ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2019 р. Справа№ 910/13112/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ГУ ДПС у м. Києві: Литвиненко С.С. довіреність №7/26-15-08-12-06 від 02.09.19

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019

у справі № 910/13112/19 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою Головного управління ДФС у м.Києві

до Фізичної особи-підприємця Волчкова Валерія Миколайовича

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про порушення справи про банкрутство Фізичної особи-підприємця Волчкова В.М., у зв`язку з неможливістю останнього погасити заборгованість.

ГУ ДПС у м. Києві в обґрунтування заяви про порушення справи про банкрутство посилалось на наявність у ФОП Волчкова В.М. заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 280 831 382,83 грн, що підтверджується постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2014 у справі №826/10965/14, яка набрала законної сили; постановами про відкриття виконавчого провадження; постановами про певернення виконавчого документа стягувачу; доказами вжиття заходів щодо погашення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/13112/19 заяву про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у даній справі та направити матеріали до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, а саме ст. ст. 164, 174, 177 ГПК України, ст. 1, 10, 15, 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що ГУ ДПС у м. Києві було здійснено всі можливі заходи щодо погашення податкового боргу, однак вони не призвели до погашення заборгованості.

Крім того скаржник відмічає, що неналежне завірення копій документів які додані до заяви ГУ ДПС (про порушення справи про банкрутство ФОП Волчкова В.М.) не є підставою для повернення без розгляду вказаної заяви, оскільки зазначені документи є доказами наявності боргу та підлягають розгляду у підготовчому засіданні, після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2019 апеляційна скарга ГУ ДПС у м. Києві у справі №910/13112/19 передана на розгляд складу колегії суддів у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/13112/19 залишено без руху, надано заявнику строк на усунення недоліків скарги, а також вказано спосіб усунення таких недоліків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, хвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/13112/19; справу призначено до розгляду на 19.11.2019.

Суд зазначає, що фізична особа-підприємець Волчков Валерій Миколайович не скористався правом, визначеним ч. 1 ст. 263 ГПК України, та у строк, встановлений судом, не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

В судове засідання 19.11.2019 ФОП Волчков В.М. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів констатує, що 15.11.2019 до Північного апеляційного господарського суду повернулось поштове відправлення з копією ухвали Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду (вх. №09.2-04/118757/19) (надсилалася на адресу фізичної особи-підприємя Волчкова Валерія Миколайовича вказаною заявником в заяві про порушення справи про банкрутство та в апеляційній скарзі, що відповідає даним, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), з відміткою поштової установи про повернення у зв`язку з відсутністю адресата.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і не вручено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Відтак, фізичну особу-підприємця Волчкова Валерія Миколайовича було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання розумних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності фізичної особи-підприємця Волчкова В.М., який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представник ГУ ДПС у м. Києві вимоги поданої апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, матеріали справи направити до Господарського суду м. Києва для подальшого розгляду.

В судовому засіданні 19.11.2019, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві підлягають задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2019 Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулось до місцевого господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство ФОП Волчкова В.М. у зв`язку з наявністю у останнього заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 280 831 382,83 грн.

Згідно з частиною третьою статті 10 Закону (в редакції чинній на час звернення до суду) справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника, що сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - це грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

До заяви ГУ ДПС у місті Києві про порушення справи про банкрутство ФОП Волчкова В.М. було додано, зокрема, наступні документи:

- довіреність №90/26-15-08-06 від 17.09.2019 видана В.о. начальника ГУ ДПС у м. Києві Багмет Н. на ім`я представника Шелест Ю.В.;

- платіжне доручення №3631 від 22.08.2019 на суму 19 210,00 грн;

- постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2014 у справі №826/10965/14, згідно якої позов ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві задоволено повністю. Стягнуто з ФОП Волчкова В.М. суму податкового боргу у розмірі 280 831 382,83 грн.

- рішення ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про опис майна ФОП Волчкова В.М. у податкову заставу від 26.05.2014;

- акт опису майна №294/26-15-17-03-15 від 06.04.2018 податковим керуючи Огарь О.Л. , яким підтверджено відсутність на день складення акту у ФОП Волчкова В.М. майна, що може бути описано у податкову заставу;

- постанови відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2015 та від 28.02.2017;

- постанову відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника від 01.03.2017;

- постанови відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання від 30.11.2016 та від 22.11.2018;

- запити, що направлялись ГУ ДФС у м. Києві установам та організаціям з метою пошуку майна ФОП Волчкова В.М. за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги ДФС.

Згідно відповідей на запити щодо надання інформації від наступних установ: Головного управління Держземагенства у Черкаській області; Головного управління Держземагенства у Полтавській області; Головного управління Держземагенства у Львівській області; Головного управління Держземагенства у м. Києві; Головного управління Держземагенства у Чернівецькій області; Головного управління Держземагенства у Донецькій області; Головного управління Держземагенства у Житомирській області; Головного управління Держземагенства у Вінницькій області; Головного управління Держземагенства у Закарпатській області; Головного управління Держземагенства у Херсонській області; Держземагенства України; Державної служби України з безпеки на транспорті; Державної авіаційної служби України; ОУ ГУ ДФС у м. Києві, у ФОП Волчкова В.М. відсутнє майно за рахунок якого можливо погасити заборгованість перед податковим органом.

Зважаючи на те, що вищезазначені заходи не призвели до погашення податкового боргу, а боржник неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобов`язання, ГУ ДПС у м. Києві звернулось до суду із заявою про порушення справи про банкрутство ФОП Волчкова В.М.

Місцевий господарський суд дослідивши заяву ГУ ДПС у м. Києві про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи, зазначивши, зокрема, що ГУ ДПС у м. Києві не вжило всіх передбачених законодавством заходів для погашення податкового боргу, повернув вказану заяву без розгляду. Проте колегія суддів не погоджується з даним рішенням Господарського суду міста Києва, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст 15 Закону, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено; заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд зазначаючи про невжиття податковим органом всіх передбачених законодавством заходів щодо погашення податкового боргу та вказуючи про те, що погашення податкового боргу здійснюється відповідно до умов та порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України «Про виконавче провадження» (а відтак доказами безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів є рішення суду про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України), керувався положеннями ст. 95 Податкового кодексу України, п. 12 інформаційного листа ВГСУ №01-06/606/2013 від 28.03.2013. Разом з тим, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом було невірно застосовано норми матеріального права, оскільки зазначені норми стосуються погашення податкового боргу боржника - юридичної особи, тоді як в даному випадку боржником є фізична особа-підприємець. При цьому, відповідно до ст. 87.11 Податкового кодексу України стягнення податкового боргу платника податку - фізичної особи за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За таких обставин, у даному випадку, належним доказом в підтвердження безспірності грошових вимог податкового органу є рішення суду, що набрало законної сили та постанова про відкриття виконавчого провадження, а не як помилково було зазначено судом першої інстанції: рішення суду про стягнення коштів, інкасові доручення для примусового стягнення коштів та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України.

Окрім того колегія суддів вважає, що повноваження представника ГУ ДПС у м. Києві Шелест Ю.В. на підписання поданої до суду заяви підтверджені належним чином, оскільки до заяви додано довіреність №90/26-15-08-06 від 17.09.2019 видану В.о. начальника ГУ ДПС у м. Києві Багмет Н. на ім`я Шелест Ю.В. При цьому, нормами законодавства не передбачено обов`язкового надання документів, які б підтверджували повноваження особи, що підписала довіреність, тоді як суд (в разі необхідності) не позбавлений можливості зобов`язати сторону надати зазначені документи.

Апеляційний господарський суд наголошує на тому, що повернення заяв (скарг) за наявності в суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи відповідних повноважень під час розгляду справи (скарги) містить ознаки зайвого формалізму та ставить під загрозу дотримання завдань господарського судочинства, закріплених у ч.3 ст.2 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія встановила відсутність підстав для відмови у прийнятті обо для повернення заяви ГУ ДПС у м. Києві про порушення справи про банкрутство, оскільки до заяви додано всі необхідні документи у відповідності до ст. 11 Закону. А отже, заява ГУ ДПС у м. Києві про порушення справи про банкрутство ФОП Волчкова В.М. підлягає прийняттю до розгляду.

Разом з тим колегія суддів критично сприймає доводи місцевого господарського суду про те, що додані до заяви документи не засвідчені належним чином, оскільки додані документи є доказами наявності боргу, а відповідно до частини 1, 6 статті 16 Закону перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи наведене в постанові, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали було невірно застосовано норми матеріального права та зроблені висновки, які не відповідають обставинам справи, що призвело до необґрунтованого повернення без розгляду заяви Головного управління Державної податкової служби у місті Києві.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у місті Києві підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у даній справі - скасуванню з направленням матеріалів справи до місцевого господарського суду для розгляду по суті заяви Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про порушення справи про банкрутство.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на ФОП Волчкова В.М.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/13112/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/13112/19 скасувати.

3. Матеріалів справи №910/13112/19 повернути до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті заяви Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про порушення справи про банкрутство.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.11.2019.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська