ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р. Справа№ 910/7570/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

Представники сторін:

від позивача Євстіфєєв Ю.В.

від відповідача Висіцька І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 (повний текст складено 23.09.2019)

у справі №910/7570/19 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна"

про стягнення 1 846 678,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" про стягнення 1846 678,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з повернення позики за Договором № 001ФД про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 08.11.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №910/7570/19 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект" борг у розмірі 1 846 678,16 грн. та судовий збір у розмірі 27700,17 грн.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що всупереч умовам договору відповідач не повернув в повному обсязі поворотну фінансову допомогу за договором.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевий господарський не взяв до уваги доводів позивача щодо припинення зобов`язань за договором, на підставі укладеного між сторонами Договору про припинення зобов`язань, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 справу №910/7570/19 призначено до розгляду на 20.11.2019.

14 листопада 2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автокомплект", через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні 20.11.2019 оголошено перерву до 25.11.2019.

В судовому засіданні 25.11.2019 року представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржуване рішення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

08 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВТОКОМПЛЕКТ" (Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЕТЕРНА УКРАЇНА" (Позичальник) укладено Договір № 001ДФ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти (надалі - Позика) на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язується повернути надану Позику Позикодавцю в порядку, встановленому Договором.

Згідно з п. 2.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 09.01.2017) поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 50 000 000,00 грн. (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок) на безоплатній основі, тобто відсотки (комісії та/або плата за користування грошовими коштами) не нараховуються і не сплачуються.

Відповідно до п. 3.1 Договору (з урахуванням додаткової угоди від 09.01.2017) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику не пізніше "31"грудня 2017 року.

Позичальник зобов`язаний повернути суму кожної виданої допомоги не пізніше ніж через 120 календарних днів від дати надання такої позики, але не пізніше кінцевого терміну повернення, в залежності яка дата наступає раніше.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором. (п. 7.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вказаного договору позивач перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю "АЕТЕРНА УКРАЇНА" грошові кошти у загальному розмірі 2310553,55 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 000186784 від 11.08.2017, № 000187137 від 17.08.2017, № 000187275 від 18.08.2017, № 000187210 від 18.08.2017, № 000187269 від 18.08.2017, № 000187788 від 01.09.2017.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, а саме частково повернув грошові кошти за Договором в розмірі 463875,39 грн, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 1 846 678,16 грн.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, матеріали справи не містять доказів на підтвердження повернення відповідачем решти суми позики у розмірі 1846678,16 грн.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, 05.09.2019 направлено на адресу позивача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є однією з форм припинення зобов`язання, внаслідок якого має місце індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора за рахунок майна/коштів боржника.

При цьому, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати певним умовам, зокрема: бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); бути однорідними, тобто зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду (гроші, однорідні речі); строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; ясними (відсутність спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання), тобто тільки за умови безспірності наявності між сторонами зобов`язань може бути проведене зарахування зустрічних однорідних вимог.

Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом, тобто мати однорідний предмет. При цьому, характер зобов`язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Однорідність цих вимог випливає із їх юридичної природи і матеріального змісту.

Як вбачається з заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідач просив позивача:

1)вважати, що з моменту отримання цієї заяви між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" та Товариством з обмежено відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВТОКОМПЛЕКТ" проведено зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, у розмірі 1 846 678,16 грн.

2)вважати, що з моменту отримання цієї заяви заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВТОКОМПЛЕКТ" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" за договором зобов`язання за Договором поставки №87 від 18.11.2016 складає 6110,9 грн з ПДВ.

3)вважати, що з моменту отримання цієї заяви у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" відсутні зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВТОКОМПЛЕКТ" з повернення поворотної фінансової допомоги за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 001ФД від 08.11.2016.

У відповідь на заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, позивач направив відповідачу лист, в якому заперечив щодо існування в останнього заборгованості за договором поставки № 87 від 18.11.2016.

Статтею 203 Господарського кодексу України передбачено припинення господарського зобов`язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування, для чого достатньо заяви однієї сторони, що кореспондується з нормами статті 601 ЦК України.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Допускаються випадки так званого часткового зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. В такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування. Заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є правочином, який оформляється заявою однієї з сторін, і якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі, на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України, звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про зарахування не оскаржена та не визнана недійсною, у встановленому чинним законодавством України порядку.

При цьому, відповідно до частини другої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 237 ГПК України, ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

В той же час, в межах цієї справи позивач не звертався до суду з позовом про визнання недійсною Заяви про зарахування або із заявою про визнання Заяви про зарахування недійсною як пов`язаного з предметом спору правочину, як це передбачено частиною третьою статті 237 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.06.2019 по справі №914/891/16.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку щодо припинення зобов`язань відповідача за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 001ФД від 08.11.2016 на суму 1 846 678,16 грн, на підставі статті 601 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення, у відповідній частині, або зміни судового рішення, відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №910/7570/19 підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду скасуванню.

Судовий збір за розгляд справи та витрати позивача на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Аетерна Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №910/7570/19 задовольнити.

2.Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №910/7570/19. Постановити нове.

3.Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АВТОКОМПЛЕКТ" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 13/1, кім. 204, ідентифікаційний код 36757096) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕТЕРНА УКРАЇНА" (03150, м. Київ, вул. Лабораторна, 33/37, офіс 28, ідентифікаційний код 39331424) судові витрати зі спати судового збору за подання апеляційної в розмірі 41550 (сорок одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) грн 25 коп.

5.Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

6.Матеріали справи №910/7570/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26.11.2019.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко