СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. Справа № 5023/9521/11

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

секретар судового засідання - Соляник Н.В.

за участю:

від апелянта - Вишневецька Т.А.

від кредиторів - не з`явилися

від банкрута - ліквідатор ФОП Стеценка С.В. арбітражний керуючий Кошовський С.В.

представник АТ "Кристалбанк" - Мизиненко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Харків (вх. № 2549 Х/2)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 (суддя - Усатий В.О., постановлену у м. Харків о 10:48 годині, повний текст складено 11.04.2019)

постановлену за результатом розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (вх.№ 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу

у справі № 5023/9521/11

за заявою Фізичної особи-підприємця Стеценко Сергія Володимировича, м. Харків

про визнання банкрутом

У судовому засіданні апеляційної інстанції 30.10.2019 оголошено перерву до 12.11.2019 до 15:00 години.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2018 об`єднано справу № 922/828/18 за заявою ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про визнання недійсним результату аукціону зі справою про банкрутство Фізичної особи-підприємця Стеценка С.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі № 5023/9521/11 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018)

Визнано недійсними результати аукціону, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр", з продажу майна банкрута, а саме: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оформленого протоколом № 2 від 16.01.2012.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону ОСОБА_2 та посвідчений 16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за реєстровим № 99.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при вчиненні спірних правочинів не дотримано обов`язкової передумови для початку процедури реалізації майна щодо проведення інвентаризації майна та оцінки майна банкрута (визначення початкової вартості); порушено порядок організації та проведення аукціону щодо обов`язкового оприлюднення інформації про аукціон; порушено вимогу щодо обов`язкового повідомлення, зокрема, заставного кредитора про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення; не дотримано виконання умов потенційними учасниками аукціону щодо сплати необхідних внесків; порушено порядок проведення розрахунків з використанням депозитного рахунку нотаріуса; порушено вимог щодо укладання договору; відсутні докази сплати покупцем коштів за придбане майно, наслідком чого стало фактичне неотримання коштів заставним кредитором - ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", що є безумовним порушенням прав та майнових інтересів останнього, а отже, об`єктивно вбачається не відповідність змісту правочинів загальним вимогам чинного законодавства щодо чинності правочинів (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

ОСОБА_1 07.08.2019 звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі № 5023/9521/11 та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ПАТ "ВіЕйБі БАНК" про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі - продажу майна банкрута.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вважає, що наведені в оскаржуваній ухвалі висновки суду про порушення процедури підготовки та проведення аукціону з продажу майна є передчасними, оскільки вони спростовуються наданими колишнім ліквідатором та організатором аукціону копіями документів (докази проведення інвентаризації майна боржника, оприлюднення у засобах масової інформації у встановлений законом строк відповідної інформації про проведення аукціону, внесення відповідних внесків учасниками аукціону).

ОСОБА_1 зазначає, що ПАТ "ВіЕйБі БАНК" звернулось до суду з заявою про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі - продажу майна банкрута у квітні 2018, тобто зі спливом більш, ніж 8 років з дати проведення аукціону та укладення оспорюваного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень. Вважає, що ПАТ "ВіЕйБі БАНК" (заставний кредитор), як учасник провадження у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В., не було позбавлено можливості ознайомитися з матеріалами справи, могло своєчасно відстежувати хід ліквідаційної процедури, в тому числі і в частині продажу майна банкрута.

Апелянт вважає, що ПАТ "ВіЕйБі БАНК" було обізнане про проведення аукціону з реалізації майна боржника та укладення оспорюваного договору ще з лютого 2012. На думку ОСОБА_1 , у ПАТ "ВіЕйБі БАНК" у лютому 2015 сплив строк позовної давності для звернення до суду з заявою про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр", з продажу майна банкрута та визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Апелянт, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , як власник спірного нерухомого майна, не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду даної справи, у зв`язку з чим не брала участі у її розгляді судом першої інстанції, вважає, що має право заявити про застосування строку позовної давності у суді апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор Фізичної особи-підприємця Стеценка С.В. - арбітражний керуючий Кошовський С.В. вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною та такою, що не спростовує висновків суду першої інстанції.

Ліквідатор ФОП Стеценка С.В. посилається на те, що використана колишнім ліквідатором оцінка майна боржника фактично не відображала реальну вартість майна, тому останнім було невірно визначено початкову вартість на аукціоні, що є порушенням вимог ст. 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того, порушено вимоги закону щодо оприлюднення оголошення про проведення аукціону (зокрема, в оголошенні відсутні: інформація про умови продажу об`єкту; відомості про назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунку; інформація про можливий час ознайомлення з об`єктом).

Зазначає, що ліквідатором Фоміним Г.В. також не було повідомлено заставного кредитора про час, місце та умови продажу заставного майна.

Ліквідатор ФОП Стеценка С.В. посилається на те, що при укладенні договору купівлі-продажу майна було порушено приписи ч.7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції на дату проведення аукціону), оскільки кошти за реалізоване майно не були сплачені.

Доводи ОСОБА_1 про пропуск строку позовної давності ліквідатор ФОП Стеценка С.В. арбітражний керуючий Кошовський С.В. вважає необґрунтованими, посилаючись на те, що ПАТ "ВіЕйБі БАНК", як учасник провадження у справі про банкрутство, неодноразово ознайомлювалося з матеріалами справи, зверталося до суду з запитами про хід справи, однак жодної інформації не отримало. Крім того, інформація про реалізацію спірного майна в матеріалах справи відсутня, що, на його думку, свідчить про неналежне виконання арбітражним керуючим Фоміним Г.В. та арбітражним керуючим Беліковим О.П. обов`язків ліквідатора

На думку арбітражного керуючого Кошовського С.В., ПАТ "ВіЕйБі БАНК" не було пропущено строк позовної давності.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі № 5023/9521/11, розгляд справи призначено на 30.10.2019.

Залучено Товарну Біржу «Всеукраїнський торгівельний центр» (, вул.Клочківська, 111, корпус А, офіс 407, м.Харків, 61145) до участі у розгляді заяви АТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу.

27.09.2019 до Східного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Кристалбанк» надійшла заява №19.09.2019/18-вих від 19.09.2019 про заміну кредитора Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на його правонаступника - Акціонерне товариство «Кристалбанк» у справі про банкрутство ФОП Стеценко С.В.

В обґрунтування вищезазначеної заяви АТ «Кристалбанк» посилається на те, що 04.07.2019, тобто після постановлення оскаржуваної ухвали у справі, між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та АТ «Кристалбанк» укладено договір про відступлення прав вимоги №24436 за кредитними операціями, переданими йому згідно додатку №1, та договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, за яким заявник набув прав кредитора по відношенню до ФОП Стеценка С.В.

Заявник посилається на приписи ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 46, 52 ГПК України, ст. 21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 розгляд заяви Акціонерного товариства «Кристалбанк» про заміну кредитора Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на його правонаступника - Акціонерне товариство «Кристалбанк» у справі № 5023/9521/11 про банкрутство ФОП Стеценко С.В. призначено на 30.10.2019.

У відзиві на заяву АТ «Кристалбанк» про залучення у справі правонаступника кредитора ліквідатор ФОП Стеценка С.В. арбітражний керуючий Кошовський С.В. вважає вказану заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Ліквідатор ФОП Стеценка С.В. Кошовський С.В. вважає, що вказана заява (питання щодо процесуального правонаступництва) має вирішуватися у суді першої інстанції із дослідженням доказів та обставин щодо підстав правонаступництва кредитора у справі про банкрутство.

Зазначає, що заявник не позбавлений права та можливості звернутися до суду першої інстанції із зазначеною заявою.

Ліквідатор ФОП Стеценка С.В. також звертає увагу суду на те, що заміна іпотекодержателя за договором у даній справі не зареєстрована у встановленому законом порядку, що виключає перехід прав за іпотечним договором.

Ліквідатор ФОП Стеценка С.В. вважає, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» не мало права відступати право вимоги за іпотечним договором, оскільки на дату укладання договору ПАТ «ВіЕйБі Банк» не було іпотекодержателем спірних нежитлових приміщень.

У відзиві на заяву АТ «Кристалбанк» про правонаступництво апелянт ( ОСОБА_1 ) вважає вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки питання про заміну кредитора на його правонаступника у справі про банкрутство повинно вирішуватися господарським судом Харківської області, а не апеляційним судом, який переглядає одну з ухвал суду, постановлену у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В.

Апелянт вважає, що розгляд заяви АТ «Кристалбанк» в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 буде суперечити вимогам ст.269 ГПК України, оскільки обставини, які повинен встановити суд під час розгляду заяви про заміну кредитора виходять за межі предмету розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 12.11.2019.

Про дату, час та місце судових засідань учасники провадження у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В. повідомлялися у встановлено ГПК України порядку.

Як вже зазначалось вище, Акціонерне товариство «Кристалбанк» звернулось до суду апеляційної інстанції з заявою про заміну кредитора Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на його правонаступника - Акціонерне товариство «Кристалбанк» у справі № 5023/9521/11 про банкрутство ФОП Стеценко С.В. відповідно до ст.ст. 46, 52 ГПК України, ст. 21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, являє собою перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Системний аналіз положень статей 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статей 512, 514 ЦК України, дозволяє зробити висновок про те, що заява правонаступника повинна містити виклад обставин, що обґрунтовують таке правонаступництво, розмір вимог нового кредитора із визначенням їх черговості та визначенням їх правової природи за укладеним договором відступлення прав вимоги (конкурсні, поточні, забезпечені або не забезпечені заставою майна боржника), з окремим виділенням суми неустойки (штрафу, пені), а суд, на підставі наданих сторонами доказів, має встановити дані обставини та обґрунтувати у своєму рішенні підстави відхилення або прийняття доводів та обставин, на які посилається правонаступник, зазначити розмір вимог, щодо яких здійснюється таке правонаступництво та їх черговість, оскільки за наслідком прийняття такого рішення вносяться зміни до затвердженого реєстру вимог кредиторів.

Разом з тим, виходячи з положень частини третьої статті 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під час розгляду вимоги про визнання недійсним аукціонів та похідних від неї вимог, суд з`ясовує наявність підстав для визнання результатів аукціону недійсними, зокрема, додержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону щодо його проведення, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів), тощо.

Вирішення питання щодо наявності або відсутності правових підстав для здійснення заміни кредитора повинно відбуватись у окремому судовому засіданні з повідомленням всіх учасників справи про банкрутство відповідно до ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а відтак положення даної статті Закону щодо будь-якої стадії провадження у справі про банкрутство (розпорядження майном, мирова угода, санація, ліквідація), не можна ототожнювати з будь-яким засіданням у справі про банкрутство (попереднє, підготовче, підсумкове ).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 925/308/16 та від 15.01.2019 у справі №910/11903/14.

Разом з тим, в даному випадку такі заяви необхідно подавати до суду першої інстанції, оскільки при їх розгляді необхідно дослідити докази, зокрема: договір про відступлення прав вимоги №24436 від 04.07.2019 за кредитними договорами, укладений між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та акціонерним товариством "Кристалбанк", договір про відступлення прав вимоги від 04.07.2019 за іпотечними договорами, укладений між ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" та акціонерним товариством "Кристалбанк", на які, як на підставу для заміни кредитора правонаступником у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В. посилається АТ "Кристалбанк"; та надати їм оцінку.

Такої ж правової позиції (щодо розгляду заяв про заміну кредитора правонаступником судом першої інстанції) дотримується Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 у справі №5011-15/2045-2012 та у постанові від 15.01.2019 у справі №910/11903/14.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що у суду апеляційної інстанції відсутні встановлені чинним процесуальним законодавством (ГПК України та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") повноваження щодо заміни кредитора у справі про банкрутство під час апеляційного провадження щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатом розгляду заяви у межах справи про банкрутство.

Колегія суддів звертає увагу Акціонерного товариства «Кристалбанк», що заявник має право, у порядку передбаченому ст. 52 ГПК України та ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", звернутися до суду першої інстанції для вирішення питання щодо заміни кредитора Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на його правонаступника - Акціонерне товариство «Кристалбанк» у справі № 5023/9521/11 про банкрутство ФОП Стеценко С.В.

На адресу Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх. №9918), в якому апелянт просить долучити до матеріалів справи копію відповіді адвоката Шинкарчук А.В. від 20.08.2019, у якій зазначено, що адвокат Шинкарчук А.В. є представником ОСОБА_2 , яка дійсно приймала участь в аукціоні з продажу майна ФОП Стеценка С.В. 16.01.2012, визнана переможцем аукціону з продажу майна банкрута (спірного нерухомого майна) та сплатила ліквідатору у повному обсязі грошові кошти у сумі 237200,00грн., про що свідчить копія квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 16.01.2012, яка додана до вказаної відповіді. У копії квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 16.01.2012, підписаної ліквідатором ФОП Стеценка С.В. Фоміним Г.В., зазначено, що грошові кошти у сумі 237200,00 грн. прийнято від ОСОБА_2 в якості оплати по протоколу №2 аукціону від 16.01.2012.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання апелянт посилається на те, що вищезазначені додаткові документи були отримані після подання апеляційної скарги, однак вони мають значення для справи, оскільки обґрунтовують викладену в апеляційній скарзі позицію та свідчать про сплату переможцем аукціону ОСОБА_2 вартості придбаного нею на аукціоні майна.

Крім того, у судовому засіданні апеляційної інстанції 12.11.2019 апелянт звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які додані до апеляційної скарги, а саме:

Договір купівлі-продажу від 19.03.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківель-2012» та ОСОБА_1 ;

Супровідний лист №б/н від 05.08.2019 Товарної біржі «Всеукраїнський торгівельний цент», наданий у відповідь на адвокатський запит» з додатками на 10 аркушах, а саме, копії: угода №б/н на організацію проведення аукціону від 14.12.2012; заявка №2-11/01-12 на участь в аукціоні; паспорт ОСОБА_2 ; картка фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 ; квитанція №5914/з10 від 05.01.2012 про сплату реєстраційного внеску ОСОБА_2 ; квитанція №5914/з14 від 05.01.2012 про сплату гарантійного внеску ОСОБА_2 ; квитанція №5914/з12 від 05.01.2012 про сплату реєстраційного внеску ОСОБА_2 ; квитанція №5914/з16 від 05.01.2012 про сплату гарантійного внеску ОСОБА_2 ; заявка №1-11/01-12 на участь в аукціоні; паспорт ОСОБА_3 ; картка фізичної особи - платника податків ОСОБА_3 ; квитанція №ПН2371 від 05.01.2012 про сплату реєстраційного внеску ОСОБА_3 ; квитанція №ПН2376 від 05.01.2012 про сплату гарантійного внеску ОСОБА_3 ; квитанція №ПН2368 від 05.01.2012 про сплату реєстраційного внеску ОСОБА_3 ; квитанція №ПН2373 від 05.01.2012 про сплату гарантійного внеску ОСОБА_3 ; протокол №2 проведення аукціону; висновок СОД про вартість об`єкту оцінки; звіт про оцінку майна від 12.12.2011;

Супровідний лист №б/н від 06.08.2019 Фоміна Г.В. , адресований у відповідь на адвокатський запит адвокату Вишневецькій Т.А., до якого додано копії запитуваних документів на 15 аркушах: відомість результатів інвентаризації станом на 21.11.2011; акт №1 інвентаризації товарно-матеріальних цінностей станом на 21.11.2011; акт №2 інвентаризаційний опис основних засобів станом на 21.11.2011; акт №3 інвентаризації нематеріальних активів станом на 21.11.2011; акт №4 інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими кредиторами та дебіторами; акт №5 інвентаризації наявності грошових коштів, що знаходяться в касі та на розрахункових рахунках станом на 21.11.2011; публікація в газеті «Товарообіг та аукціони», 16.12.2011, №1-1(1) в розділі біржові торги та аукціони; договір №12/12/11/04 про проведення оцінки майна від 12.11.2011; акт виконаних робіт з оцінки від 12.12.2011; договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 16.02.2012; витяг з державного реєстру правочинів.

Апелянт посилається на те, що вищезазначені документи не були надані до суду першої інстанції, оскільки він не був обізнаний про наявність спору щодо належного йому на праві власності нерухомого майна, поштову кореспонденцію не отримував, у зв`язку з тим, що перебував у відрядженні та за кордоном.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Учасник спору, який не був обізнаний про розгляд справи у суді першої інстанції, не має рівних з іншими учасниками можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з іншими довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Враховуючи, що апелянт не отримував процесуальних документів та заяви у справі № 5023/9521/11, оскільки перебував у відрядженні та за кордоном, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, тому не мав об`єктивної можливості звернутися до суду першої інстанції з відзивом (запереченнями) на заяву про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу недійсними та подати відповідні докази, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання апелянта та долучення додаткових доказів до матеріалів справи, про що у судовому засіданні 12.11.2019 постановлено протокольну ухвалу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксація судових засідань апеляційної інстанції (30.10.2019 та 12.11.2019) здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст.222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні апелянта та ліквідатора - арбітражного керуючого Кошовського С.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

Згідно вимог ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 1.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011 року, чинній з 19.01.2013 року, положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цього Закону.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З матеріалів справи вбачається, що постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 фізичну особу - підприємця Стеценко Сергія Володимировича визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

02.03.2012 ліквідатор ФОП Стеценка С.В. арбітражний керуючий Фомін Г.В. звернувся до ПАТ «ВіЕйБі Банк» з повідомленням про результати вимог кредитора, у якому зазначив, що за результатами заяви кредитора, заявлені вимоги у сумі 6642228,43 грн. підлягають задоволенню та включені, відповідно до ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 18.01.2013, у 3 чергу (т.2, а.с. 47).

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" є заставним кредитором, вимоги якого відповідно до іпотечного договору 17.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 863, забезпечені іпотекою нерухомого майна банкрута, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літері «А-5» зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 162,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м . Харків, вул . Мироносицька, б.10.

02.04.2018 Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (заставний кредитор у справі про банкрутство), звернулося до суду з позовом від 01.03.2018 вих. №08/3421, в якому просило суд визнати недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" в провадженні у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В. і на якому були продані належні боржнику нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1 - 2-12 в літ.А-5 загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б.10 та визнати недійсними договір купівлі-продажу, укладений з переможцем даного аукціону - ОСОБА_2 .

Свою заяву ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" обґрунтовує тим, що при продажі заставного майна в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство було порушено вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (зокрема, суттєве заниження ціни за короткий проміжок часу з 478000,00 грн. до 237200,00 грн.; продаж майна було здійснено 16.01.2012, тобто раніше, ніж здійснене розміщення оголошення про визнання ФОП Стеценка С.В. банкрутом (реалізація майна відбулася раніше, ніж кредиторам боржника було надано строк для пред`явлення кредиторських вимог; грошові кошти від реалізації предмету іпотеки не перераховані іпотекодавцю та не зрозуміло, чи були вони сплачені взагалі), Закону України "Про іпотеку", в результаті чого при реалізації майна порушені права заставного кредитора.

Нормативно свої вимоги ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" обґрунтовує приписами ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013, ч. 1 ст. 203, ч.ч 1, 3 ст. 205 ЦК України.

Судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу, що посилання заявника на приписи ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є необґрунтованими, оскільки у даному випадку застосуванню підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 змін, внесених Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI.

Враховуючи, що продаж майна боржника (16.01.2012) проведено до набрання чинності норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 року № 4212-VІ, судом першої інстанції обґрунтовано застосовано до спірних правовідносин приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 18.01.2013.

З матеріалів справи вбачається, що постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 ліквідатором ФОП Стеценка С.В. призначено арбітражного керуючого Фоміна Г.В., якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру, у відповідності до ст. ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2014 звільнено арбітражного керуючого Фоміна Г.В. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.08.2014 призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Белікова О.П.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.05.2015 усунено арбітражного керуючого Белікова О.П. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Губарєва Ю.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від18.04.2017 задоволено клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк", усунено арбітражного керуючого Губарєва Ю.М. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Кошовського С.В.

З матеріалів справи вбачається, що за період ліквідаційної процедури ФОП Стеценка С.В., починаючи з 2012 року, ліквідатори під час звітування до суду першої інстанції не зазначали та не надавали документів щодо продажу заставного майна, в тому числі і майна, яке є предметом даного спору.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду у межах справи про банкрутство ФОП Стеценка С.В. заяви ПАТ АБ "Укргазбанк"(вх. № 43860 від 30.10.2015) про визнання недійсними аукціонних торгів з реалізації двокімнатної квартири, житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 47,0 кв.м, проведених ТБ "Всеукраїнський торгівельний центр" 16.01.2012 року, визнання недійсним та скасування протоколу №1 аукціонних торгів проведених ТБ "Всеукраїнський торгівельний центр" 16.01.2012 року судом першої інстанції витребовувалися з Харківського обласного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальних справ, сформованих ПН ХМНО Гуревічовим О.М. у зв`язку з посвідченням: договору купівлі-продажу від 16.02.2012, реєстровий №95; договору купівлі-продажу від 16.02.2012, реєстровий №99; продавець: ФОП Стеценко С.В. в особі ліквідатора арбітражного керуючого Фоміна Гранта Валерійовича.

Харківським обласним державним нотаріальним архівом до матеріалів справи надано договір купівлі-продажу майна банкрута: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону ОСОБА_2 та посвідчений 16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за реєстровим № 99 (т.7, а.с.50-57).

Крім того, арбітражним керуючим Кошовським С.В. до матеріалів справи надано супровідний лист №84/39 від 14.08.2017, до якого додано копію нотаріальних справ, в тому числі, і по договору, який просить визнати недійсним Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (т.8, а.с.64-127).

Як вже зазначалося вище, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до господарського суду з позовною заявою від 01.03.2018 вих. №08/3421, в якій просило визнати недійсними результат аукціону з продажу майна банкрута у справі № 5023/9521/11, який проведений 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В., однак Товарну Біржу «Всеукраїнський торгівельний центр», як організатора аукціону, не було залучено судом першої інстанції до участі у справі № 5023/9521/11 про банкрутство ФОП Стеценка С.В.

Згідно статті 50 ГПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники (частина четверта статті 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, не залучивши до розгляду заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" організатора аукціону.

Крім того, суд першої інстанції під час розгляду вказаної заяви (з 02.04.2018 по 11.04.2019) не вжив заходів щодо витребування у організатора аукціону (Товарної Біржі «Всеукраїнський торгівельний центр»), та у ліквідаторів ФОП Стеценка С.В. документів, які стосуються проведення спірного аукціону з реалізації заставного майна.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2019 залучено Товарну Біржу «Всеукраїнський торгівельний центр» (, вул. Клочківська, 111, корпус А, офіс 407, м. Харків, 61145) до участі у розгляді заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" в провадженні у справі № 5023/9521/11 про банкрутство ФОП Стеценка С.В., на якому були продані нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1 - 2-12 в літ.А-5 загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем даного аукціону - ОСОБА_2 , оскільки предметом оскаржуваної ухвали є визнання недійсними результатів аукціону, проведених 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр".

Сукупний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також положень частини другої статті 33 Закону України "Про іпотеку" дають підстави вважати, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство права забезпеченого кредитора можуть вважатися порушеними, оскільки після порушення провадження у справі про банкрутство пред`явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та в межах провадження у справі про банкрутство, тому забезпечені кредитори набувають статусу учасника провадження у справі про банкрутство з моменту порушення такого провадження.

Судом встановлено, що боржник - Фізична особа-підприємець Стеценко С.В., звернулася до господарського суду Харківської області з заявою про порушення справи про банкрутство, відповідно до ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату реалізації спірного нерухомого майна) встановлено, що відносини, пов`язані з банкрутством окремих категорій суб`єктів підприємницької діяльності, в т. ч. суб`єкта підприємницької діяльності - громадянина, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом (ст. 47-49).

До окремих категорій суб`єктів підприємницької діяльності законодавець відніс громадянина, який здійснює підприємницьку діяльність (статті 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно до частин 1, 2 статті 47 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов`язаних з визнанням громадянина-суб`єкта підприємницької діяльності банкрутом.

Постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 визнано фізичну особу-підприємця Стеценка С.В. банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором ФОП Стеценка С.В. призначено арбітражного керуючого Фоміна Г.В., якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру, у відповідності до ст. ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Встановлено строк у 40 днів для пред`явлення вимог кредиторів до банкрута.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" опублікування відомостей про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури здійснюється ліквідатором у офіційних друкованих органах за рахунок банкрута у п`ятиденний строк з дня прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

З матеріалів справи вбачається, що у друкованому виданні «Голос України» №11 від 20.01.2012 опубліковано оголошення наступного змісту «господарський суд Харківської області постановою від 29.11.2011 у справі №5023/9521/11 визнав банкрутом ФОП Стеценка С.В. та відкрив ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено Фоміна Г.В. Заяви кредиторів приймаються протягом 40 днів з моменту публікації цього оголошення» (т.2, а.с.46).

З наведеного вбачається, що ліквідатором ФОП Стеценка С.В. арбітражним керуючим Фоміним Г.В. порушено строки, встановлені ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", для публікації постанови про визнання боржника банкрутом у офіційних друкованих органах.

Аукціон з реалізації спірного нерухомого майна організовано та проведено 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр", про що складено протокол № 2 від 16.01.2012; вартість реалізації склала 237200,00 грн.; переможець - фізична особа ОСОБА_2 .

16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. (станом на дату винесення рішення нотаріальну діяльність припинено) посвідчено договір купівлі-продажу (реєстровий № 99) зазначеного нерухомого майна між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону ОСОБА_2 .

З наведеного вбачається, що до моменту формування розміру заборгованості перед кредиторами ліквідатором ФОП Стеценка С.В. Фоміним Г .В. було реалізоване заставне майно банкрута.

Отже, доводи заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону з продажу майна банкрута щодо порушення строків публікації оголошення про визнання боржника банкрутом є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

До предмету дослідження з питань розгляду недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення.

При вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, суд встановлює: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів або аукціону.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

В матеріалах справи наявна документи щодо інвентаризації, проведеної Фізичною особою-підприємцем Стеценко С.В. самостійно під час процедури досудової ліквідації, а саме:

відомість результатів інвентаризації ФОП Стеценка С.В. станом на 21.11.2011; акт №1 інвентаризації товарно-матеріальних цінностей станом на 21.11.2011; акт №2 інвентаризаційний опис основних засобів станом на 21.11.2011; акт №3 інвентаризації нематеріальних активів станом на 21.11.2011; акт №4 інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими кредиторами та дебіторами; акт №5 інвентаризації наявності грошових коштів, що знаходяться в касі та на розрахункових рахунках станом на 21.11.2011 (т.1, а.с.76-82).

Разом з тим, доказів проведення інвентаризації майна банкрута ліквідатором Фоміним Г.В. після прийняття господарським судом Харківської області постанови у справі №5023/9521/11 до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність; у разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

З наявного в матеріалах справи звіту про оцінку майна від 12.12.2011, проведеного ПП «АГЕНТСТВО ОЦІНКИ МАЙНА ТА ЗЕМЛІ», вбачається, що ринкова вартість майна - нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1-:-2-12 в літ. «А-5» загальною площею 162,6 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б.10, становить 635800,49 грн., а ліквідаційна - 237200,00 грн.

Зазначений звіт було використано ліквідатором Фоміним Г.В. для визначення початкової вартості майна на аукціоні відповідно до ст. 29 Закону (протокол аукціону №2 від 16.01.2012).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута; ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна; у разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон); порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Статтею 15 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) визначено вимоги до інформації про об`єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом (перелік необхідних відомостей), а також встановлено, що зазначена інформація публікується не пізніш як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі, інших друкованих виданнях.

