, доставлено із простроченням, відтак відповідачу нараховано штраф за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 143 025,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області справу № 905/1514/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 143 025,80 грн. передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Як вище згадувалось, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі №905/1514/19 повернуто позовну заяву та додані до неї документи. Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд виходив з того, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума штрафу фактично складається з окремих сум штрафу, розрахованих позивачем за порушення терміну доставки вантажу за 30 залізними накладними. При цьому, суд зазначив, що для встановлення наявних підстав для стягнення відповідної суми штрафу за кожною з 30 залізничних накладних належить встановити дату прийняття вантажу до перевезення, початок обчислення строку доставки, дату прибуття вантажу, відстань перевезення, дату фактичного прибуття вантажу, строк доставки, наднормативний термін доставки, провізну плату, % провізної плати для сплати штрафу (ст. 116 Статуту залізниць України), суму штрафу. За висновками суду, вимоги про стягнення сум штрафу за кожною із 30 залізних накладних не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, й позивачем жодним чином не обґрунтовано правомірності об`єднання вимог про стягнення штрафів за несвоєчасну доставку вантажу по 30 залізничним накладним в одній позовній заяві.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду.

За приписами п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, у зазначеній нормі процесуального права визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. Об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», позивачем у цій справі заявлено вимогу про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 143 025,80 грн. Відповідно, наявність тільки однієї вимоги виключає можливість порушення правил об`єднання позовних вимог в одній позовній заяві.

Разом з цим, на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог, тому висновок суду про не пов`язаність доказів, доданих до позовної заяви, є передчасним. При цьому, на стадії відкриття провадження у справі суд має надати оцінку доказам, доданим позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти доказів, наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.

Також, необхідно зауважити, що порядок заявлення та розгляду претензій з приводу платежів, зборів і штрафів, пов`язаних із залізничним перевезенням пасажирів, багажу та вантажів врегульовано Правилами заявлення та розгляду претензій (ст. ст. 130-137 Статуту залізниць України), затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

За змістом п. 3 цих Правил претензії про відшкодування за втрату, псування або пошкодження вантажу пред`являються щодо кожної відправки окремо. На однорідні вантажі, завантажені на одній станції одним відправником на одну станцію призначення на адресу одного одержувача, допускається пред`явлення однієї претензії на групу відправок, але не більше п`яти, а на вантажі, на які складено один комерційний акт на маршрут або групу вагонів, - на всі відправки, зазначені в акті.

З приводу претензій, які пред`являються з інших підстав, наприклад, про стягнення штрафу за невиконання плану перевезень або штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, кількість об`єднаних в одній претензії вимог не обмежується. Статут залізниць України не обмежує права позивача об`єднати кілька вимог в одній позовній заяві. У вирішенні відповідного питання судам слід керуватися ст. 173 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 905/1729/18 та від 13.09.2019 у справі № 905/909/19.

Окрім цього, слід зазначити, що при визначенні наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі суд має враховувати принцип процесуальної економії. Такий принцип господарського судочинства передбачає, що господарський суд, учасники судового процесу економно та ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

Оскільки позивач у справі заявив тільки одну вимогу, яка випливає із правовідносин щодо залізничного перевезення вантажу, беручи до уваги, що кількість накладних як перевізних документів у цьому спорі не є визначальною умовою для повернення позову без розгляду, а також враховуючи, що Правила заявлення та розгляду претензій і Статут залізниць України не встановлюють обмежень щодо претензій/позовів про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, суд першої інстанції безпідставно встановив порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, такого висновку суд дійшов без урахування принципу процесуальної економії.

З огляду на наведенее, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно, всупереч вимогам статей 173, 174 ГПК України, дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» без розгляду, що призвело до обмеження прав позивача на судовий розгляд справи за його позовом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Положеннями ч. 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали є незаконними, не можуть бути достатніми підставами для повернення позовної заяви, відтак апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню з направленням справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

У зв`язку із передачею справи на розгляд місцевого суду, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватись судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 269-270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 у справі № 905/1514/19 - скасувати.

Матеріали справи № 905/1514/19 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.12.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук