ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 м.Дніпро Справа №908/846/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від ПАТ "Розівський елеватор": Савенко О.О., довіреність №б/н від 03.01.2018, адвокат;

від Оріховської міської ради: Хохлов В.А., довіреність №03-05/622 від 16.04.2019, представник;

від прокуратури: Ягольник Г.В., посвідчення №032900 від 10.04.2015, прокурор відділу;

від третьої особи: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/846/19

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор", м.Дніпро

до відповідача: Оріхівської міської ради, м. Оріхів Запорізької областьі

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Виконавчого комітету Оріхівської міської ради в особі Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Оріхівської міської ради, м.Оріхів Запорізької області

за участю: Заступника прокурора Запорізької області, м. Запоріжжя

про визнання недійсним та скасування рішення №7 від 28.03.2019, визнання права постійного користування земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор" звернулось до Господарського суду Запорізької області та з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яку прийнято до розгляду судом, просило:

1) визнати недійсним та скасувати рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" в частині внесення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності право оренди, на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах) земельних дялінок з кадастровими номерами :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080, :01:001:0211 (пункти 1, 2, 3, 4 Переліку);

2) визнати за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" (ідентифікаційний код 00954337):

- право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0211 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001628, виданого 07.06.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

- право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0078 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП 001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

- право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0079 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

- право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0080 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії 1-ЗП №001363, виданого 31.01.1996 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

3) провести державну реєстрацію іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0211 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" на підставі рішення суду;

4) провести державну реєстрацію іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0078 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" на підставі рішення суду;

5) провести державну реєстрацію іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0079 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" на підставі рішення суду;

6) провести державну реєстрацію іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0080 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" на підставі рішення суду.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/846/19 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що Публічне акціонерне товариство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", якому надавались в постійне землекористування земельні ділянки 251,9 га, 145,3 га та 95,1 га припинило свою діяльність шляхом приєднання до Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор". За статутними документами Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор" не є підприємством державної або комунальної власності, а тому товариство не набуло права постійного користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено факту порушення своїх прав та законних інтересів, оскільки міською радою прийнято оскаржуване рішення в межах своїх повноважень, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Також місцевим господарським судом зазначено, що рішення відповідача №7 від 28.03.2019 носить характер підготовчого документу, який відображає можливу дію органу місцевого самоврядування у майбутньому, та фактично у теперішньому часі немає відповідних правових наслідків для третіх осіб.

Місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні позову про визнання права постійного користування на спірні земельні ділянки на підставі державних актів на право постійного користування землею, виданих Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", з посиланням на те, що Публічне акціонерне товариство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" припинило свою діяльність шляхом приєднання до Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор", яке не є підприємством державної або комунальної власності, а тому відсутні підстави для застосування статті 92 Земельного кодексу України щодо права постійного користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Також місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо проведення державної реєстрації іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою є поза межами компетенції господарського суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/846/19; позов Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про те, що до позивача не перейшло право постійного користування на спірні земельні ділянки як до правонаступника Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів".

Апелянт зазначає, що Публічне акціонерне товариство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" припинило свою діяльність шляхом приєднання до Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", в тому числі й щодо постійного права користування спірними земельними ділянками, яке передане за передавальним актом.

Також апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки у складі акціонерів позивача відсутня держава, позивач не може набути права постійного користування спірними земельними ділянками як правонаступник, з посиланням на те, що набуте у встановленому порядку до 01.01.2002 право постійного користування не втрачається внаслідок переоформлення підприємством, яке за Земельним кодексом України не може набувати такого права, а зберігається за ним до приведення прав і обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до чинного законодавства, у тому числі й за правонаступником такого землекористувача.

Апелянт зазначає, що обов`язок, який міститься у пункті 6 Перехідних положень Земельного кодексу України щодо обов`язковості здійснення переоформлення права постійного користування земельними ділянками, визнаний неконституційним, а інших законодавчих норм щодо обов`язку здійснити переоформлення права постійного користування земельною ділянкою у інший правовий режим (власності або оренди) відсутні.

Апелянт вважає, що вимоги про визнання права постійного користування є належним та ефективним способом захисту порушеного права.

Також апелянт вважає, що оскільки чинним законодавством передбачено внесення до державного реєстру речових прав запису на підставі рішення суду, похідні вимоги про зобов`язання суб`єкта державної реєстрації провести державну реєстрацію права постійного користування земельним ділянкою також підлягають задоволенню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2019 (у складі колегії суддів: головуючого судді (доповідача) Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження у справі №908/846/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019, розгляд скарги призначений у судове засідання на 21.10.2019.

09.09.2019 на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" про забезпечення позову у справі №908/846/19 шляхом зупинення дії рішення Оріхівської міської ради Запорізької області 7 від 28.03.2019 Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах) до набрання законної сили рішенням суду у справі та заборони Оріхівській міській раді (ідентифікаційний код 20519891) та її виконавчим органам і посадовими особами до набрання законної сили рішенням суду у справі вчиняти дії на виконання рішення Оріхівської міської ради Запорізької області 7 від 28.03.2019 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)", в тому числі, але не виключно: приймати інші рішення, вчиняти правочини та передавати на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080, :01:001:0211.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2019 заяву Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" про забезпечення позову у справі №908/846/19 задоволено частково; заборонено Оріхівській міській раді (ідентифікаційний код 20519891) та її виконавчим органам і посадовим особам до набрання законної сили рішенням суду у справі №908/864/19 вчиняти дії на виконання рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 року "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" в тому числі, але не виключно: приймати інші рішення, вчиняти правочини та передавати на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080, :01:001:0211; в решті вимог заяви відмовлено.

12.09.2019 від Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" надійшло клопотання про виключення Прокуратури Запорізької області зі складу учасників у справі №908/846/19, яке мотивоване відсутністю підстав для участі прокурора у цій справі.

26.09.2019 від Прокуратури Запорізької області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Прокуратура погоджується із висновком місцевого господарського суду про припинення прав постійного користування на спірні земельні ділянки у зв`язку з припиненням юридичної особи, якій належало таке право, та з висновком, що право постійного користування не перейшло до позивача в порядку правонаступництва, тому рішення відповідача, прийняте у межах своєї компетенції, не порушує прав позивача.

27.09.2019 від Оріхівської міської ради та Виконавчого комітету Оріхівської міської ради (підписаний міським головою) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Відзив мотивований тим, що спірні земельні ділянки належать до комунальної власності, тому позивач має право прийняти щодо них рішення в межах своїх повноважень. Відповідач та третя особа вважають, що позивачем не доведено, що право постійного користування на спірні земельні ділянки перейшло до позивача як правонаступника Публічного акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів". Окрім того, до акціонерів позивача також не входить держава (при злитті Публічного акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" з Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" держава вибула із засновників товариства), тому позивач не є суб`єктом права постійного користування земельними ділянками.

02.10.2019 від Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" надійшла відповідь на відзив прокуратури, в якій позивач не погоджується із запереченнями, наведеними у відзиві, та вважає, що наведені в обґрунтування апеляційної скарги доводи не спростовані у відзиві на апеляційну скаргу.

Розгляд справи був відкладений з 21.10.2019 на 11.11.2019.

У судовому засіданні 11.11.2019 оголошувалась перерва до 25.11.2019.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін та прокуратури Запорізької області, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Новопавлівської сільської Ради народних депутатів від 17.02.1995 № 4 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" видано Державний акт на право постійного користування землею серії ЗП 001630 від 12.07.1995. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 12а. Згідно цього Державного акта користувачу надано у постійне користування 251,9 га землі згідно з планом землекористування, для ведення підсобного господарства.

На підставі розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації від 05.01.1996 № 3 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ЗП 001363 від 31.01.1996. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 12. Згідно цього Державного акта користувачу надано у постійне користування 95,1 га землі згідно з планом землекористування, для ведення підсобного господарства.

На підставі рішення Новоандріївської сільської Ради народних депутатів від 14.03.1995 №12 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" видано Державний акт на право постійного користування землею серії ЗП 001628 від 07.06.1995. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 12. Згідно цього Державного акта користувачу надано у постійне користування 145,3 га землі згідно з планом землекористування.

На підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області № 38 від 20.01.1998 "Про перетворення Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" у Відкрите акціонерне товариство", Орендне підприємство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" перетворене на Відкрите акціонерне товариство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів".

У відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства" рішенням загальних зборів Відкритого акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", оформленого протоколом № 1/2010 від 08.12.2010, вирішено шляхом викладення Статуту Відкритого акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" в новій редакції, внести та затвердити зміни до Статуту щодо перейменування Відкритого акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" на Публічне акціонерне товариство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів".

Загальними зборами Публічного акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", оформленими протоколом № 1/2016 від 20.05.2016, вирішено припинити Публічне акціонерне товариство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства "Розівський елеватор".

Діяльність Публічного акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" припинена 18.05.2017 шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства "Розівський елеватор", яке є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" відповідно до передавального акту.

В подальшому Публічне акціонерне товариство "Розівський елеватор" перейменоване на Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор".

Згідно нової редакції Статуту Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор", затвердженої загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Розівський елеватор" (протокол №2/2017 від 20.12.2017), Товариство є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Розівський елеватор", яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Розівський елеватор", засноване на підставі Установчого договору про створення діяльності Відкритого акціонерного товариства "Розівський елеватор" від 20.01.1998, затвердженого наказом Регіонально відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області від 20.01.1998 № 41 шляхом перетворення Орендного підприємства "Розівський елеватор" у Відкрите акціонерне товариство "Розівський елеватор" відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" від 10.07.1996.

19.03.2019 Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор" листом №91 звернулося до Оріхівської міської ради Оріхівського району Запорізької області, в якому повідомило, що Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор", як правонаступник Публічного акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" є законним користувачем земельних ділянок на підставі: Державного акту на право постійного користування землею серії ЗП №001630, виданого Новопавлівською сільською Радою народних депутатів 12.07.1995 (кадастровий номер :01:001:0078); Державного акту на право постійного користування землею серії ЗП №001630, виданого Новопавлівською сільською Радою народних депутатів 12.07.1995 (кадастровий номер :01:001:0079); Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗП № 001363, виданого Оріхівською районною Радою народних депутатів 31.01.1996 (кадастровий номер :01:001:0080); Державного акту на право постійного користування землею серії ЗП 001628, виданого Новоандріївською сільською Радою народних депутатів (кадастровий номер :01:001:0211).

Листом від 25.03.2019 № 03-06/415 міський голова повідомив позивача, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна земельні ділянки, які мають кадастрові номери :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080, :01:001:0211 є комунальною власністю Оріхівської міської територіальної громади в особі Оріхівської міської ради. Обмеження, обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо використання земельних ділянок відсутні.

28.03.2019 рішенням Оріхівської міської ради Запорізької області (двадцять сьома сесія сьомого скликання) № 7 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)", згідно статей 12, 122, 134, 135, 136, 137 та 138 Земельного Кодексу України, статей 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60 "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад", наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 21.12.2018 №8-2300/15-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність", на підставі Акту приймання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22.12.2018 та враховуючи рішення Оріхівської міської ради від 22.02.2018 №63 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" від 25.10.2018 №12 "Про внесення змін до рішення ради від 22.02.2018 №63 "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність", Оріхівська міська рада вирішила: затвердити перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах), перелік додається.

Згідно додатку до рішення сесії міської ради від 28.03.2019 № 7 "Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)", до переліку включені такі земельні ділянки: кадастровий номер :01:001:0078, площа 119, 6920 га рілля; кадастровий номер :01:001:0079, площа - 121, 9433 га рілля; кадастровий номер :01:001:0080, площа - 86, 3307 га рілля; кадастровий номер :01:001:0211, площа 133, 1717 га рілля.

Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор", посилаючись на порушення вказаним рішення його прав як законного користувача земельною ділянкою, вважає наявними підстави для визнання його недійсним та скасування, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є визнання недійсним та скасування рішення Оріхівської міської ради від 28.03.2019 №7 "Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" (пункти 1, 2, 3, 4 Переліку); визнання за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" права постійного користування спірними земельними ділянками на підставі державних актів на право постійного користування ЗП №001630, І-ЗП №001363, ЗП №001628; проведення державної реєстрації іншого речового права, права постійного користування земельними ділянками на підставі рішення суду.

Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор" посилається на допущені при прийнятті Оріхівською міською радою Запорізької області оспорюваного рішення порушення, а саме неврахування того факту, що Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор" є законним користувачем спірних земельних ділянок на підставі Державних актів на право постійного користування землею ЗП № 001630, І-ЗП № 001363, ЗП 001628, як правонаступник Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", що є достатньою підставою для визнання недійсним та скасування рішення Оріхівської міської ради від 28.03.2019 №7 "Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" (пункти 1, 2, 3, 4 Переліку), а також для визнання за ним права постійного користування спірними земельним ділянками та проведення відповідної державної реєстрації.

Частинами 1, 2 статті 7 Земельного кодексу України від 18.12.1990 (в редакції, чинній на час видачі та реєстрації Державного акта), визначалося, що користування землею може бути постійним або тимчасовим; постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Частиною 1 статті 23 названого Кодексу визначалося, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України від 25.10.2001 (в редакції, що діє під час користування позивачем спірними земельними ділянкакми та діяла під час користування ними попередниками до вчинення правонаступництва) визначено, що право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Так статтею 141 Земельного кодексу України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, а саме а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій (пункт "в" частини першої статті 141 в редакції Закону № 875-VI від 15.01.2009); г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці (частину першу статті 141 доповнено пунктом "е" згідно із Законом № 1702-VI від 05.11.2009); є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини (частину першу статті 141 доповнено пунктом "є" згідно із Законом № 2518-VI від 09.09.2010.

Підставою для прийняття рішення про організаційні заходи щодо підготовки документації до земельних торгів (аукціону) стосовно спірних земельних ділянок стало припинення юридичної особи Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" та ненабуття права користування на спірні земельні ділянки Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор".

Відповідно до приписів статті 37 Цивільного кодексу Української РСР, юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

У відповідності до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Статтею 108 Цивільного кодексу України встановлено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи. Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України, викладеній у постанові від 21.02.2011 № 21-3а11.

При цьому, Верховний Суд України у даній постанові від 21.02.2011 № 21-3а-11 встановив, що приписи підпункту "в" частини 1 статті 141 Земельного кодексу слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Отже, наведені положення Земельного кодексу України потрібно застосовувати таким чином, що коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою.

У разі ж реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають.

Право постійного користування земельними ділянками державної власності набуто Орендним підприємством "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" на підставі рішення Новопавлівської сільської Ради народних депутатів від 17.02.1995 № 4, про що видано Державний акт на право постійного користування землею серії ЗП 001630 від 12.07.1995; на підставі розпорядження голови Оріхівської районної державної адміністрації від 05.01.1996 № 3, про що видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ЗП 001363 від 31.01.1996; на підставі рішення Новоандріївської сільської Ради народних депутатів від 14.03.1995 №12, про що видано Державний акт на право постійного користування землею серії ЗП 001628 від 07.06.1995.

Таким чином, в результаті почергового перетворення Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" у Відкрите акціонерне товариство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", в Публічне акціонерне товариство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" та приєднання до Публічного акціонерного товариства "Розівський елеватор", Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор" є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", і відповідно, Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", якому видано Державні акти на право постійного користування землею.

Державні акти на право постійного користування землею серія ЗП 001630 від 12.07.1995, серія І-ЗП 001363 від 31.01.1996, серія ЗП 001628 від 07.06.1995 видані відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України від 02.04.2002 № 449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинним і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб (постанова Верховного суду України від 26.09.2011 № 6-14цс11).

Частиною першою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Згідно з пунктом 34 статті 26 вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до чинного законодавства.

Приписами частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовано, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до приписів частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Приймаючи до уваги, що рішення Оріхівської міської ради від 28.03.2019 №7 "Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" (пункти 1, 2, 3, 4 Переліку) є таким, що прийняте з порушенням прав Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" як правонаступника Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", якому видані державні акти на право постійного користування землею, вказане рішення підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача про те, що постійне користування спірними земельними ділянками припинилося внаслідок припинення юридичної особи Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" та ненабуття права користування на спірні земельні ділянки Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор", оскільки припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво, в той час як позивач є повним правонаступником Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів".

Окрім того слід зазначити, що пунктом 6 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України від 25.10.2001 визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Однак, відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, пункт 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

При цьому Конституційний Суд України вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, документ, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним.

Згідно пунктом 3 статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул. Право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду.

З огляду на встановлені обставини щодо правонаступництва позивачем права постійного користування земельними ділянками апеляційний господарський суд не погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні вимог про визнання недійсним та скасування рішення Оріхівської міської ради від 28.03.2019 №7 "Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" (пункти 1, 2, 3, 4 Переліку) та погоджується із доводами апелянта про необхідність задоволення позовних вимог у цій частині.

Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор" просить визнати право постійного користування земельними ділянками: кадастровий номер :01:001:0211 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001628, виданого 07.06.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів"; кадастровий номер :01:001:0078 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП 001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів"; кадастровий номер :01:001:0079 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів"; кадастровий номер :01:001:0080 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії 1-ЗП №001363, виданого 31.01.1996 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів".

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання права постійного користування на спірні земельні ділянки на підставі державних актів на право постійного користування землею, виданих Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів", місцевий господарський суд зазначив, що Публічне акціонерне товариство "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" припинило свою діяльність шляхом приєднання до Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор", яке не є підприємством державної або комунальної власності, тому відсутні підстави для застосування статті 92 Земельного кодексу України щодо права постійного користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, оскільки вважає, що набув в процесі правонаступництва право постійного користування спірними земельними ділянками, яке не визнається відповідачем, та підлягає захисту у судовому порядку (право постійного користування земельними ділянками).

У рішенні Конституційного Суду від 22.09.2005 № 5-рп/2005 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) зазначено, що суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний Земельний кодекс України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина 1); набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2).

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (частина 1 статті 125 цього Кодексу).

У зазначеному рішенні Конституційного Суду України також наголошено, що суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди. Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі - в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені, у їх праві на землю є ряд особливостей і переваг:

- право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинено лише з підстав, передбачених законодавством;

- права та обов`язки постійних землекористувачів визначені чинним земельним законодавством і не підлягають договірному регулюванню (не можуть бути звужені);

- постійні землекористувачі, як і землевласники, сплачують земельний податок, розмір якого визначається відповідно до чинного законодавства, на відміну від договірного характеру орендної плати;

- земельні ділянки у постійне користування передаються у порядку відведення безоплатно з наступним посвідченням цього права шляхом видачі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою; оплаті має підлягати лише виготовлення технічної документації на земельну ділянку, що здійснюється на договірних засадах із уповноваженою землевпорядною організацією.

Згідно з частиною п`ятою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Положеннями статті 27 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час надання позивачу земельних ділянок) обумовлено підстави для припинення права користування земельною ділянкою. Зокрема, припинення права користування землею у визначених випадках провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, або ж за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки. У разі незгоди землекористувача припинення права користування землею у визначених випадках провадиться у судовому порядку.

Чинним Земельним кодексом України також у главі 22 обумовлено припинення прав на землю.

Водночас, судом не було встановлено обставин припинення права постійного користування позивача земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0211 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001628, виданого 07.06.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів"; кадастровий номер :01:001:0078 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП 001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів"; кадастровий номер :01:001:0079 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів"; кадастровий номер :01:001:0080 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії 1-ЗП №001363, виданого 31.01.1996 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів".

Згідно із частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

У даній справі не встановлено обставин припинення права постійного користування позивача земельними ділянками в порядку, визначеному законом. Також не встановлено обставин щодо скасування підстав набуття позивачем права користування земельними ділянками.

Земельним законодавством не обумовлено повноважень органів державної влади та місцевого самоврядування на повторну передачу земельних ділянок у власність чи користування без припинення права постійного користування на земельну ділянку у іншої особи, яке підтверджено державним актом, що може свідчити про недотримання відповідними органами як приписів Конституції України, так і норм Земельного кодексу України.

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Способи захисту прав на земельні ділянки встановлені приписами статті 152 Земельного кодексу України.

Визнання прав на землю як спосіб захисту застосовується тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право оспорюється, заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права користування земельною ділянкою через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Враховуючи, що Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" належним чином підтверджено наявність обставин, з якими пов`язується виникнення у нього права постійного користування спірними земельними ділянками, тобто доведено правомірність користування ними на підставі вищезазначених державних актів на право постійного користування землею, які видані на законних підставах та станом на момент розгляду даної справи є чинними, відповідач не визнає таке право, що підтверджується матеріалами справи, апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права постійного користування земельними ділянками: кадастровий номер :01:001:0211 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001628, виданого 07.06.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів"; кадастровий номер :01:001:0078 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП 001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів"; кадастровий номер :01:001:0079 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів"; кадастровий номер :01:001:0080 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії 1-ЗП №001363, виданого 31.01.1996 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів".

Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" заявлено про проведення державної реєстрації іншого речового права, права постійного користування земельними ділянками: кадастровий номер :01:001:0211, кадастровий номер :01:001:0078, кадастровий номер :01:001:0079, кадастровий номер :01:001:0080 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" на підставі рішення суду (з урахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову).

Місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні позовних вимог у цій частині, з посиланням на те, що проведення державної реєстрації іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою є поза межами компетенції господарського суду.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись на те, що має місце невизнання права постійного користування спірними земельними ділянками, тому заявлений позов про визнання права постійного користування земельними ділянками (основну вимогу) та про проведення державної реєстрації такого права (похідну вимогу).

Відповідно до статті 25 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також і право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Так, Державні акти на право постійного користування землею серія ЗП 001630 від 12.07.1995, серія І-ЗП 001363 від 31.01.1996, серія ЗП 001628 від 07.06.1995 видані відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинним і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб (постанова Верховного суду України від 26.09.2011 № 6-14цс11, постанова Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 907/916/17).

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (справа № 1-17/2005) громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою, тому пункт 6 Перехідних положень Земельного кодексу України через відсутність встановленого порядку переоформлення права власності або оренди та унеможливлення безоплатного проведення робіт із землеустрою і виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені Кодексом, суперечить положенням частини четвертої статті 13, частини другої статті 14, частини третьої статті 22, частини першої статті 24, частин першої, другої, четвертої статті 41 Конституції України.

Чинне законодавство не містить чіткого регулювання питання щодо порядку переоформлення права користування земельними ділянками, тобто приведення його у відповідність до чинної редакції Земельного кодексу України. Відтак, у господарюючих суб`єктів, які користуються земельними ділянками на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, чітко не встановлений законом обов`язок та строк вчинення дій, що пов`язані із переоформленням такого права на право власності або право оренди, до законодавчо визначеної та встановленої нормативно-правовими актами відповідної процедури.

Вказане зазначив Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 у справі №907/916/17.

Таким чином, право постійного користування земельними ділянками кадастровий номер кадастровий номер :01:001:0211, кадастровий номер :01:001:0078, кадастровий номер :01:001:0079, кадастровий номер :01:001:0080 зареєстроване в установленому законом порядку і відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" таке речове право визнається дійсним та підлягає реєстрації.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов до висновку про підтвердження Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" права постійного користування спірними земельним ділянками кадастровий номер :01:001:0211, кадастровий номер :01:001:0078, кадастровий номер :01:001:0079, кадастровий номер :01:001:0080 на підставі Державних актів на право постійного користування землею серія ЗП 001630 від 12.07.1995, серія І-ЗП 001363 від 31.01.1996, серія ЗП 001628 від 07.06.1995 (основна вимога) є такими, що підлягають задоволенню похідні вимоги про проведення державної реєстрації іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою на земельні ділянки кадастрові номери :01:001:0211, :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор".

Оскільки за приписами пункту 8 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права здійснюється в тому числі й на підставі державного акта на право постійного користування землею, виданого до 1 січня 2013 року, апеляційним господарським судом встановлено право постійного користування земельними ділянками позивача на підставі Державних актів на право постійного користування землею серія ЗП 001630 від 12.07.1995, серія І-ЗП 001363 від 31.01.1996, серія ЗП 001628 від 07.06.1995, вимоги в частині проведення державної реєстрації підлягають задоволенню частково (без зазначення на підставі рішення суду).

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заперечення Оріхівської міської ради та Прокуратури Запорізької області щодо ненабуття Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" права постійного користування на спірні земельні ділянки спростовуються матеріалами справи.

Так, Конституційний Суд України у рішенні № 5-рп/2005 від 22.09.2005 зазначив, що поняття "набувають права" за змістом частини другої статті 92 та частини першої статті 116 Земельного кодексу України в аспекті вимоги переоформлення права користування земельною ділянкою не відповідає вимозі ясності і визначеності правової норми: зазначені положення припускають поширення цього поняття лише на випадки первинного отримання земельної ділянки із земель державної та комунальної власності підприємствами, установами та організаціями, що належать до державної або комунальної власності, а також громадянами та юридичними особами, які набувають права власності та користування земельними ділянками.

Отже, здійснення державної реєстрації речового права - права постійного користування за правонаступником особи, за якою таке право було зареєстровано, не є набуттям права в розумінні частини 2 статті 92 та частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, оскільки такі положення застосовуються при первинному отриманні земельної ділянки у постійне користування.

У Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 вказано, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

У протилежному випадку такі дії потягли б за собою порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною українського законодавства, оскільки право постійного користування землею за практикою Європейського суду входить до автономного поняття "майно".

З урахуванням наведеного спростовуються доводи відповідача та прокуратури Запорізької області про непідпадання позивача під перелік осіб, яким може бути надано у постійне користування земельні ділянки відповідно до частини 2 статті 92 Земельного кодексу України, оскільки на стадії державної реєстрації права постійного користування, яке існує за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор", як за правонаступником Публічного акціонерного товариства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів" (Орендного підприємства "Оріхівський комбінат хлібопродуктів") не здійснюється така перевірка.

Щодо клопотання Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" про виключення Прокуратури Запорізької області зі складу учасників у справі №908/846/19, яке мотивоване відсутністю підстав для участі прокурора у цій справі, слід зазначити, що згідно зі статтею 1 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Згідно зі статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (частина 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки підставою вступу у справі прокуратурою Запорізької області заявлено захист інтересів держави щодо використання земель комунальної власності, колегія суддів вважає, що прокурор набув процесуального статусу органу, якому законом (стаття 53 Господарського процесуального кодексу України та стаття 23 Закону України "Про прокуратуру") надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

При цьому, апеляційний господарський суд враховує, що спірні земельні ділянки є комунальними та належать Оріхівській міській територіальній громаді в особі Оріхівської міської ради, а у Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" лише право постійного користування спірними земельними ділянками, тому вступ прокурора у справу про спір щодо земель комунальної власності є обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта (позивача), наведеними в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для часткового скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/846/19 та, відповідно, задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" в частині скасування рішення про відмову у задоволенні вимог з прийняттям нового рішення про часткове задоволення цих вимог.

Відповідно до пункту 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку до скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/846/19 про відмову у задоволенні позовних вимог з прийняттям нового рішення про:

- визнання недійсним та скасування рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" в частині внесення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності право оренди, на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах) земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080, :01:001:0211 (пункти 1, 2, 3, 4 Переліку);

- визнання за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" право постійного користування земельними ділянками:

кадастровий номер :01:001:0211 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001628, виданого 07.06.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

кадастровий номер :01:001:0078 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП 001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

кадастровий номер :01:001:0079 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

кадастровий номер :01:001:0080 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії 1-ЗП №001363, виданого 31.01.1996 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

- проведення державної реєстрації іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" на земельні ділянки

кадастровий номер :01:001:0211

кадастровий номер :01:001:0078

кадастровий номер :01:001:0079

кадастровий номер :01:001:0080,

судовий збір за подання позовної заяви в частині цих вимог покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, а саме на відповідача у сумі 13 447 грн. (1 921,00 грн. за вимогу про скасування рішення + 7 684,00 грн. (1 921,00 грн. х 4) - за вимогу про визнання права постійного користування + 3 842,00 грн. (960,50 грн. х 4) за вимогу про проведення державної реєстрації (у зв`язку із частковим задоволенням цієї вимоги) та на позивача у сумі 3 842,00 грн. (за вимогу про проведення державної реєстрації (у зв`язку із частковим задоволенням цієї вимоги).

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог: на Оріхівську міську раду Запорізької області у сумі 20 170,50 грн. та на Приватне акціонерне товариство "Розівський елеватор" у сумі 5 763, 00 грн.

Згідно з частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За частиною третьою зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

17.09.2019 Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" подане клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу та про проведення нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

11.11.2019 Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" подане клопотання про проведення нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження поданих клопотань Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" поданий договір №4 про надання правової допомоги від 03.01.2018, укладений з адвокатом Савченком Олексієм Олександровичем, додаткову угоду №4 від 01.04.2019 до договору №4 про надання правової допомоги від 03.01.2018, предметом якої є права та обов`язки сторін стосовно представництва інтересів клієнта у господарських судах з метою визнання протиправним та скасування рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" та визнання за клієнтом права постійного користування земельною ділянкою на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080, :01:001:0211.

Відповідно до пункту 4.1 додаткової угоди за надання правової допомоги від 01.04.2019 клієнт незалежно від того, чи досягнуто мету представництва сплачує адвокату за представництво: в господарському суді першої інстанції 5 000,00 грн., в господарському суді апеляційної інстанції 3 000,00 грн. У разі, якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення про визнання протиправним та скасування рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)") клієнт додатково сплачує адвокату гонорар у розмірі 15 000,00 грн. (пункт 4.2 додаткової угоди).

Гонорар, передбачений пунктом 4.1 цієї додаткової угоди, клієнт сплачує по завершенню розгляду справи у суді відповідної інстанції протягом 10 банківських днів з моменту отримання від адвоката акту про надання послуг.

Гонорар, передбачений пунктом 4.2 цієї додаткової угоди, клієнт сплачує протягом 10 банківських днів з моменту отримання від адвоката акту надання послуг, але не раніше набрання рішенням законної сили (пункт 4.3 додаткової угоди).

Також до матеріалів справи наданий акт про надання послуг за договором №4 про надання правової допомоги від 03.01.2018 стосовно послуг у суді першої інстанції, копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю Савченко Олексія Олександровича.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 4, 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем подані заперечення на клопотання позивача про розподіл судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката, в яких відповідач посилається на те, що позивачем не надано доказів понесення таких витрат (видаткові касові ордери, платіжні доручення тощо), а відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинного або фіксованого) не дає можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатської винагороди.

Між тим, за приписами пункту 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Враховуючи, що умовами договору передбачений розмір винагороди, за представництво: в господарському суді першої інстанції 5 000,00 грн., в господарському суді апеляційної інстанції 3 000,00 грн., а також у разі ухвалення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 у сумі 15 000,00 грн., апеляційним господарським судом відхиляються доводи відповідача про відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару.

Наведені відповідачем заперечення, без наведення відповідного обґрунтування щодо зменшення цих витрат, не може бути правовою підставою для їх зменшення, не спростовують обґрунтованості заявленої до стягнення позивачем суми витрат на правничу допомогу, який враховано при вчиненні відповідних процесуальних дій, і такий обсяг, як вбачається із викладеного, безпосередньо впливає на розмір витрат на професійну правничу допомогу.

За вказаних обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 21 221,60 грн. (за представлення інтересів у суді першої інстанції у сумі 3 888,50 грн. (пропорційно задоволених вимог) + 2 333,10 грн. за представлення інтересів у суді апеляційної інстанції (пропорційно задоволених вимог) + 15 000,00 грн. за досягнення мети представництва (прийняття судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)").

Керуючись ст. 129, ст. 277, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/846/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/846/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення Оріхівської міської ради Запорізької області №7 від 28.03.2019 "Про затвердження переліку земельних ділянок, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах)" в частині внесення до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, право оренди на які планується передати на конкурентних засадах (земельних торгах) земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0078, :01:001:0079, :01:001:0080, :01:001:0211 (пункти 1, 2, 3, 4 Переліку).

Визнати за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор" (ідентифікаційний код 00954337):

- право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0211 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001628, виданого 07.06.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

- право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0078 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП 001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

- права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0079 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗП №001630, виданого 12.07.1995 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів";

- право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0080 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії 1-ЗП №001363, виданого 31.01.1996 Орендному підприємству "Оріхівський комбінат хлібопродуктів".

Провести державну реєстрацію іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0211 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор".

Провести державну реєстрацію іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0078 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор".

Провести державну реєстрацію іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0079 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор".

Провести державну реєстрацію іншого речового права, права постійного користування земельною ділянкою на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0080 за Приватним акціонерним товариством "Розівський елеватор".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Оріхівської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Розівський елеватор" витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 13 447,00 грн., витрати по сплаті судового з бору за подання апеляційної скарги у сумі 20 170,50 грн., 21 221,60 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, про що видати наказ.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

(Повний текст постанови складений 29.11.2019).

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв