УХВАЛА

22 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 904/4900/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс-готель Асторія" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2019 (головуючий суддя Вечірко І.О., судді Березкіна О.В., Кузнецова) про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі № 904/4900/18

за позовом Компанії "M.S. GRAND PLAZA WORLDWIDE LIMITED"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс-готель Асторія", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дім Атлант", 3) Компанії GDT Systems Inc.,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: 1) Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Батової Людмили Григорівни, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Бейт ЛТД", 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейнзон ЛТД"

про скасування державної реєстрації, витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс-готель Асторія" через Центральний апеляційний господарський суд подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2019 у справі № 904/4900/18.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс - готель Асторія" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 року у справі № 904/4900/18.

Як на підставу відмови у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції послався на приписи частини 5 статті 272 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс-готель Асторія" звернулося до касаційного суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2019 у справі № 904/4900/18 та направити справу до Центрального апеляційного господарського суду для подальшого розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2019 є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статей 304, 308, 310 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування ухвали. Заявник не приймав участі при винесенні ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 року у справі № 904/4900/18, також не повідомлено й інших відповідачів за даним спором, це не було розглянуто ані апеляційною інстанцією 05.02.2019, ані касаційною інстанцією 31.07.2019 та є новою підставою для перегляду спірної ухвали.

Окрім цього, скаржник обґрунтовує касаційну скаргу порушенням Господарським судом Дніпропетровської області норм процесуального права під час винесення ухвали від 11.12.2018 про забезпечення позову.

Дослідивши доводи касаційної скарги та аналіз оскарженого судового рішення у даній справі, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі, виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно із частиною 1 статті 272 Господарського процесуального кодексу України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Відповідно до частин 4, 5 статті 272 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині 1 цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. Суд відмовляє у відкритті провадження, за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини 1 цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс-готель Асторія" апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 у справі № 904/4900/18 є подібною за своїм змістом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дім Атлант", оцінку якої було надано Центральним апеляційним господарським судом у постанові від 05.02.2019.

При цьому суд зазначив, що із змісту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2019 вбачається, що звертаючись із апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Український дім Атлант" посилалося, зокрема, на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням прав та інтересів інших осіб, які не є стороною чи учасником даного спору. Вжиті оскаржуваною ухвалою заходи забезпечення позову не ґрунтуються на принципах пропорційності, співмірності, справедливої рівноваги, у зв`язку з чим порушують право на мирне володіння майном. Текст оскаржуваної ухвали не містить жодного згадування про зустрічне забезпечення. Відповідні доводи містяться і в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс - готель Асторія", яким було надано оцінку апеляційним господарським судом в постанові від 05.02.2019.

Доводи, які викладені у касаційній скарзі, не знайшли підтвердження матеріалами справи, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права - статті 272 Господарського процесуального кодексу України.

Для Верховного Суду правильне застосування Центральним апеляційним господарським судом норм процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 916/1674/18, від 20.06.2019 у справі № 906/451/18 та від 11.07.2019 у справі № 904/5148/18.

Згідно до пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Не можна розглядати перегляд, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) зазначено, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс-готель Асторія" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2019 у справі № 904/4900/18 на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у даній справі правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 245, частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/4900/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельний комплекс-готель Асторія" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2019 у вказаній справі.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, в тому числі платіжне доручення № 832 від 25.10.2019 на суму 1921,00 грн, а іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.