УХВАЛА

м. Київ

19.11.2019Справа № 910/15685/19
Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви КОСТЯНТИНІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДАЛІЯ ТРЕЙДІНГ"

про стягнення 157 288, 29 грн.,

ВСТАНОВИВ:

КОСТЯНТИНІВСЬКА МІСЬКА РАДА звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДАЛІЯ ТРЕЙДІНГ" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне користування земельними ділянками у сумі 157 288, 29 грн.

Розглянувши вказану позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Підставами позову в господарському судочинстві є обставини, тобто юридичні факти, на яких ґрунтується вимога позивача. Підстава позову складається з таких юридичних фактів, які підтверджують наявність спірних правовідносин, належність сторін до цієї справи та привід до позову.

Для встановлення фактичних обставин справи, судом має бути досліджено всі обставини, на які позивач посилається у позові, при вирішенні спору судом мають бути оцінені всі докази надані для дослідження наявності чи відсутності підстав на які позивач посилається у своєму позові.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовує правомірність заявлених вимог тим фактом, що між КОСТЯНТИНІВСЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ як орендодавцем та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Торговий дім ДОНБАСХЛІБ", як орендарем (який не є стороною по даній справі) 24.11.2009 були укладені три окремі договори оренди землі, а саме:

- №849/1, відповідно до якого орендодавцем в строкове платне користування передано орендарю земельну ділянку площею 0,0872 га з кадастровим номером №:00:002:0010 для обслуговування магазину за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Іподромна, 10;

- №850/1, відповідно до якого орендодавцем в строкове платне користування передано орендарю земельну ділянку площею 0,0560 га з кадастровим номером №:00:006:0175 для обслуговування магазину за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Петровського, 29-Д;

- №851/1, відповідно до якого орендодавцем в строкове платне користування передано орендарю земельну ділянку площею 0,0464 га з кадастровим номером №:00:021:0114 для обслуговування магазину за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 6н.

Позивач зазначає, що відповідно до пунктів 6 вказаних договорів оренди землі, строк дії даних договорів складав три роки. Проте, після спливу строку 24.11.2012, за твердженням позивача, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Торговий дім ДОНБАСХЛІБ" продовжувало фактичне користування земельними ділянками комунальної форми власності без укладення додаткових угод щодо пролонгації.

В подальшому, як про те зазначає позивач, останній неодноразово протягом 2015-2016 років звертався до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Торговий дім ДОНБАСХЛІБ", яке з 2015 року перейменоване в ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Торговий дім «РІТЕЙЛ ПЛЮС», з проханням вжити заходів щодо усунення ситуації бездоговірного використання земельних ділянок, проте відповіді на зазначені листи позивачем отримано не було.

Разом з цим, позивач зазначає, що з відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що починаючи з 29.01.2018 року, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДАЛІЯ ТРЕЙДІНГ" набуває у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Торговий дім «РІТЕЙЛ ПЛЮС» право власності на об`єкти нерухомості, що знаходяться на вказаних вище трьох земельних ділянках.

З огляду на те, що за твердженням позивача, відповідач користується трьома окремим земельними ділянками без правових підстав та не вчиняє жодних дій, спрямованих на укладення договорів з позивачем, останній просить суд стягнути єдину суму 157 288, 29 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне користування земельними ділянками, що виникла у зв`язку із порушенням прав територіальної громади м. Костянтинівка, як власника земельних ділянок, у період з 28.01.2018 по 31.08.2019.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилається на три окремі договори оренди землі №849/1, №850/1, №851/1, зазначаючи про те, що спірні земельні ділянки були сформовані у відповідних площах, при цьому ці земельні ділянки зайняті як капітальними спорудами, так і проїздами, проходами та площадками.

В свою чергу, суд відзначає, що земельні ділянки, за фактичне користування яких, позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати, знаходяться за різними адресами, мають різну площу та різні кадастрові номери.

Таким чином, в даному випадку, предмет позову становлять три позовні вимоги майнового характеру, а саме стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за:

- фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером №:00:002:0010 по вул. Іподромна, 10 у розмірі 28 176, 14 грн.;

- фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером №:00:006:0175 по вул. Петровського, 29-Д у розмірі 68 899,82 грн.;

- фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером №:00:021:0114 по вул. Громова, 6н у розмірі 60 212,33 грн.

При цьому, у поданій позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує конкретних правових підстав правомірності об`єднання сум безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне користування трьома окремими земельними ділянками в одну єдину суму.

Крім того, з наявних матеріалів позовної заяви неможливо встановити, які саме з заявлених вимог є основними, а які є похідними в розумінні ст. 173 ГПК України.

В той же час, позовна заява взагалі не містить викладу фактичних обставин щодо підстав виникнення однієї майнової вимоги про стягнення суми 157 288,29 грн., яка фактично складається з трьох окремих сум заборгованості по трьом окремим об`єктам, не пов`язаними між собою поданими доказами в розумінні ст. 173 ГПК України.

Відтак, заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження.

Правочином (договором) у розумінні ст. 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, позивач повинен обґрунтувати підставу позову окремо по кожній вимозі та вказати конкретні докази у підтвердження викладених обставин - по кожному з договорів.

Суд відзначає, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо) (За приписами п. 3.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 173 та пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України).

Фактично, в межах однієї позовної заяви, заявником надані три окремі позови до відповідача, які не об`єднані однією підставою виникнення без будь-якого обґрунтування конкретних правових підстав щодо правомірності об`єднання трьох окремих позовних вимог в одній позовній заяві.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне користування трьома земельними ділянками, не пов`язані наданими до суду доказами.

Таким чином, всупереч вимоги ст. 173 ГПК України, фактично, позивач об`єднав в одній позовній заяві три окремих позови, які не пов`язані поданими доказами. Даний факт суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів.

Суд приходить до висновку, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених в ст. 2 ГПК України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті (Аналогічні доводи висловлені в Постанові Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18).

Частина шоста статті 173 ГПК України передбачає можливість роз`єднання позовних вимог, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Крім того, безпідставний сумісний розгляд цих вимог призведе до не надходження до Державного бюджету встановлених законодавством сум судового збору, адже позивачем замість сплати судового збору за кожну з трьох майнових вимог окремо у встановленому порядку і розмірі відповідно до Закону України "Про судовий збір", фактично сплачено судовий збір за розгляд однієї вимоги майнового характеру, що підтверджується наявним в матеріалах позовної заяви платіжним дорученням №682 від 30.10.2019 на суму 2 359, 32 грн.

Вищенаведені обставин так само унеможливлюють роз`єднання заявлених позовних вимог в порядку ст. 173 ГПК України.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Зазначені обставини перешкоджають суду у можливості вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

З огляду на вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню заявнику.

Згідно із ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234, ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву КОСТЯНТИНІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ та додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку передбаченому ст.ст. 255-256 ГПК України.

Суддя Приходько І.В.