ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Черкаси справа № 925/884/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від прокурора-позивача: Олійник І.А.

від першого відповідача: не з`явився;

від другого відповідача: Конюшенко О.А. - особисто; Горобець С.О. - адвокат за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури (м. Сміла, Черкаська область) в інтересах держави до Баландинської сільської ради (с. Баландине, Кам"янський район, Черкаська область) та до фізичної особи - підприємця Конюшенка Олександра Анатолійовича (с. Баландине, Кам"янський район, Черкаська область) про визнання незаконним та скасування рішень в частині та стягнення орендної плати

ВСТАНОВИВ:

Прокурором, як позивачем, заявлено позов в інтересах держави про:

- визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-4/VІІ "Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки";

- визнання незаконним та скасування пункту 1.1 рішення Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-5/VІІ "Про внесення змін до договору оренди землі від 23.08.2007 (землі водного фонду (став) площею 53,35 га) ПП Конюшенко О.А.";

- стягнення з фізичної особи - підприємця Конюшенка Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Баландинської сільської ради (20843, с. Баландине, Кам"янського району Черкаської області, вул. Шевченка, 21, ) недоплачену орендну плату в сумі 116 209,39 гривень (сто шістнадцять тисяч двісті дев`ять гривень тридцять дев`ять копійок).

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник прокуратури - позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник 1-го відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подано, явка обов`язковою не визнавалась.

Представник 2-го відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує повністю про що надав відзив на позов ( а.с. 40-42) та додаткові пояснення.

В судовому засіданні 08.11.2019 в порядку ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд вважає, що в позові слід відмовити повністю, виходячи з такого:

Суд погоджується із доводами другого відповідача, що прокурором у заявленому позові об`єднано вимоги, які як окремі підлягають розгляду за правилами адміністративного (оскарження рішення про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки) та господарського судочинства (решта позовних вимог).

Однак суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі виходячи з такого:

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до ч. 1,4,5 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Прокурор в ході розгляду справи посилався на нерозривність заявлених позовних вимог і вказував, що від задоволення першої позовної вимоги залежить задоволення двох інших.

В даному випадку суд враховує правову позицію, викладену у постанові

Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року по справі № 469/1346/18 (№ в ЄДРСР 82095847) щодо оцінки нерозривності первісних та похідних позовних вимог, про те, що однорідні, нерозривно пов`язані між собою вимоги, вирішення однієї з яких залежить від інших, можуть бути об`єднані в одне провадження лише в тому випадку, якщо вони за предметом прямо не віднесені до юрисдикції різних судів. При цьому в цій справі Великою Палатою зроблено висновок, що з огляду на відсутність прямого визначення у процесуальному законодавстві належності предметів спору до певної юрисдикції, зважаючи на необхідність своєчасного та правильного розгляду заявлених позовних вимог одночасно до фізичної та юридичної осіб, а також з метою уникнення передумов для прийняття судами протилежних рішень, вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження Березанської РДА може бути об`єднана в одне провадження з іншими позовними вимогами у цій справі (про визнання недійсними договору купівлі-продажу та державного акта на вказане майно, а також його витребування у власність держави від нинішнього володільця - фізособи). Верховний Суд також вважає, що вирішення за правилами господарського судочинства такого спору в частині позовних вимог щодо незаконності розпорядження Березанської РДА, а за правилами цивільного судочинства - в іншій частині позовних вимог порушуватиме принцип повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи, оскільки дослідження одного і того ж предмета, а також одних і тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій, що не гарантує дотримання принципу правової визначеності.

В контексті правовідносин сторін у справі № 925/884/19 суду не було доведено, що заявлені прокурором три позовні вимоги у справі окремо віднесені до виключної юрисдикції певним судам (адміністративному та господарському), що виключало б можливість їх об`єднання в заявленому позові та створило неможливість їх спільного розгляду у господарському процесі.

За правилами чинного ГПК України суд не вбачає залежності при об`єднанні позовних вимог від того, що першою вимогою у господарському суді обов`язково повинна бути вимога за юрисдикцією господарського суду, а похідні вимоги можуть бути віднесені до юрисдикцій інших судів. Відповідні доводи другого відповідача суд відхиляє.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно положень ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.08.2007 між Баландинською сільською радою (Орендодавець-відповідач) та приватним підприємцем Конюшенко Олександром Анатолійовичем (Орендар-відповідач) було укладено договір оренди землі ( а.с. 10-11) , у відповідності до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду, яка знаходиться на адміністративній території Баландинської сільської ради в межах населеного пункту ( п. 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 53,35 га в тому числі : водного фонду (став) -53,35 га , згідно рішення сільської ради від 26.06.2007 № 9-3/V ( п. 2 договору).

Договір зареєстрований у Кам"янському відділі регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.11.2007 № 00153.

Договір укладено на 5 (п`ять) років до 09.06.2012 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію ( п. 5 договору).

В справу 07.11.2019 Баландинською сільською радою надано копії додаткових угод до договору оренди. Так, додатковою угодою від 02.04.2010 строк дії договору продовжено до 09.06.2015 року (а.с. 134), а додатковою угодою від 01.07.2013 строк дії договору продовжено до 09.06.2032 року (а.с. 134 оборот).

Відповідно до п. 9 договору визначено, що орендна плата за земельну ділянку площею 53,35 га складає 12003,75 грн., тобто 225,00 грн. за 1 га водного фонду.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.08.2015 у справі № 925/925/15 ( а.с.15-16) були внесені зміни до Договору оренди землі від 23.08.2007 укладеного між Баландинською сільською радою та приватним підприємцем Конюшенком Олександром Анатолійовичем, який зареєстрований 21.11.2007 у Кам`янському відділу регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №53:

викладено пункт 5 в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 515 765 грн.»;

викладено пункт 5 в наступній редакції: «орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки».

Ухвалою від 11.09.2015 у справі № 925/925/15 (а.с. 17) виправлено описку, допущену у абзаці 2 п. 2 резолютивної частини в рішення господарського суду Черкаської області від 25.08.2015 та викласти абзац 2 п. 2 резолютивної частини в наступній редакції:

«викласти пункт 9 в наступній редакції: "орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки".».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 (а.с. 18-22) рішення Господарського суду Черкаської області від 25.08.2015 у справі № 925/925/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 10.02.2016 у справі № 925/925/15 ( а.с. 23-25) постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду України від 09.03.2016 ( а.с. 26) відмовлено у допуску справи № 925/925/15 до провадження Верховного суду України.

Баландинською сільською радою Кам"янського району Черкаської області були прийнято рішення № 17-2/VII від 19.01.2017 ( а.с. 12), яким внесено зміни до договору оренди землі від 23.08.2007 (землі водного фонду (став) площею 53,35 га ) ПП Конюшенко Олександра Анатолійовича:

- п. 5 викладено в такій редакції:

"Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01.01.2016 за земельну ділянку становить 6292576,0 грн."

- п. 9 викласти в наступній редакції:

"п. 9 Орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1 % від нормативної грошової оцінки.

Річна орендна плата за земельну ділянку площею 53,35 га складає 62925,76 грн., тобто 1180 грн. за 1 га земель водного фонду".

Зміни до договору оренди землі від 23.08.2007 викладені в даному рішенні набирають чинності 19.01.2017.

В період дії договору оренди між відповідачами другий відповідач замовив виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 53,3537 га для рибогосподарських потреб, яка розташована в межах населеного пункту Баландинської сільської ради (а.с. 93).

За висновками з технічної документації станом на дату оцінки 13.02.2017 загальна нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 1 014 931,07 грн. (а.с. 96 оборот), а не 6 292 576,00 грн. як визначено змінами до договору оренди по рішенню першого відповідача № 17-2/VII від 19.01.2017 .

До даної землевпорядної документації немає зауважень згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації від 22.03.2017 (а.с. 110).

З урахуванням нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки Баландинською сільською радою стосовно другого відповідача прийнято рішення № 19-4/VII від 30.03.2017 ( а.с. 13), яким:

- затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 53,3537 га для рибогосподарських потреб;

- введено в дію нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 53,3537 га для рибогосподарських потреб з 01.04.2007.

Рішенням цієї ж ради № 16-5/VII від 30.03.2017 (а.с. 14) внесено зміни до договору оренди землі віл 23.08.2007 (землі водного фонду (став) площею 53,35 га ) ПП Конюшенко Олександра Анатолійовича:

- п. 5 викладено в такій редакції:

" Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01.04.2017 за земельну ділянку становить 1014931,07 грн."

- п. 9 викласти в наступній редакції:

" п. 9 Орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки.

Річна орендна плата за земельну ділянку площею 53,35 га складає 30447,93 грн., тобто 570,72 грн. за 1 га земель водного фонду".

Зміни до договору оренди землі від 23.08.2007 викладені в даному рішенні набирають чинності 01.04.2017.

Вказані зміни оформлені відповідачами шляхом укладення додаткової угоди № 3 від 01.04.2017 до договору оренди землі від 23.08.2007 (а.с. 135).

Прокурор доводить, що п. 2 рішення Баландинської сільської ради № 19-4/VII від 30.03.2017 ( а.с. 13) яким введено в дію нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 53,3537 га для рибогосподарських потреб з 01.04.2007 є незаконним з такої підстави:

вказане рішення повинно бути оприлюднено до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель та набирає чинності у строки, встановлені відповідно до п. 271.2 Податкового Кодексу України, тобто з нового бюджетного періоду (початок 2018 року).

Суд не погоджується із такими доводами прокурора виходячи з такого:

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" ( в редакції на дату прийняття спірного рішення) технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Однак ст. 271 Податкового Кодексу з усіма її розділами врегульовує питання бази оподаткування земельним податком.

Базою оподаткування відповідно до підпунктів 271.1.1, 271.1.2 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, а для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено - їх площа.

Натомість другий відповідач у справі ФОП Конюшенко О.А. є стороною договору оренди землі від 23.08.2007 року і сплачує за користування земельною ділянкою площею 53,35 га саме орендну плату, а не земельний податок.

Стаття 288 ПК України врегульовує питання орендної плати та визначає, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

288.2. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

288.3. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

288.4. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

288.5. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди. Її розмір визначається у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

288.7. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У статтях, що стосуються орендної плати за землю відсутні норми з посиланням на необхідність дотримання ст. 271 ПК, що стосується оподаткування земельним податком.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності є сільські, селищні, міські ради.

Згідно положень ст. 21,23 цього ж Закону розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Між сторонами немає спору, що орендована ФОП Конюшенко О.А. земельна ділянка є комунальною власністю і має оформлятися лише за Баландинською сільською радою як юридичною особою та її власником і розпорядником.

У відповідності до положень ст. 13, 15, ЗУ "Про оцінку земель" обов`язкове проведення грошової оцінки земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру земельного податку та визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Отже чинним законодавством встановлено період, не рідше якого проводиться нормативна грошова оцінка земельних ділянок, а частіше її проводити можна, в т.ч. за потребою заінтересованої особи.

Тому орендар земельної ділянки має право за власною ініціативою хоч щорічно замовляти нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, подавати її на затвердження місцевій раді та вимагати внесення змін до договору оренди землі на цій підставі.

Сторонами договору оренди землі від 23.08.2007 передбачено, що розмір орендної плати переглядається раз у три роки.

Фактично укладенням додаткової угоди № 3 від 01.04.2017 до договору оренди землі сторонами договору приведено його у відповідність до чинного законодавства та обставин, що змінилися - визначено новий розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та підтверджено розмір орендної плати як 3% від її нормативної грошової оцінки.

У договорі оренди землі від 23.08.2007 передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Обоє відповідачів, як сторони договору оренди землі від 23.08.2007, мають право за своєю згодою внести зміни до цього договору з будь-якого питання, в т.ч. і по визначенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки на певну дату, розміру орендної плати, яка вираховується у відсотках від НГО.

Якщо сторонами договору за їх згодою не дотримувався трирічний період для внесення змін до договору по розміру орендної плати, яка залежить від зміни НГО, то ця обставина не є порушенням чинного законодавства, а лише порушує попередні домовленості сторін, досягнуті при укладенні договору.

Прокурор не має заперечень проти п. 1. рішення Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-4 (а.с. 13) і проти наявності повноважень у сільської ради на затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки орендованої другим відповідачем земельної ділянки на підставі виготовленої ним технічної документації.

Це повноваження ради передбачено ст. 23 ЗУ "Про оренду землі".

На переконання суду, якщо сільською радою затверджується технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки індивідуального землекористувача, то набрання чинності цього рішення не залежить від його оприлюднення та початку нового бюджетного періоду, бо воно не стосується широкого невизначеного кола осіб, на обов`язки яких по розміру плати за землю впливатиме таке рішення.

Як вже визначився суд, правило п. 271.2 Податкового Кодексу України про офіційне завчасне оприлюднення радами свого рішення про нормативну грошову оцінку та дотримання при цьому бюджетних періодів для введення таких рішень в дію, поширюється лише на нормативну грошову оцінку населених пунктів, яка в майбутньому змінить розмір плати за землю у вигляді земельного податку для невизначеного кола власників та користувачів земельних ділянок та території ради.

Саме в цьому випадку має значення завчасне оприлюднення такого роду рішень і набрання ними чинності з нового бюджетного періоду для дотримання однієї з засад податкового законодавства України -- стабільності. Згідно п. 4.1.9. ст. 4 Податкового Кодексу України стабільність полягає в тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

У відповідності до п. 5) ч.3 ст. 50 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" секретар сільської, селищної, міської ради забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності.

Згідно ч. 5, 11 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" -- акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

У пунктах 3, 4 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 зазначено, що: гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. В Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Тому в даному випадку набрання чинності рішенням Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-4 (а.с. 13) щодо затвердження технічної документації грошової оцінки конкретної земельної ділянки орендаря ФОП Конюшенко О.А. не залежить від його оприлюднення та не повинно обов`язково вводитися в дію лише з наступного бюджетного періоду 01.01.2018.

У відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

У відповідності до п.34) ч. 1 ст. 26 вказаного Закону до компетенції ради відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

З цих підстав суд вважає, що Баландинська сільська рада власним рішенням від 30.03.2017 № 19-4 (а.с. 13) мала право затвердити та ввести в дію нормативну грошову оцінку земельної ділянки орендаря ФОП Конюшенко О.А. з 01.04.2017 року, тобто з наступного ж дня після прийняття вказаного рішення. Це відповідає інтересам обох сторін договору оренди землі від 23.08.2007 та сприяло приведенню договору у відповідність до вимог чинного законодавства і фактичних обставин у найкоротші терміни.

Отже незаконність п. 2 рішення Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-4 прокурором не доведена, тому суд не вбачає підстав для задоволення першої позовної вимоги за заявленим позовом у справі.

Прокурором вказано, що первісною є позовна вимога про визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-4/VІІ "Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки", а решта позовних вимог залежать від її задоволення та є похідними.

У відповідності до вже проаналізованих судом положень п.34) ч. 1 ст. 26

та ч. 1 ст. 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття Баландинською сільською радою рішення від 30.03.2017 № 19-5/VІІ "Про внесення змін до договору оренди землі від 23.08.2007 (землі водного фонду (став) площею 53,35 га) ПП Конюшенко О.А." відповідає компетенції ради у сфері земельних відносин.

Прийняття цього рішення було наслідком прийняття Баландинською сільською радою її попереднього рішення від 30.03.2017 № 19-4/VІІ "Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки", незаконінсть якого суду не доведена.

Дане рішення від 30.03.2017 № 19-5/VІІ вже реалізовано через внесення змін до договору оренди землі між відповідачами від 23.08.2007 шляхом укладення додаткової угоди № 3 до нього від 01.04.2017 (а.с. 135).

Отже спірне рішення Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-5/VІІ вичерпало свою дію виконанням і визнання його недійсним само по собі не призведе до належного захисту порушеного права держави (за умови його наявності), якщо прокурором взагалі не ставиться питання про визнання недійсною додаткової угоди № 3 від 01.04.2017 до договору оренди землі між відповідачами, укладеної на виконання цього рішення.

Отже стосовно другої позовної вимоги, як до похідної, крім відсутності доказів про незаконність рішення від 30.03.2017 № 19-5/VІІ суд констатує також відсутність підстав для її задоволення з мотивів, що обраний прокурором спосіб захисту порушеного права по другій позовній вимозі не є належним, бо спірне рішення вичерпало свою дію його виконанням.

В частині стягнення коштів за третьою позовною вимогою в сумі 116 209,39 грн. прокурор доводить, що ці кошти є недоплаченою орендною платою по договору від 23.08.2007 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 (яку слід розраховувати із 1% від попередньої нормативної грошової оцінки в розмірі 6 292 576,00 грн.), бо в цей період прийняті Баландинською сільською радою оскаржувані рішення ще не могли набрати чинності та бути застосованими.

Прокурор вважає, що рішення Баландинської сільської ради та зміни до договору оренди землі між сторонами могли набирати чинності лише з нового бюджетного періоду, який починається з 01.01.2018.

Суд вже проаналізував, що спірні рішення Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-4/VІІ "Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки" та від 30.03.2017 № 19-5/VІІ "Про внесення змін до договору оренди землі від 23.08.2007 (землі водного фонду (став) площею 53,35 га) ПП Конюшенко О.А." прийняті першим відповідачем у законний спосіб.

Додаткова угода № 3 від 01.04.2017 до договору оренди землі від 23.08.2007, укладена відповідачами на виконання рішення Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-5/VІІ -- ніким не оскаржена та не визнана недійсною.

Виконання чинного договірного зобов`язання є обов`язковим для обох сторін договору оренди землі від 23.08.2007 року із змінами і доповненнями в силу ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, тому орендну плату відповідач ФОП Конюшенко О.А. повинен сплачувати у тому розмірі, який визначений для нього останньою додатковою угодою № 3 від 23.08.2007.

Обов`язок сплати орендної плати у певному розмірі для відповідача ФОП Конюшенко О.А. випливає не зі спірного рішення Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-5/VІІ, а з укладеної на його підставі нині чинної додаткової угоди № 3 від 01.04.2017 до договору оренди землі від 23.08.2007.

Отже і наявність підстав для задоволення третьої позовної вимоги суду не доведена.

У відповідності до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Тобто одночасно повинно бути доведено невідповідність акту конкретним нормам цивільного законодавства і порушення при цьому цивільних прав або інтересів, на захист яких подано позов.

Прокурором не було доведено суду невідповідність вимогам чинного законодавства по суті та по владній компетенції оскаржуваних рішень Баландинської сільської ради від 30.03.2017 № 19-4/VІІ "Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки" та від 30.03.2017 № 19-5/VІІ "Про внесення змін до договору оренди землі від 23.08.2007 (землі водного фонду (став) площею 53,35 га) ПП Конюшенко О.А.".

Дана обставина виключає і наявність порушеного права територіальної громади, на захист якого було подано позов прокурором.

У даній справі, заявивши позовні вимоги одночасно до Баландинської сільської ради та ФОП Конюшенко О.А., які є належними відповідачами за позовними вимогами як особа, що прийняла спірні рішення та особа, яка є платником орендної плати, прокурор правомірно визначив себе позивачем.

Суд погоджується, що не існує державного органу, який би представляв інтереси територіальної громади у спірних відносинах та самостійно міг заявити позови до обох відповідачів. За таких обставин прокурор не має обов`язку подавати докази на обґрунтування правомірності представництва прокурором інтересів держави у відповідності до положень ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру".

Оскільки прокуратурою не доведено правомірності підстав заявлених позовних вимог і порушеного права територіальної громади, на захист якого подано позов, то у позові слід відмовити повністю.

При відмові в позові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2019

Суддя Н.М. Спаських