ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019р. Справа № 904/3290/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ма-Діс», м. Дніпро

До: Дніпровської міської ради, м. Дніпро

Про: визнання поновленим договору та укладеною додаткової угоди

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: Кузьменко Ю.І. (адвокат);

Від відповідача: Семчук Н.В. (представник);

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Ма-Діс» (позивач) звернувся до Дніпровської міської ради (відповідач) про визнання поновленим з 27.12.16р. договору оренди землі від 26.11.11р. (укладеного між сторонами) та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди від 26.12.11р. , в редакції позивача. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на ухилення відповідача від визнання поновленим договору оренди землі від 26.11.11р. та укладення додаткової угоди з позивачем після своєчасного звернення позивача до відповідача (в порядку ст.33 ЗУ «Про оренду землі») з клопотанням про поновлення його строку дії.

Ухвалою суду від 12.08.19р. було відкрито провадження у справі №904/3290/19, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження.

Дніпровська міська рада (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначаючи (поміж-іншим) , що відсутні правові підстави, передбачені ст.33 ЗУ «Про оренду землі» для поновлення договору оренди землі від 26.11.11р. та визнання укладеною додаткової угоди. Окрім того, зазначає, що 12.08.19р. відповідачем було отримано лист №4/16-1889 від Головного архітектурно-планувального управління ДМР , в якому зазначено, що об`єкт нерухомого майна (кіоск), що знаходиться на орендованій земельній ділянці , знаходиться в межі проектної червоної лінії та відповідно до ст. 18 ЗУ «Про автомобільні дороги» розташування будь-яких об`єктів, будівель , споруд або їх частин в межах червоних ліній вулиці не допускається. Також цим листом було повідомлено, що за даними інформаційної бази містобудівного кадастру відсутні відомості щодо наявності дозвільної і проектної документації на розміщення ( будівництво) об`єкта, розпорядчих документів про присвоєння об`єкту офіційної адреси, введення об`єкту в експлуатацію; крім того, було зазначено, що в порушення ст.32 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» зазначена земельна ділянка знаходиться в охоронних зонах водопроводу Д=500мм, який проходить уздовж ділянки та високовольтних електрокабелів, які перетинають ділянку, будівля розташована на зазначених кабелях та з порушенням нормативної відстані до водопроводу Д=500 мм. Враховуючи вищезазначений лист, 21.08.19р. відповідачем було надано позивачу відповідь-відмову щодо неможливості поновлення спірного договору оренди земельної ділянки по фактичному розміщенню торгівельного кіоску по вул. Братів Трофімових, 32 Д.; цим же листом було роз`яснене позивачу право на оскарження відмови, а також наявне зволікання в укладені додаткової угоди до договору оренди землі в судовому порядку , як того передбачає ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». За твердження відповідача, позивач передчасно звернувся до суду з вимогами про визнання поновленням договору оренди та визнання додаткової угоди укладеної, не скориставшись правом оскарження відмови; будь-яка бездіяльність міськради в судовому порядку не визнана, відмову суб`єкту владних повноважень також не було оскаржено; отже, вимога щодо визнання укладеної додаткової угоди до договору, строк дії якого скінчився , не підлягає задоволенню, оскільки відсутній предмет спору.

ТОВ «Ма-Діс» (позивач) у відповіді на відзив заперечував проти обставин , викладених в ньому, зазначаючи, що ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» містить пряму вказівку щодо обов`язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі з мовчазної згоди орендодавця. Таким чином ( на думку позивача) , укладення вищезазначеної додаткової угоди є обов`язковим.

Дніпровська міська рада (відповідач) у запереченнях на відповідь на відзив, зазначає (поміж-іншим), що позивач під час дії договору не виконував умови п.19.6. та п.26. договору оренди землі , а тому він в розумінні ст. 33 ЗУ «Про оренди землі» не є добросовісним землекористувачем; відповідно до норм чинного законодавства необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки , яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, зобов`язання цього органу укласти такий договір або ж продовжити дію договору за відсутності вказаного рішення є порушенням його передбаченої Конституцією України виключної компетенції, а порушені права мають захищатися способами, передбаченими статтею 152 ЗК з обов`язковим дотриманням норм чинного законодавства.

По справі оголошувались перерви з 29.08.19р. по 19.09.19р., з 19.09.19р. по 01.10.19р. та з 19.11.19р. по 26.11.19р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.08р. між ПОГ «Каскад» (продавець) та ТОВ «Ма-Діс» (покупець, позивач) було укладеного договір купівлі продажу, відповідно до умов якого продавець продав покупцю за 40 905, 00 грн. торгівельний кіоск, що знаходиться у м. Дніпропетровську по вулиці Трофімових братів, буд. 32Д, зазначений кіоск складається з: літ.А-1, прибудова літ.А-1, загальною площею 111, 9 кв.м.; І, ІІ- замощення (а.с.37-38).

Згідно інформаційної довідки №166281288 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.05.19р., за позивачем з 15.01.09р. було зареєстровано право власності на вищезазначений торгівельний кіоск . (а.с.41).

26.12.11р. між Дніпропетровською міською радою ( Дніпровська міська рада, орендодавець) та ТОВ «Ма-Діс» (орендар) укладено договір оренди землі , відповідно до умов якого , орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0, 0133га ( що підтверджується відповідним актом прийому-передачі земельної ділянки від 26.12.11р., а.с.48) по фактичному розміщенню торговельного кіоску, яка знаходиться за адресою: вул. Братів Трофімових, 32-Д (Ленінський район).(п.1., п.2. договору). Підставою для укладання цього договору оренди земельної ділянки є рішення міської ради від 30.11.11р. №119/17. (п.1.1. договору).

Згідно з п.8. договору його укладено на п`ять років; після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

В розділі 19 договору сторони погодили інші умови передачі земельної ділянки в оренду, серед яких є обов`язок орендаря виконати перевлаштування водогону або передбачити виконання захисних заходів на мережі, які виключать пошкодження фундаментів торговельних павільйонів під час аварійної ситуації (п.19.5.); перенесення електрокабелів на нормативну відстань від торговельного кіоску (п.19.6. ).

Згідно п. 26. договору на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та ніші права третіх осіб: протягом трьох місяців після оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку (кадастровий номер :08:742:0376) слід укласти договори з КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровськими міськими електричними мережами ПАТ «Дніпрообленерго» щодо встановлення земельного сервітуту на використання земельної ділянки в охоронних зонах відповідних мереж; підставою встановлення обмежень (обтяжень) є рішення міської ради від 30.11.11р. №119/17р. (а.с.42-47).

Звертаючись із цим позовом до суду, позивач посилається на те, що він належним чином виконував свої обов`язки за договором оренди землі, після спливу строку якого скористався своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, подавши відповідне клопотання відповідачу 17.10.16р. (а.с.91) та надіслав відповідачу проект додаткової угоди сторін про поновлення вищезазначеного договору на той самий строк на тих самих умовах (а.с.92-94). Однак Дніпровська міськрада ( відповідач ) ані протягом місяця після отримання клопотання, ані протягом місяця після закінчення строку дії договору не повідомив позивача про результати розгляду його клопотання та не уклав додаткову угоду про поновлення договору.

Одночасно позивач зазначає, що він протягом всього часу з дня закінчення терміну дії договору та до цього часу продовжує відкрито користуватись земельною ділянкою та виконує всі обов`язки орендаря, в тому числі щодо сплати орендної плати за земельну ділянку (на підтвердження чого надав відповідні платіжні доручення, а.с. 59-90); а відповідач, зі свого боку, продовжує приймати орендну плату за вказану земельну ділянку та не висловлює своїх заперечень проти користування позивачем земельної ділянки.

05.06.19р. ТОВ «Ма-Діс» (позивач) повторно звернувся до Дніпровської міської ради з пропозицією/вимогою укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк (а.с.95). Однак відповідач станом на дату подання позову до суду вищезазначену угоду про поновлення договору оренди землі не підписав та про результати розгляду клопотання позивача не повідомив.

З матеріалів справи, вбачається, що відповідач, лише 21.08.19р. надав позивачу відповідь-відмову щодо неможливості поновлення спірного договору оренди земельної ділянки по фактичному розміщенню торгівельного кіоску по вул. Братів Трофімових, 32 Д.; цим же листом було роз`яснене позивачу його право на оскарження відмови, а також наявне зволікання в укладені додаткової угоди до договору оренди землі в судовому порядку, як того передбачає ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». (а.с.134) Ця відмова обґрунтована посиланням на отриманий відповідачем лист №4/16-1889 від 12.08.19р. Головного архітектурно-планувального управління ДМР в якому зазначено (поміж-іншим) , що об`єкт нерухомого майна (кіоск), що розташований на орендованій земельній ділянці , знаходиться в межі проектної червоної лінії та відповідно до ст. 18 ЗУ «Про автомобільні дороги» розташування будь-яких об`єктів, будівель , споруд або їх частин в межах червоних ліній вулиці не допускається. Також цим листом було повідомлено, що за даними інформаційної бази містобудівного кадастру відсутні відомості щодо наявності дозвільної і проектної документації на розміщення ( будівництво) об`єкта, розпорядчих документів про присвоєння об`єкту офіційної адреси, введення об`єкту в експлуатацію; крім того, було зазначено, що в порушення ст.32 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» зазначена земельна ділянка знаходиться в охоронних зонах водопроводу Д=500мм, який проходить уздовж ділянки та високовольтних електрокабелів, які перетинають ділянку, будівля розташована на зазначених кабелях та з порушенням нормативної відстані до водопроводу Д=500 мм. (а.с.132-133).

Як зазначалось вище, під час розгляду справи відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що позивач під час дії договору не виконував умови п.19.6. та п.26. договору оренди землі , а тому він в розумінні ст. 33 ЗУ «Про оренди землі» не є добросовісним землекористувачем; відповідно до норм чинного законодавства, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки , яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, зобов`язання цього органу укласти такий договір або ж продовжити дію договору за відсутності вказаного рішення є порушенням його передбаченої Конституцією України виключної компетенції, а порушені права мають захищатися способами, передбаченими статтею 152 ЗК з обов`язковим дотриманням норм чинного законодавства. Окрім того посилався як на підставу для відмови в поновленні договору оренди землі на лист №4/16-1889 від 12.08.19р. Головного архітектурно-планувального управління ДМР.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 13 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ст. 792 Цивільного кодексу України).

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду землі»).

Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється (ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України).

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України).

«Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» визначає правові підстави поновлення договору оренди землі.

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1 «ст. 33 Закону України «Про оренду землі").

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі , якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі , такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч. 8 «ст. 33 Закону України «Про оренду землі").

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 11 «ст. 33 Закону України «Про оренду землі").

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

«Статтею 33 Закону України «Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини перша - п`ята цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини першої «статті 33 Закону України «Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Законодавець у частині п`ятій статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначив алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

1) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

2) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця стосовно невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про визнання додаткової угоди укладеною на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

«Закон України «Про оренду землі" не передбачає обов`язкового надання орендарем інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, окрім проекту доданої угоди; заперечення орендаря стосовно поновлення договору оренди землі має бути обґрунтованим і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди.

Разом з тим, у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною, в свою чергу орендар, в такому випадку, може розраховувати на поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Частиною шостою статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно із цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у «мовчазній згоді».

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини шостої зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині восьмій статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 08.08.19р. у справі №912/1602/17.

Таким чином, з викладеного вбачається, що після закінчення строку оренди орендар продовжує користуватися спірною земельною ділянкою. Матеріалами справи підтверджується, що протягом місяця заперечень щодо поновлення договору оренди землі від відповідача не надходило. Докази направлення позивачу заперечень щодо поновлення договору оренди землі протягом місяця після закінчення строку договору оренди сторонами до суду не надано. Таким чином, відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти користування орендарем земельної ділянки можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору.

Отже ,матеріали справи свідчать про те , що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечував у поновленні договору протягом місяця після закінчення строку договору оренди, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Вказане, в свою чергу, дає підстави для застосування до спірних відносин положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Зміст зазначених приписів свідчить про те, що захист прав орендаря, визначених ст.33 Закону України «Про оренду землі», в судовому порядку здійснюється внаслідок відмови орендодавця, а також наявного зволікання в укладенні саме додаткової угоди до договору оренди про поновлення його умов на той самий строк та на тих самих умовах.

Суд звертає увагу, що договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», як єдиної підстави продовження орендних прав та обов`язків. При цьому право оренди на той самий (новий) строк підлягає обов`язковій державній реєстрації на підставі укладеної додаткової угоди про поновлення договору оренди, оскільки право оренди виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до ст.25 Земельного кодексу України.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 Цивільного кодексу України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Слід зазначити, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, як вже зазначено вище, поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений нормами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних правовідносин (як-то користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків.

З викладеного вбачається, що належним способом захисту порушеного права в даному випадку є позов про визнання поновленим спірного договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах шляхом укладення відповідної додаткової угоди в судовому порядку, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити реального захисту порушеного права, оскільки договір є поновленим в силу закону, а також в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди.

Враховуючи вищевикладене, дотримання позивачем вищезазначених норм чинного законодавства, а саме: належне виконання ним умов договору, своєчасне направлення відповідачу клопотання про поновлення договору оренди землі разом з додатковою угодою про продовження договору на той самий строк; позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Одночасно заперечення відповідача суд оцінює критично з підстав ,наведених вище та з урахуванням наступного : твердження представника міськради про невиконання позивачем ( орендарем ) вимог договору оренди щодо виконання перевлаштування водогону та перенесення електрокабелів та укладання договорів щодо встановлення сервітуту на використання земельної ділянки в охоронних зонах відповідних мереж спростовуються наданими позивачем доказами відповідями на адвокатський запит від КП «Дніпроводоканал» та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» , із змісту яких та доданих до них схем вбачається , що лінії водогону та електрокабелів перенесені позивачем за межі орендованої земельної ділянки , а тому відпала необхідність у встановлені сервітуту для КП «Дніпроводоканал» та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з метою вільного доступу до відповідних мереж ( а.с.191-197).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 11, 626, 628, 629, 630, 764 Цивільного кодексу України, ст.33 ЗУ «Про оренду землі» , ст. ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати поновленим з 27 грудня 2016 року договір оренди землі від 26 грудня 2011 року (державна реєстрація від 22 лютого 2012 року №00420) , укладений між Дніпровською міською радою (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75 ; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ма-Діс» (49000, м. Дніпро, вул. Братів Трофімових, буд. 32-Д; ).

3. Визнати укладеною між Дніпровською міською радою (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75 ; ) ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ма-Діс» (49000, м. Дніпро, вул. Братів Трофімових, буд. 32-Д; ) додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 26 грудня 2011 року (державна реєстрація від 22 лютого 2012 року №00420) на той самий строк та на тих самих умовах, в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі

м. Дніпро «__»________20_року

Орендодавець: Дніпровська міська рада, ( юридична адреса м. Дніпро, проспр. Дмитра Яворницького, 75), що діє на підставі Земельного кодексу України, законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про оренду землі» в особі ___________________________________________________________________, який зареєстрований за адресою:_________________________________________, діє на підставі_________________________________________________________з одного боку, та

Орендар: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МА-ДІС», , (юридична адреса: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ БРАТІВ ТРОФІМОВИХ, будинок 32-Д. в особі директора Тесленка Сергія Ілліча, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з другого, уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі (кадастровий номер :08:742:0376) від 26 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П., зареєстрованого в реєстрі за №4364 (державна реєстрація від 22 лютого 2012 року №00420), про нижченаведене:

1. Поновити договір оренди землі від 26 грудня 2011 року (державна реєстрація від 22 лютого 2012 року № 00420), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П., зареєстрованого в реєстрі за №4364, укладений між Дніпровською міською радою та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МА-ДІС» на підставі рішення міської ради від 30.11.11 №119/17 на той самий строк та на тих самих умовах

2. Ця додаткова угода до договору оренди землі є невід`ємною частиною договору оренди землі (кадастровий номер :08:742:0376) від 26 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського, нотаріального округу Літаш І.П., зареєстрованого в реєстрі за №4364 (державна реєстрація від 22 лютого 2012 року №00420).

3. Ця додаткова угода є укладеною з моменту її підписання обома сторонами/нотаріального посвідчення.

4. Ця додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій у нотаріуса.

Реквізити та підписи сторін

Орендодавець: Дніпропетровська міська рада Орендар: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МА-ДІС»
Адреса юридична: 49000, м. Дніпро Просп. Дмитра Яворницького, 75 Код _______________________ _______________________ Адреса юридична: м. Дніпро, вулиця Братів Трофімових , буд.32-Д код ЄДРПОУ 36207727 Директор С.І. Тесленко/__________». (підпис)
4. Стягнути з відповідача Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75 ; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ма-Діс» (49000, м. Дніпро, вул. Братів Трофімових, буд. 32-Д; ) : 3 842, 00 грн. витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 29.11.2019р.