Зокрема, інформація про об`єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, повинна містити відомості: назву об`єкта приватизації, його місцезнаходження; відомості про будівлі (споруди, приміщення) та земельну ділянку, на якій розташований об`єкт, умови користування ними; початкову вартість продажу, умови продажу та експлуатації об`єкта; суму грошових коштів, що має вноситися покупцями, у розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об`єкта; назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунків за придбані об`єкти приватизації; кінцевий термін прийняття заяви на участь в аукціоні, конкурсі; час та місце особистого ознайомлення з об`єктом; час та місце проведення аукціону, конкурсу; адресу, номер телефону, час роботи служби по організації аукціону, конкурсу.

Встановлений Законом про банкрутство порядок проведення аукціону направлений на забезпечення можливості прийняти участь в аукціоні з продажу майна банкрута якомога ширшому колу осіб та на забезпечення задоволення вимог кредиторів банкрута в максимально можливому розмірі за наслідками реалізації майна банкрута за найвищою ціною.

З матеріалів справи вбачається, що в друкованому виданні «Товарообіг та аукціони» від 16.12.2011 №1-1(1) Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр» опубліковано оголошення про проведення аукціону по продажу майна банкрута ФОП Стеценка С.В., зокрема, нежитлових приміщень 1-ого поверху № 2-1 - 2-12 в літ.А-5 загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б.10 за стартовою ціною 237200, 00 грн. В оголошенні зазначено, що ознайомитися з об`єктом можна щоденно крім вихідних та святкових за місцем його розташування, а також порядок та строки прийняття заявок і порядок реєстраційних та гарантійних внесків (т.12-б, а.с.52).

В той же час, вищевказане видання («Товарообіг та аукціони») не є друкованим виданням, визначеним органом приватизації, та свідчить, що на підставі такого оголошення не було охоплено всіх можливих та потенційних покупців цього майна в інших областях України, що є порушенням вимог ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

За таких обставин, під час підготовки до проведення аукціону порушено вимоги ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" щодо порядку організації аукціону, а саме, не здійснено публікацію в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації та не зазначено необхідної інформації про об`єкт, який підлягає реалізації.

Зазначене порушення є суттєвим, оскільки тягне за собою обмеження можливих учасників, які можуть прийняти участь в аукціоні, створити конкуренцію, а отже продаж може бути здійснено за вищою ціною.

Статтею 16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" визначені умови участі покупців в аукціоні, конкурсі.

Зокрема, для реєстрації покупців як учасників аукціону, конкурсу вони сплачують встановлений органом приватизації реєстраційний внесок у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а також вносять грошові кошти в розмірі 10 відсотків початкової ціни об`єкта.

Після закінчення аукціону, конкурсу внесені покупцями грошові кошти у розмірі 10 відсотків початкової ціни об`єкта у десятиденний строк повертаються усім учасникам аукціону, конкурсу. Покупцеві, який придбав об`єкт приватизації, зазначені грошові кошти зараховуються у встановленому порядку при остаточному розрахунку за придбаний об`єкт приватизації.

Частина 5 ст.16 цього Закону визначає, що фізична, яка бажає зареєструватись як учасник аукціону, конкурсу, повинна мати при собі: квитанцію про сплату реєстраційного внеску; документ про внесення грошових коштів у розмірі 10 відсотків початкової ціни об`єкта; довідку органу доходів і зборів про подану декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), у разі придбання об`єкта приватизації за рахунок грошових коштів - для покупців - фізичних осіб.

Частина 6 статті 16 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" передбачає, що відомості про учасників аукціону, конкурсу заносяться до книги реєстрації окремо щодо кожного об`єкта, який підлягає приватизації, і повинні містити: порядковий номер (відповідно до реєстрації); прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи або представника юридичної особи (назву юридичної особи); номер рахунку, назву та адресу банківської установи, до якої зроблено внески. Відомості про учасників аукціону або конкурсу, їх кількість і пропозиції покупців щодо умов конкурсу не підлягають розголошенню до визначення остаточного переможця.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні документи щодо проведення аукціону, які повинні надаватися ліквідатором та організатором аукціону, неможливо дійти до висновку про виконання учасниками аукціону приписів

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" організовано та проведено аукціон з реалізації спірного нерухомого майна, про що складено протокол № 2 від 16.01.2012.

Як вбачається з протоколу №2 від 16.01.2012 вартість реалізації нерухомого майна становила 237200,00 грн., тобто така ж, як і зазначена у звіті про оцінку майна від 12.12.2011.

Переможцем вказаного аукціону визнано фізичну особу ОСОБА_2 .

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" інформація про остаточну ціну та переможця конкурсу або аукціону публікується в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі та інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації, протягом 15 календарних днів після укладення договору купівлі-продажу.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення публікації інформації про остаточну ціну та переможця - Лякіну Ю.С. в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі та інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації.

Заявник (ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк") посилається на те, що він не отримував коштів від реалізації заставного майна та взагалі ставить під сумнів, що вказані кошти були сплачені переможцем аукціону ОСОБА_2 .

Відповідно до умов протоколу № 2 проведення аукціону від 16.01.2012 переможець аукціону зобов`язаний внести кошти за придбане майно в розмірі 237200,00 грн. протягом 30 календарних днів з моменту його підписання.

Тобто у зазначеному протоколі встановлено додаткову умову оплати коштів покупцем: на підставі рахунку-фактури ліквідатора.

Такий порядок розрахунків означає, що, фактично, обов`язок покупця сплатити кошти за майно ставиться в залежність від подальший дій ліквідатора та виникає виключно у разі отримання від ліквідатора рахунку-фактури.

