ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2019м. ДніпроСправа № 904/4811/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 14774грн.09коп.

Представники:

від позивача: Близнюк Р.Є., довіреність №18-52 від18.09.2019р.

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 14774грн.09коп.

Позивач зазначає, що 21.04.2019р. зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" здійснило відправлення вагонів №58919440, 53571212, 53545646 на станцію Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці, згідно з залізничною накладною №49410194 (одержувач - Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів").

Відповідно до рахунку - фактури №92536484 від 21.04.2019р., вказана відправка здійснена на підставі договору поставки №1495 від 27.07.2018р. Вартість 1 тони вантажу без ПДВ становить 7836грн.60коп.

Під час видачі вантажу з перевіркою, була встановлена вагова недостача продукції у вагоні №53545646. За вказаним фактом був складений комерційний акт №460005/599 від 25.04.2019р.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу. Позивач просить стягнути вартість недостачі горішку коксового з відповідача у розмірі 14774грн.09коп., що і є причиною спору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 20.11.2019р.

20.11.2019р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача, в якому він просить розглянути справу за наявними матеріалами без участі повноважного представника відповідача.

В судове засідання від 20.11.2019р. представник відповідача не з`явився.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №962 ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2019р. була отримані відповідачем 04.11.2019р., про що свідчить підпис представника відповідача на зазначеному повідомленні.

Отже, відповідача відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 20.11.2011р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Предмет доказування у даній справі становлять наступні обставини:

- здійснення відповідачем перевезення вантажів за залізничною накладною №49410194 на користь позивача;

- наявність або відсутність вагової недостачі продукції у вагоні №53545646;

- вартість вагової недостачі вантажу у вагоні №53545646;

- наявність або відсутність вини відповідача у виникненні вагової недостачі вантажу у вагоні №53545646;

Позивач у підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги та які входять до предмета доказування в даній справі, надав: договір поставки №1495 від 27.07.2018р., укладений між ним та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча"; специфікацію №10 від 01.04.2019р. до вказаного договору; рахунок - фактуру №92536484 від 21.04.2019р., рахунок - коригування №92574609 від 24.05.2019р.; залізничну накладну №49410194; комерційний акт №460005/599 від 25.04.2019р.; відомість - розрахунок №85/19 вартості недостачі вантажу; платіжне доручення №332674 від 24.05.2019р.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

21.04.2019р. зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" здійснило відправлення вагонів №58919440, 53571212, 53545646 на станцію Запоріжжя - Ліве Придніпровської залізниці, згідно з залізничною накладною №49410194 (одержувач - Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів").

Як вбачається із рахунку - фактури №92536484 від 21.04.2019р., вказана відправка здійснена на підставі договору поставки №1495 від 27.07.2018р. Вартість 1 тони вантажу без ПДВ становить 7836грн.60коп.

Під час видачі вантажу з перевіркою, була встановлена вагова недостача продукції у вагоні №53545646. За вказаним фактом був складений комерційний акт №460005/599 від 25.04.2019р.

У розділі "Д" комерційного акту №460005/599 від 25.04.2019р. зазначено: На підставі акту загальної форми №33281 від 24.04.2019р. станції Запоріжжя - Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, який надійшов за груповою відправкою, вказаною на лицевий стороні цього акту. Комісійна видача вантажу проведена комісією у складі: приймальний поїздів Кочубей О . Ю., прийомоздавальник заводу Грудієнко Л.В., слідчий Заводського ВП Тетеря О.Г., у присутності заступника начальника станції Тетері О.М., зі зважуванням на справних електронних вагах вантажоодержувача №0120, які пройшли повірку 04.03.2019р.

За документом у вагоні №53545646 значиться тара 22200кг, нетто 41500кг. Фактично виявилось брутто 61040кг, тара з документу 22200кг, нетто 38840кг, що менш ніж зазначено у документі на 2660кг.

В комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкоподібне, вище рівня бортів 30см. Вантаж маркований повздовжньою смугою вапном посередині, що відповідає перевізному документу. Порушене маркування виїмка - праворуч над 1,2,3 люками довжиною 450см, шириною 150-260см, глибиною 50-60см.

Відсутній вантаж у вагоні вміститись міг. В технічному відношенні вагон справний, бездвірний, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінились. Зав. вантажного двору відсутній.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу. Позивач просить стягнути вартість недостачі горішку коксового з відповідача у розмірі 14774грн.09коп., що і є причиною спору.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за незбережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірний вагон був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

З наведених норм вбачається, що у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка ваг), а отже недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Таким чином, вартість вагової недостачі з урахуванням норми природної втрати у вагоні №53545646 становить 1,601т. Вартість 1,601т коксу, який перевозився у спірному вагоні становить 12311грн.73коп. без ПДВ. Вартість недостачі з ПДВ складає 14773грн.09коп.

Згідно ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996р. №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Вказані норми передбачають презумпцію вини перевізника у разі втрати, нестачі, псування й ушкодження вантажу, прийнятого до перевезення, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізникові. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Тобто, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Залізниця після проставлення відповідної відмітки в залізничній накладній, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

У відповідності до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках продезінфіковані вагони та контейнери.

Оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то слід розмежовувати відповідні поняття.

Вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні.

Згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження.

Отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер).

У випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання.

Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника.

Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу.

Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, відповідальність може бути покладена як на залізницю, так і на відправника.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

- за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Судом встановлено, що загальна вартість недостачі вантажу у вагоні №56545646 складає 14774грн.09коп. з ПДВ.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи те, що вантаж прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, а прибуття вантажу з недостачею відбулось у технічно-справному вагоні, що зафіксовано у комерційному акті №460005/599 від 25.04.2019р., встановлені комерційним актом порушення маркування і поглиблення у навантаженні, свідчать про його втрату під час перевезення, тому суд вважає відповідача відповідальним за його втрату.

Доказів на підтвердження обставин, які звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу відповідачем суду не надано.

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості недостачі в розмірі 14774грн.09коп.

Витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921грн., відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 14774грн.09коп.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815; місцезнаходження: 03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40081237; місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (ідентифікаційний код: 00186542; місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11) вартість нестачі вантажу у розмірі 14774грн.09коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 20.11.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 25.11.2019р.

Суддя Р.Г.Новікова