ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.11.2019 Справа № 908/3219/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Науменка А.О., розглянувши матеріали заяви вих. № 345/юр від 19.11.2019 про видачу судового наказу

заявника: Концерну "Міські теплові мережі", ідентифікаційний код юридичної особи 32121458 (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137)

до боржника: Фізичної особи-підприємця Турило Ольги Миколаївни, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

за вимогою про стягнення суми 3712,92 грн,

Без повідомлення(виклику)заявника і боржника

УСТАНОВИВ:

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою № 345/юр від 19.11.2019 (вх. № 3460/08-07/19 від 20.11.2019) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Турило Ольги Миколаївни 3712,92 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 20.11.2019 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3219/19 та визначено до розгляду судді Науменку А.О.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст.76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту заяви, поданої Концерном "Міські теплові мережі", слідує, що заявник просить стягнути з боржника суму 3712,92 грн, яка складається із суми основного боргу в розмірі 3101,67 грн за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, яка виникла за договором купівлі-продажу теплової енергії №501856 від 01.09.2006, а також нарахованих за прострочення оплати теплової енергії пені в сумі 499,16 грн за період з 25.12.2018 по 22.08.2019, інфляційних втрат в сумі 65,10 грн за період січень - червень 2019 року та 3% річних у сумі 46,99 грн за період з 25.12.2018 по 22.08.2019.

До заяви додано копію договору купівлі-продажу теплової енергії №501856 від 01.09.2006 (далі - договір) з додатками №1а, №3, №5 та додатковими угодами №1 від 06.08.2008, №2 без дати, №3 від 21.10.2015, розрахунок теплового навантаження за фактичне теплоспоживання щодо об`єкту: перукарня по АДРЕСА_2, актів приймання-передачі теплової енергії та рахунків за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року з реєстрами простих листів на відправлення, вимогу щодо погашення заборгованості за теплову енергію від 30.07.2019 №858/1/06 та розрахунки суми основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних, якими, як зазначено в тексті заяви, підтверджуються вимоги до боржника.

Крім того, надано копію рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.04.2004 №147/44 "Про передачу в оренду нежитлового приміщення на Дослідній станції, 80 приватному підприємцю Турило О. М.", копію договору №765/11 від 30.04.2004 оренди нежитлового приміщення, копію листа Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 24.10.2019 №5129/01/01-07/7205, 7206, 7207, 7208 про надання інформації щодо приватизації покупцем Турило О.М. 7/25 частин нежитлового приміщення №81 цокольного поверху (літ. А-5) по АДРЕСА_2, загальною площею 9,6 кв.м. згідно з договором купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності від 27.01.2006 №19.

Інших доказів на підтвердження надання заявнику послуг у спірному періоді та виникнення заявленої до стягнення заборгованості у заяві не вказано та до неї не додано.

Суд зазначає, що в розрахунках суми, заявленої до стягнення зазначено оплату в сумі 50,00 грн. за платіжним дорученням від 30.05.2019. Доказів на підтвердження здійснення цієї оплати до заяви не додано. Також до заяви не додано доказів надсилання або вручення боржнику вимоги щодо погашення заборгованості за теплову енергію від 30.07.2019 №858/1/06 та доказів оплати послуг поштового зв`язку за відправлення кореспонденції згідно з реєстром простих листів на відправлення від 20.05.2019 (фіскального чеку).

В п. 6.6.2 договору сторони погодили, що в разі неотримання акту приймання-передачі або обґрунтованих заперечень в його підписанні у встановлений договором термін, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період, які долучені до заяви про видачу судового наказу, не містять ані підпису боржника, ані позначення про відмову у його підписанні споживачем. У зв`язку з цим відсутні підстави вважати вказані акти погодженими відповідно до умов п. 6.6.2 договору.

Крім того, суд зауважує, що об`єктом теплопостачання згідно з договором є нежитлове приміщення по АДРЕСА_2, яке згідно з листом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 24.10.2019 №5129/01/01-07/7205, 7206, 7207, 7208 набуто боржником у власність за договором купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності від 27.01.2006 №19, тобто у 2006 році. Проте заявник не надав суду доказів, що вказане приміщення належало боржнику у спірному періоді з листопада 2018 року по квітень 2019 року.

Враховуючи викладене, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами.

Із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

За змістом ч. 1 ст. 153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 147, 150, п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Концерну "Міські теплові мережі" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Турило Ольги Миколаївни 3712,92 грн.

Додаток: оригінал платіжного доручення № 23219 від 20.08.2019 про сплату судового збору у розмірі 192,10 грн. (на 1 арк.), копія заяви стягувача про видачу судового наказу із доданими до неї документами, наданих для направлення боржнику в порядку, передбаченому ст. 156 ГПК України (на 55 аркушах).

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Ухвала підписана 26.11.2019.

Суддя А.О. Науменко