Зазначені умови розрахунків, встановлені у протоколі аукціону, є неприпустимими для даного виду правовідносин - продажу майна в процедурі банкрутства, який по своїй суті є примусовим продажем, спрямованим на забезпечення максимального задоволення вимог кредиторів, та регулюється спеціальним Законом.

Апелянтом до матеріалів справи додано не засвідчену належним чином копію квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 16.01.2012 від ОСОБА_2 , підстава - оплата по протоколу №2 аукціону від 16.01.2012 у сумі 237200, 00 грн., адресовану та підписану Фоміним Г .В.(т.12-б, а.с. 213).

Крім того, ліквідатор ФОП Стеценка С.В. Кошовський С .В. ставить під сумнів зазначений доказ сплати за придбане нерухоме майно.

За відсутності в матеріалах справи та в учасників провадження у справі про банкрутство оригіналу зазначеного платіжного документа (належним чином засвідченої копії) та документів, що підтверджують факт здійснення розрахунків у порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", судова колегія апеляційної інстанції позбавлена можливості дійти висновку щодо факту здійснення або відсутності здійснення розрахунків за придбане на спірному аукціоні майно.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кошти, отримані від продажу майна громадянина-підприємця, вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або нотаріуса.

Ліквідаторами ФОП Стеценка С.В. до матеріалів справи не додано доказів вчинення дій щодо виконання приписів ч. 7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення спірного аукціону.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням.

Разом з тим, договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна від 16.02.2012 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрований в реєстрі за №99.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину, зокрема, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 203).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" невиконання вимог щодо змісту інформації, передбаченої статтею 15 цього Закону, та терміну її опублікування, а також істотне порушення інших правил оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачених цим Законом, можуть бути самостійними підставами для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні, конкурсі.

Враховуючи вищенаведене, вимоги заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу є обґрунтованими.

Апелянт за текстом апеляційної скарги зазначає про необхідність застосування приписів ст. 257 ЦК України (строку позовної давності).

ОСОБА_1 посилається на те, що з заявою про застосування позовної давності до вказаних правовідносин апелянт не міг звернутися до суду першої інстанції, оскільки не брав участі у розгляді заяви банку про визнання недійсними результатів спірного аукціону та договору купівлі-продажу.

Законодавством України не встановлено вимог щодо форми заяви про сплив позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду заяви про визнання недійсним результату аукціону судом першої інстанції встановлено, що власником спірного майна на дату розгляду заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" є ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.12.2018 залучено до участі у розгляді заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону ОСОБА_1 , оскільки прийняте у справі судове рішення може вплинути на її права та обов`язки.

Зобов`язано ліквідатора до 05.01.2019 надати суду відомості щодо адреси ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали суду, ліквідатор Фізичної особи-підприємця Стеценка С.В. - арбітражний керуючий Кошовський С.В. супровідним листом від 29.12.2018 № 84/86 надав суду відомості щодо адреси місця проживання, надані Відділом адресно - довідкової роботи ГУ ДМС у Харківській області, згідно яких ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

07.02.2019 від ліквідатора до господарського суду Харківської області надійшла заява, в якій ліквідатор просив суд направити копію ухвали про призначення наступного судового засідання залученій особі ОСОБА_1., у зв`язку із цим відкласти розгляд справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2019 відкладено розгляд заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону, зобов`язано ОСОБА_1 надати відзив на заяву.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.03.2019 призначено до розгляду заяву ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону на "11" квітня 2019, зобов`язано ОСОБА_1 надати відзив на заяву.

11.04.2019 господарським судом Харківської області постановлено ухвалу, що оскаржується.

Білецька Т.А. не була присутня у судових засіданнях господарського суду Харківської області.

Судові рішення направлялися господарським судом Харківської області на адресу ОСОБА_1 , але вручені їй не були.

ОСОБА_1 зазначає, що працює в ПП «Донком» на посаді «керівник проектів». З метою стажування по супроводу проектів «Застосування металевих алюмінієвих конструкцій в будівництві» з 11.02.2019 по 16.03.2019, з 16.03.2019 по 15.04.2019 та з 24.04.2019 по 24.05.2019 перебувала у відрядженні у м.Києві, що підтверджується наказами про відрядження та посвідченнями про відрядження (копії вищезазначених наказів додані до заяви апелянта). З 18.04.2019 по 23.04.2019 вона знаходилась за кордоном, на підтвердження чого до заяви додано копію сторінки закордонного паспорту ОСОБА_1 з відповідними штампами.

ОСОБА_1 посилається також на те, що після приїзду до м. Харкова вона отримала ухвалу господарського суду Харківської області про витребування у неї майна у справі № 5023/9521/11.

Про зміст оскаржуваної ухвали господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі № 5023/9521/11 ОСОБА_1 дізналася 29.07.2019 після ознайомлення її представником з матеріалами справи в господарському суді Харківської області.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що направлені на адресу апелянта ухвали господарського суду Харківської області від 07.02.2019, від 29.03.2019 та оскаржувана ухвала від 11.04.2019 повернулися на адресу суду у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання (том 12а, а.с.178-183, 216-220, 261-268).

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт направлення заяви (з додатками) ПуАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу на адресу власника спірного майна - ОСОБА_1 .

Отже, фактично апелянтом - ОСОБА_1 не отримано жодного процесуального документа у справі № 5023/9521/11, а також копії заяви про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу.

Як вже зазначалося вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення у вказаній справі вплине на права та обов`язки ОСОБА_1 , як власника реалізованого на спірному аукціоні майна, тому залучив її до розгляду заяви ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу.

З урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України та особливостей Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у тому числі, і щодо суб`єктного складу відносин, що виникають в межах справи про банкрутство, заява ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності, надана до суду апеляційної інстанції, підлягає розгляду по суті.

При розгляді вищевказаної заяви про застосування строку позовної давності, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Загальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд з`ясовує та зазначає в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Розглянувши матеріали справи та докази на їх підтвердження, судом апеляційної інстанції встановлено наявність порушеного права кредитора, оскільки спірний аукціон з продажу майна банкрута проведений з порушенням вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, та, відповідно, договір купівлі-продажу укладений без додержання загальних вимог цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Аналіз норм матеріального права дає підстави для висновку, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові.

Як вже зазначалося, спірний аукціон відбувся 16.01.2012, а договір купівлі-продажу укладено 16.02.2012.

Отже, з урахуванням приписів ст. 267 ЦК України, строк позовної давності для визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу сплив 16.01.2015 та 16.02.2015 відповідно.

Частиною 5 статті 267 ЦК України встановлено, що якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права у випадку подання позову з пропуском позовної давності, тому дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від особи (позивача, ліквідатора, кредитора) підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Як вже зазначалося, ліквідатор ФОП Стеценко С.В. у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що банком (ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк") не пропущено строк позовної давності, посилаючись на необізнаність ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про реалізацію заставного майна на спірному аукціоні.

Постановою господарського суду Харківської області від 12 грудня 2011 року фізичну особу - підприємця Стеценка С.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Фоміна Г.В. (ліцензія серії АВ №456379 від 26.02.2009), якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру, у відповідності до ст. ст. 22-32, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Відповідно до частини 7 статті 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі необхідності постійного управління нерухомим майном або цінним рухомим майном громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, господарський суд призначає для цієї мети ліквідатора та визначає розмір його винагороди. У цьому разі продаж майна громадянина-підприємця здійснюється ліквідатором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідація - припинення діяльності суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор ФОП Стеценка С.В. звернувся до господарського суду Харківської області клопотанням (вх. № 26015 від 26.12.2011), в якому він просив суд скасувати арешт накладений на майно банкрута ухвалою господарського суду Харківської області від 17 листопада 2011 року, а саме:

- нежитлових приміщень першого поверху №2-1-:-2-12 в літ. «А-5», загальною площею 162,6 кв. м, розташованих за адресою АДРЕСА_1

- двохкімнатної квартири, загальною площею 47,0 кв.м, житловою 27,7 кв.м. (т.1, а.с.168).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011 задоволено клопотання ліквідатора про скасування арешту накладеного на майно банкрута фізичної особи - підприємця Стеценка С.В. та скасовано арешт, накладений на все майно банкрута фізичної особи Стеценка С.В .

Зняття арешту з майна банкрута свідчить про початок здійснення ліквідатором дій, спрямованих на реалізацію майна банкрута.

З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2012 заставний кредитор ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звертався до суду першої інстанції з запитом про надання інформації про хід ліквідаційної процедури та просив повідомити банк про дату та місце торгів, якщо вони призначені (т.2, а.с.100-101). Тобто, з 2012 року кредитор ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" був обізнаний про початок процедури реалізації іпотечного майна.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель має право у будь-який час протягом строку дії іпотечного договору за умови попереднього письмового повідомлення іпотекодавця перевіряти документально і в натурі наявність, стан, умови збереження та користування предметом іпотеки.

Моніторинг забезпечення - це комплекс дій, спрямованих на забезпечення контролю за кількісними, якісними та вартісними параметрами предмета застави, його правовою приналежністю та умовами зберігання.

Перевірка наявності та умов збереження заставленого майна проводиться протягом усього строку кредитної угоди з періодичністю, яка залежить від виду майна, зокрема, для нерухомого майна - не менше ніж один раз на 3 місяці.

Договір купівлі продажу спірного нерухомого майна укладено між сторонами 16.02.2012 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 16.02.2012, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за №11017712 від 16.02.2012 (т.8, а.с.127).

Вищенаведене свідчить про те, що, починаючи з 16.02.2012 банк, як заставний кредитор, не був позбавлений можливості дізнатися про відчуження нерухомого майна ФОП Стеценка С.В., яке перебувало в заставі ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк".

Крім того, матеріали справи містять докази, що інший заставний кредитор - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» ще у 2015 році звернувся до господарського суду Харківської області з заявою від 22.10.2015 №228/11-1149 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна від 16.01.2012 (двокімнатної квартири АДРЕСА_3 ) та був обізнаний про реалізацію майна банкрута, яке перебувало у нього в іпотеці.

Починаючи з 05.03.2013 представник ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" неодноразово ознайомлювався з матеріалами справи та був присутній у судових засіданнях з розгляду заяви ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання недійсними результатів аукціону від 16.01.2012 .

Разом з тим, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося до суду першої інстанції з заявою про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу недійсними лише 02.04.2018.

Враховуючи, що Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" має в даній справі процесуальний статус заставного кредитора, який зумовлює останнього вчиняти заходи із контролю та збереження цього майна, приймати участь у справі про банкрутство, ознайомлюватись із матеріалами справи, а також вчиняти дії щодо перевірки наявності заставленого майна, посилання ліквідатора ФОП Стеценка С.В. на те, що банком не пропущено строк позовної давності, є необґрунтованими.

Отже, заява Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу недійсними є обґрунтованою, однак заявником пропущено трирічний строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, а учасником провадження у межах справи про банкрутство ОСОБА_1 заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, тому наявні підстави для відмови в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 підлягає задоволенню.

Ухвала господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 - скасувати.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.11.2019.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов