ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 907/69/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "SOTRA HOLDING AG" (Швейцарська конфедерація)

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 09.08.2019 у справі

за позовом Акціонерного товариства "SOTRA HOLDING AG" (Швейцарська конфедерація)

до Українсько-австрійського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Карпати"

про зобов`язання надати для ознайомлення інформацію та документи щодо виконання договору про спільну інвестиційну діяльність,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст судових рішень

1.1. Акціонерне товариство "SOTRA HOLDING AG" (далі - АТ "SOTRA HOLDING AG") звернулося до господарського суду з позовом до Українсько-австрійського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал Карпати" (далі - ТОВ "Термінал Карпати"), в якому просило зобов`язати відповідача надати йому для ознайомлення (з можливістю зняття копій) інформацію та документи щодо виконання у 2005 - 2017 роках договору про спільну інвестиційну діяльність № 152/01 від 19.12.2001, укладеного між ТОВ "Термінал Карпати" та Акціонерним товариством "SVT Sojuzvneshtrans Holding AG" (далі - АТ "SVT Sojuzvneshtrans Holding AG").

1.2. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що право на ознайомлення належить позивачу на підставі пунктів 3.8, 4.2.3 Договору про спільну інвестиційну діяльність № 152/01 від 19.12.2001, статті 1136 Цивільного кодексу України як правонаступнику всіх прав та обов`язків АТ "SVT Sojuzvneshtrans Holding AG" на підставі Договору про приєднання АТ "SVT Sojuzvneshtrans Holding AG" до АТ "SOTRA HOLDING AG" згідно з передавальним балансом станом на 30.06.2008.

1.3. Українсько-австрійське підприємство у формі ТОВ "Термінал Карпати" подало до господарського суду зустрічний позов до АТ "SOTRA HOLDING AG", в якому просило визнати правовідносини за Договором про спільну інвестиційну діяльність № 152/01 від 19.12.2001, укладеного між ТОВ "Термінал Карпати" та АТ "SVT Sojuzvneshtrans Holding AG", припиненими.

1.4. ТОВ "Термінал Карпати" подало до господарського суду клопотання від 06.06.2019 вх. № 23789/19, в якому просило позов АТ "SOTRA HOLDING AG" залишити без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, а зустрічний позов, поданий ТОВ "Термінал Карпати" вважати неподаним.

1.5. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.06.2019 (судді: Пазичев В. М., Мазовіта А. Б., Фартушок Т. Б.) заяву ТОВ "Термінал Карпати" від 06.06.2019 вх. № 23789/19 про залишення первинної позовної заяви у справі № 907/69/18 без розгляду та відкликання зустрічної позовної заяви - задоволено. Позовну заяву АТ "SOTRA HOLDING AG" до ТОВ "Термінал Карпати" про зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Ухвала мотивована наявністю в Договорі про спільну інвестиційну діяльність № 152/01 від 19.12.2001, укладеному між ТОВ "Термінал Карпати" та АТ "SVT Sojuzvneshtrans Holding AG", арбітражного застереження та наявністю заяви-заперечення відповідача, поданої до початку розгляду справи по суті, щодо компетенції господарського суду розглядати спір.

1.6. Не погодившись із ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.06.2019 АТ "SOTRA HOLDING AG" звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

1.7. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 залишено без руху апеляційну скаргу АТ "SOTRA HOLDING AG" (Швейцарська Конфедерація) від 01.07.2019 для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, зобов`язано надати: належні докази на підтвердження повноважень представника позивача; належні докази надіслання матеріалів апеляційної скарги з додатками іншій стороні у справі листом з описом вкладення; уточнити вимоги прохальної частини апеляційної скарги (пункти 2, 4). При цьому, апеляційний суд в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху посилався на статті 56, 58, 60 Господарського процесуального кодексу України стосовно представництва сторони у справі, а також зазначив про особливі вимоги до документів іноземного суб`єкта господарювання.

1.8. АТ " SOTRA HOLDING AG "подало до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків від 25.07.2019 вх.№ 01-04/4720/19, в якій просило долучити до матеріалів апеляційної скарги документи, вказані в додатках до заяви. Крім того, скаржником було подано доповнення до заяви про усунення недоліків від 29.07.2019, до якою долучено опис вкладення на підтвердження направлення відповідачу заяви про усунення недоліків.

1.9. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.08.2019 (судді: Бонк Т. Б., Бойко С. М., Матущак О. І.) апеляційну скаргу АТ „SOTRA HOLDING AG" (Швейцарська Конфедерація) від 01.07.2019 повернуто на підставі частини 4 статті 174, частини 69 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

2. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

2.1. Не погодившись із ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.08.2019, АТ "SOTRA HOLDING AG" (далі - АТ " SOTRA HOLDING AG") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 09.08.2019 у справі № 907/69/18 скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та розгляду апеляційної скарги по суті.

2.2. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме частини 3 статті 258, статті 10 Господарського процесуального кодексу України, статей 6, 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, 1960 року, статті 10 Конституції України, статей 9, 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 6 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні". Скаржник вважає, що довіреність представника позивача не повинна бути апостилізована, оскільки згідно з положеннями Гаазької конвенції 1961 року, апостиль не проставляється на документах, що мають комерційний характер чи видані суб`єктами приватного права. Зазначає, що довіреність позивача була належним чином оформлена, оскільки була видана іноземним суб`єктом приватного права українською мовою та не посвідчувалася нотаріально, відтак, не потребувала перекладу, нотаріального посвідчення цього перекладу та відповідно легалізації.

2.4. Скаржник, наголошуючи на тому, що питання необхідності апостилізації довіреності, виданої іноземною юридичною особою українською мовою є нетиповим для правозастосовчої практики українських судів, вважає, що має місце виключна правова проблема, та просить суд передати касаційну скаргу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

2.5. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Термінал Карпати" просить касаційну скаргу представника АТ " SOTRA HOLDING AG" залишити без задоволення, а ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 09.08.2019 залишити без змін.

2.6. ТОВ "Термінал Карпати", посилаючись на Гаазьку конвенцію та статтю 59 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що дія Конвенція поширюється на офіційні документи, а довіреність представника позивача є таким документом, і вказаними нормами передбачається, що такі документи мають бути легалізовані в установленому порядку, оскільки між Україною і Швейцарською конфедерацією відсутній укладений міжнародний договір, який би скасовував вимогу щодо легалізації документів, тому суд апеляційної інстанції правомірно повернув апеляційну скаргу позивача.

3. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

3.1. Переглянувши оскаржувану у справі ухвалу, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення на неї, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

3.2. Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, яка за висновками суду була оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України (якою визначено форму і зміст апеляційної скарги) до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Відповідно пункту 1 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

3.4. За змістом частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

3.5. Судом апеляційної інстанції встановлено, що особою, яка підписала апеляційну скаргу, не надано на виконання вимог ухвали суду від 16.07.2019 належних доказів представництва іноземного суб`єкта господарювання /позивача/ скаржника; не надано доказів того, що представник є адвокатом; не уточнено пункт4 прохальної частини апеляційної скарги.

3.6. Відповідно до положень статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 244 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю може ґрунтуватись на акті органу юридичної особи.

Статтею 246 Цивільного кодексу України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до статті 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. Іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням статті 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Стаття 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначає, що документи, які видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Крім того, згідно з частиною 10 статті 60 Господарського процесуального кодексу України довіреності або інші документи, що підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

3.7. Відповідно до статті 3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації.

Між Україною та Швейцарською конфедерацією не укладалася угода, яка відміняє чи спрощує зазначену формальну процедуру або звільняє сам документ від легалізації.

У статті 5 Конвенції визначено, що заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

Відповідно до статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до зазначеної Конвенції.

Отже, оскільки Україна приєдналася до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаазька конвенція 1961 року, учасником якої є і Швейцарська конфедерація) згідно із Законом України "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", тому офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави, засвідчуються спеціальним штампом "APOSTILLE" уповноваженим органом їх держави-походження.

3.8. Встановивши, що матеріали апеляційної скарги АТ "SOTRA HOLDING AG" (Швейцарська конфедерація) не містять доказів легалізації в установленому законодавством порядку довіреності АТ "SOTRA HOLDING AG" (Швейцарська конфедерація) від 02.01.2019, виданої на ім`я ОСОБА_1 та Сергєєва П. О. , як і не містять доказів того, що представник Сергєєв П. О. є адвокатом, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України та вірно застосував частину 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, особою, яка зазначила себе представником АТ "SOTRA HOLDING AG" Сергєєвим П. О. документи, що були витребувані апеляційним господарським судом, зокрема, довіреність від 02.01.2019 (т. 3 а. с. 16), подана у ксерокопії, яка належним чином не посвідчена. Зазначена довіреність вчинена у Швейцарській Конфедерації, кантон Аппенцель - Ауссерроден, м. Герізау. Крім відтиску штемпелю "згідно оригіналу", вона не посвідчена підписом уповноваженої посадової особи і печаткою Компанії-заявника апеляційної скарги.

3.9. Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції права на доступ на судочинства відхиляються з огляду на те, що доступ до правосуддя у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України") не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не привести судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарського процесуального кодексу України.

3.10. Клопотання АТ "SOTRA HOLDING AG" про передачу справи № 907/69/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначені частинами 4 - 6 статті 302 Господарського процесуального кодексу України згідно з якими суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Враховуючи, що скаржник не обґрунтував наявність передбачених процесуальним законом підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а, розглядаючи цю справу, Суд таких підстав не вбачає, зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

4. Висновки Верховного Суду

4.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

4.2. Частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.3. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

4.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що ухвалу суду апеляційної інстанції у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

4.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався суд апеляційної інстанції, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування оскарженої у справі ухвали суду апеляційної інстанції немає.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "SOTRA HOLDING AG" (Швейцарська конфедерація) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 09.08.2019 у справі № 907/69/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв