УХВАЛА

19 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 908/2063/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.,

прокурора відділу Генеральної прокуратури України: Титарчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019

та рішення Господарського суду Запорізької від 29.01.2019

у справі № 908/2063/18

за позовом керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

до Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1

про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року Бердянська місцева прокуратура Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовом про витребування земельних ділянок з незаконного володіння селянського (фермерського) господарства " ОСОБА_1 ." на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Як зазначено в позовній заяві, за результатами вивчення стану законності у сфері земельних відносин прокуратурою виявлено факт незаконного, без відповідної правової підстави, заволодіння фермерським господарством земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності після смерті особи, якій були надані ці земельні ділянки за державними актами у постійне користування та довічне успадковуване володіння. На думку прокурора, право постійного користування земельними ділянками державної власності припинилось з часу смерті ОСОБА_1 , і, відповідно, втратили чинність державні акти від 25.05.1992 на право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою та від 29.06.1996 на право постійного користування земельною ділянкою, відтак підстави для користування цими земельними ділянками у фермерського господарства відсутні.

Звернення до суду з позовом в інтересах держави прокурор обґрунтував необхідністю захистити порушені права територіальної громади на володіння та розпорядження спірними земельними ділянками, які перебувають у незаконному користуванні відповідача, оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області жодних дій для запобігання зазначеного порушення не вживалось, що не відповідає інтересам держави.

Рішеннями судів попередніх інстанцій позов задоволено. Витребувано із незаконного володіння селянського (фермерського) господарства " ОСОБА_1." на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 15,408 га та 15 га, розташовані на території Єлисеївської сільської ради Приморського району Запорізької області.

Судові рішення мотивовані тим, що прокурором доведено наявність підстав для задоволення заявленого в інтересах держави позову про витребування у відповідача спірних земельних ділянок, а також підтверджено обґрунтованість заявлених вимог.

Відповідач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові через його безпідставність та необґрунтованість, а також у зв`язку з тим, що прокурор не мав права звертатись з позовом у даній справі.

Під час розгляду даної справи колегія суддів встановила, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 16.10.2019 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 912/2385/18 за позовом Заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90 577,26 грн.

Передаючи вказану справу на розгляд Великої Палати Верхового Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду виходила з того, що у даній справі існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором.

Так, здійснивши детальний аналіз правозастосовної практики щодо вирішення вказаного питання, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, що може становити порушення принципу юридичної визначеності, який, як зазначав раніше Конституційний Суд у своїх рішеннях, є складовою конституційного принципу верховенства права, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2017 року N 2-р/2017, абзац шостий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20 червня 2019 року N 6-р/2019). Європейська Комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія) у Доповіді "Верховенство права", схваленій на 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25 - 26 березня 2011 року, також зазначала, що однією зі складових принципу верховенства права є юридична визначеність, яка є істотно важливою для питання довіри до судової системи та верховенства права. У цій доповіді також вказано, що юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними (пункти 44, 46). Вирішення Великою Палатою Верховного Суду поставленої у цій справі правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

Крім того, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду встановлено, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019 справу № 368/54/17 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступити від правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постановах від 05.10.2016, провадження №6-2329цс16, та від 23.11.2016, провадження № 6-3113цс-16, про те, що право користування земельною ділянкою, яке виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Крім цього, Касаційний цивільний суд зазначив, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права, захисту прав фермерських господарств на земельні ділянки, надані засновникам таких господарств у довічне успадковане володіння, забезпечення розумної передбачуваності судових рішень.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у вказаній ухвалі зазначила, що необхідно розрізняти два види права на земельну ділянку: право постійного користування та право довічного успадковуваного володіння, оскільки останнє має інший правовий режим. Особа, яка володіє земельною ділянкою на праві довічного успадкованого володіння земельною ділянкою, на сьогодні також має законне право на таке володіння. На сьогодні законодавство не передбачає таке речове право як успадковане володіння землею, але таке право виникло у спадкодавця на підставі законодавства і припинити таке право можливо лише на підставах визначених законом. Крім того, таке право володіння зберігається у користувачів земельної ділянки, а в чинному законодавстві відсутні норми, які регулюють право довічного успадковуваного володіння, тому до таких правовідносин мають застосовуватися норми, які були чинними на момент існування на законодавчому рівні такого права.

Ухвалою від 04.09.2019 справу № 368/54/17 прийнято до розгляду Великою Палатою Верховного Суду і призначено її до розгляду в порядку письмового провадження на 13.11.2019.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи те, що у даній справі позов заявлено прокурором, при цьому, розгляд частини позовних вимог пов`язаний з необхідністю вирішення питання щодо можливості переходу права довічного успадковуваного володіння землею, з метою дотримання єдності судової практики щодо підстав здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді та щодо порядку чинності/втрати чинності держаними актами про право довічного успадковуваного володіння, Суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 908/232/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18 та справи № 368/54/17 .

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 908/2063/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18 та справи № 368/54/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяМогил С.К.
Судді:Волковицька Н.О.
Случ О.В.