РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.11.2019Справа № 910/12158/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва"

до Підприємства громадської організації "Українська спілка інвалідів - Усі" "Інрес"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація

про виселення.

Представники учасників справи:

від позивача: Панкова О.А., довіреність № 80 від 15.11.2019;

від відповідача: Гриценко В.В., довіреність б/н від 18.11.2019; Шепеленко К.В., керівник;

від третьої особи: Федорчук Х.В., довіреність № 108-1550 від 07.02.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Підприємства громадської організації «Українська спілка інвалідів - Усі» «Інрес» про виселення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач після закінчення строку дії Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 096 від 13.06.2016, укладеного між позивачем, відповідачем та Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією, продовжує користуватися орендованим майном.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 судом залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та встановлено спосіб їх усунення.

23.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 09.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, поставлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, підготовче засідання призначено на 21.10.2019.

11.10.2019 представником третьої особи подано письмові пояснення.

У судове засідання 21.10.2019 представники учасників справи з`явились.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 04.11.2019.

У судове засідання 04.11.2019 представник позивача з`явився, представники відповідача та третьої особи не з`явились.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.11.2019.

У судове засідання 18.11.2019 представники учасників справи з`явились.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник третьої особи надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача проти позову заперечив, водночас, з огляду на приписи ч. 4 ст. 165 ГПК України, оскільки відповідачем відзив на позовну заяву не подавався, відповідач позбавляється права заперечувати проти обставин, наведених позивачем та третьою особою.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 18.11.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2016 року між Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі - орендодавець, третя особа), Підприємством громадська організація «Українська спілка інвалідів - Усі» «Інрес» (далі - орендар, відповідач) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» (далі - балансоутримувач, позивач) укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 096 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець на підставі рішення постійної комісії Київської міської раді від 24.05.2016 № 15 та розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.06.2016 № 476 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вулиця Машинобудівна, 36, для розміщення видавництва друкованих засобів масової інформації та видавничої продукції, що видаються українською мовою.

Відповідно до п. 2.1 Договору об`єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 99,5 кв.м, у т.ч., в цоколі 99,5 кв.м., згідно з викопіюванням з по поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього Договору (Додаток № 1).

Згідно п. 2.5 Договору передача об`єкта в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на цей об`єкт. Власником об`єкта залишається територіальна громада міста Києва, а орендар користується ним протягом строку оренди.

У відповідності до п. 4.2.20 Договору після припинення дії цього Договору протягом трьох календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу. Акт приймання-передачі об`єкта підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати.

Пунктом 7.5 Договору обумовлено, що у разі закінчення/припинення дії цього Договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт підприємству-балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об`єкт на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Згідно з п. 8.1 Договору орендар не має права передати свої зобов`язання за цим Договором та передавати об`єкт повністю або частково в користування іншій особі без попередньої письмової згоди орендодавця. Орендар не має права укладати договори (контракти, угоди), у тому числі про спільну діяльність, пов`язані з будь-яким використанням об`єкта іншою юридичною чи фізичною особою без попереднього дозволу орендодавця. Порушення цієї умови Договору є підставою для дострокового розірвання цього Договору в установленому порядку.

Цей Договір у відповідності до п. 3 ст. 631 ЦК України набирає чинності з 13.06.2016 до 12.06.2019 (п. 9.1 Договору).

Відповідно до п. 9.4 Договору, Договір припиняється в разі: ліквідації орендодавця або орендаря; невиконання або систематичного неналежного виконання істотних умов Договору; закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об`єкта; у разі смерті орендаря (якщо орендарем є фізична особа); в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 9.8 Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються відповідним Договором, який є невід`ємною частиною цього Договору.

За актом приймання-передачі об`єкта оренди від 13.06.2016, підприємство-балансоутримувач передав, а орендар прийняв в орендне користування згідно Договору приміщення, що розташоване в цоколі та перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», загальною площею 99,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 36.

11.12.2018 третя особа звернулась до відповідача із Пропозицією № 108-18017 від 19.11.2018 про дострокове розірвання договору, у якій зазначила, що за результатами комісійного обстеження встановлено факт передання частини об`єкта оренди в користування іншій особі, а саме ТОВ «Айтікс» для розміщення офісу, в зв`язку з чим, третя особа пропонувала розглянути та прийняти пропозицію про дострокове розірвання Договору.

Листом № 43 від 21.12.2018 відповідач надав відповідь, у якій зазначив, що Відповідач та ТОВ «Айтіікс» здійснюють спільну діяльність, використовуючи приміщення по вул. Машинобудівна, буд. 36.

Листом № 108-743 від 21.01.2019, третя особа повідомила відповідача про відсутність підстав для продовження терміну дії Договору у зв`язку з порушенням умов Договору відповідачем в частині передачі об`єкта оренди іншій особі та страхуванні об`єкта оренди.

11.07.2019 позивач звернувся до відповідача із Листом № 31-3054/03 від 10.07.2019, у якому зазначив, що строк дії Договору закінчився 12.06.2019 та вимагав звільнити приміщення.

Позивач зазначає, що станом на дату звернення позивача з позовом до суду, відповідач продовжує користуватися об`єктом оренди в зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений між сторонами договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України, а також Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 764 Цивільного кодексу України встановлений виняток із загального правила. Так, у разі продовження користування наймачем (орендарем) майном після закінчення строку договору без повторного його укладення, за відсутності заперечень сторін протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Отже, сторона, яка бажає відмовитися від договору, зобов`язана попередити про це іншу сторону не пізніше одного місяця. При цьому, попередження про припинення (розірвання) договору майнового найму (оренди) має бути зроблене в такій формі, яка б забезпечила можливість доведення у разі спору, що таке попередження було зроблене.

Листом № 108-743 від 21.01.2019, третя особа повідомила відповідача про відсутність підстав для продовження терміну дії Договору у зв`язку з порушенням умов Договору відповідачем в частині передачі об`єкта оренди іншій особі та страхуванні об`єкта оренди.

Суд також враховує, що згідно Рішення Київської міської ради IV сесія V скликання «Про перейменування проспекту у Подільському районі м. Києва» N 149/810 від 8 лютого 2007 року, відповідно до пункту 41 частини першої статті 26, пункту 1 статті 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та рішення Київради від 29.04.2004 N 206/1416 "Про порядок найменувань об`єктів міського підпорядкування, вшанування пам`яті видатних діячів і подій, встановлення пам`ятних знаків у місті Києві" Київська міська рада вирішила перейменувати проспект Радянської України у Подільському районі м. Києва на проспект Георгія Гонгадзе та визнано таким, що втратило чинність, рішення Київради від 16.06.2005 N 436/3012 "Про перейменування вулиць у Солом`янському районі" в частині перейменування вулиці Машинобудівної на вулицю Георгія Гонгадзе.

Також, 11.07.2019 позивач звернувся до відповідача із Листом № 31-3054/03 від 10.07.2019, у якому зазначив, що строк дії Договору закінчився 12.06.2019 та вимагав звільнити приміщення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що орендодавець та балансоутримувач, відповідно до вимог законодавства та положень Договору, своєчасно повідомили відповідача про припинення терміну дії договору, відмову від продовження його дії та необхідність повернення орендованого майна.

Відповідач, в свою чергу, обов`язку щодо повернення орендованого майна за Договором не виконав, у зв`язку із чим позивач, як балансоутримувач орендованого майна, звернувся до суду з вимогами до відповідача про виселення відповідача з орендованого майна.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Пунктом 9.8 Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються відповідним Договором, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічна норма міститься і в ч. 2 ст. 291 ГК України.

Згідно зі ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Вказана стаття також кореспондується зі статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до частини другої якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" випливає, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Аналогічна правова позиція також викладена у ч. 2 п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна".

Відтак, як встановлено судом, Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 096 від 13.06.2016 припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту припинення договірних відносин між сторонами за Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до п. 4.2.20 Договору після припинення дії цього Договору протягом трьох календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу. Акт приймання-передачі об`єкта підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати.

Пунктом 7.5 Договору обумовлено, що у разі закінчення/припинення дії цього Договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт підприємству-балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об`єкт на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку звільнення орендованого майна, вимога позивача про виселення відповідача із займаного приміщення підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про продовження строку дії Договору.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Підприємство громадської організації "Українська спілка інвалідів-Усі" "Інрес" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 91-б; ідентифікаційний код: 30214262) з нежилого приміщення загальною площею 99,5 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 36, передавши Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6; ідентифікаційний код 35756919).

3. Стягнути з Підприємства громадської організації "Українська спілка інвалідів-Усі" "Інрес" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 91-б; ідентифікаційний код: 30214262) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6; ідентифікаційний код 35756919) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.11.2019.

Суддя О.А. Грєхова