19 листопада 2019 року
Справа № 5023/5587/12
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицької Н. О., Могил С. К.,
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.,
за участю представників:
прокурора - Титарчук О. В.,
позивача - не з`явилися,
відповідача 1- не з`явилися,
відповідача 2 - не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 5023/5587/12
за касаційними скаргами 1) Заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2019 (головуючий - Кухар Н. М., судді Жельне С. Ч., Шатерніков М. І.) і постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 (головуючий - Сіверін В. І., судді Терещенко О. І., Слободін М. М.);
2) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» на рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2019 (головуючий - Кухар Н. М., судді Жельне С. Ч., Шатерніков М. І.), постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 (головуючий - Сіверін В. І., судді Терещенко О. І., Слободін М. М.) і додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 (головуючий - Сіверін В. І., судді Терещенко О. І., Слободін М. М.);
3) Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 (головуючий - Кухар Н. М., судді Жельне С. Ч., Шатерніков М.І .) і постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 (головуючий - Сіверін В. І., судді Терещенко О. І., Слободін М. М.) в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 31.01.2019
у справі № 5023/5587/12
за позовом Харківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця»
до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Політехком» та фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича
про визнання недійсним договору,
1. Харківський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства «Південна Залізниця» (далі -позивач) до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Політехком» (далі -відповідач 1), фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича (далі - ФОП Василевський В. Я., відповідач 2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.09.2011 № 20/09, укладеного між ФОП Василевським Віктором Яковичем та Приватним виробничо-комерційним підприємством «Політехком».
2. Постановою Верховного Суду від 22.10.2019 касаційні скарги заступника прокурора Харківської області та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» залишено без задоволення, касаційну скаргу ФОП Василевського В. Я. задоволено частково, рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 в частині залишення без змін рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2019 у справі № 5023/5587/12 залишено без змін, додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 в частині залишення без змін додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 скасовано, справу № 5023/5587/12 в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області, додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі № 5023/5587/12 залишено без змін.
3. До прийняття Верховним Судом постанови від 22.10.2019, у відзиві на касаційну скаргу ПАТ «Українська залізниця», ФОП Василевський В. Я. надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести у зв`язку із касаційним розглядом касаційної скарги позивача, які складають станом на момент подання відзиву на касаційну скаргу 9 000,00 грн (6 робочих годин).
4. 25.10.2019 ФОП Василевський В. Я. звернувся із заявою про вирішення питання про судові витрати у суді касаційної інстанції, а саме на професійну правничу допомогу, надану відповідачу адвокатом Яценком А. О. відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги від 11.10.2017 у розмірі 16 250,00 грн. До вказаної заяви надано докази, якими підтверджується надання адвокатом Яценком А. О. відповідачу 2 професійної правничої допомоги у суді касаційної інстанції, а саме: - договір про надання правової допомоги від 11.10.2017, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Андрія Яценко»; - додатково угода від 15.05.2019 № 15/5 до договору про надання правової допомоги від 11.10.2017; - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 05.05.1998 № 818; - акт приймання-передачі виконаних робіт/послуг від 23.10.2019; - платіжне доручення від 24.10.2019, що підтверджує оплату наданих послуг у розмірі 16 250,00 грн.
5. АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» подало клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Позивач зазначає, що витрати відповідача 2 на правову допомогу в частині підготовки та надання до суду письмових пояснень щодо наявності можливості поновити провадження у справі вартістю 2 250,00 грн є необґрунтованими, не відповідають критерію необхідності та не підлягають задоволенню. Позивач просив суд зменшити розмір витрат ФОП Василевського В. Я. на професійну правничу допомогу, що була надана під час розгляду касаційної скарги позивача до 11 500,00 грн.
6. Дослідивши заяву відповідача 2 про вирішення питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції), врахувавши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» та усні заперечення щодо задоволення заяви про вирішення питання про судові витрати прокурора, які були надані у судовому засіданні, Верховний Суд вважає, що вказана заява відповідача 2 підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.
7. У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
8. Стаття 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
9. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
10. Частинами першою, третьою статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати на професійну правничу допомогу.
11. Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
12. У відповідності до частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
13. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
14. Приписами статті 129 ГПК України визначено розподіл судових витрат. Зокрема, частиною четвертою даної статті закріплено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
15. ФОП Василевський В. Я. надав до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 11.10.2017, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Андрія Яценко»; копію додаткової угоди від 15.05.2019 № 15/5 до договору про надання правової допомоги від 11.10.2017; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 05.05.1998 № 818; копію акта приймання-передачі виконаних робіт/послуг від 23.10.2019; копію платіжного доручення від 24.10.2019, що підтверджує оплату наданих послуг у розмірі 16 250,00 грн.
16. Таким чином, відповідач, згідно з вимогами статті 74 ГПК України, довів надання йому вказаних послуг у суді касаційної інстанції.
17. Як вбачається з акта приймання-передачі виконаних робіт/послуг із надання правничої/правової допомоги адвокатом здійснено наступний перелік робіт: - аналіз поданої касаційної скарги ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», виокремлення правових позицій в поданій касаційній скарзі, складання відзиву на касаційну скаргу позивача (6 годин х 1 500,00 грн = 9 000,00 грн); - складання письмових пояснень щодо наявності можливості поновити провадження у справі (1,5 годин х 1 500,00 грн = 2 250,00 грн); участь у судовому засіданні 22.10.2019 (2 500,00 грн); аналіз касаційної скарги прокурора (2 500,00 грн). Всього надано професійної правничої допомоги на суму 16 250,00 грн.
18. З огляду на те, що письмові пояснення щодо наявності можливості поновлення провадження у справі, які подані адвокатом Яценком А. О. в інтересах ФОП Василевського В. Я. 04.10.2019 (1,5 год х 1 500,00 грн = 2 250,00 грн) не є заявою по суті справи, Суд погоджується із доводами позивача про те, що витрати відповідача 2 на правову допомогу в частині подання письмових пояснень є необґрунтованими та не відповідають критерію необхідності.
Відтак, Верховний Суд вважає необґрунтованими вимоги про стягнення 2 250,00 грн як вартості підготовки процесуальних документів для відшкодування судових витрат, оскільки вони не стосуються підготовки справи до розгляду у суді касаційної інстанції.
19. У частині заяви щодо інших сум, які заявник просить стягнути з позивача (в т.ч. 2 500,00 грн - правнича допомога по касаційній скарзі прокуратури), враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» щодо їх стягнення, Верховний Суд, звертаючись, зокрема, до власної правової позиції, викладеної у постанові від 15.01.2019 у справі № 908/799/17, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
20. Щодо усних доводів прокурора про відмову у задоволенні заяви про вирішення питання про судові витрати, оскільки договір про надання правової допомоги від 11.10.2017 (на підставі якого надавалась професійна правнича допомога у даній справі) не містить умов щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, Верховний Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна додаткова угода від 15.05.2019 № 15/5 до договору про надання правової допомоги б/н від 11.10.2017, де визначено тарифи на надання професійної правничої допомоги, обґрунтування розміру вартості однієї години роботи.
21. Разом із цим Верховний Суд зазначає, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18.
22. Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, наявність клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», Суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів у суді касаційної інстанції під час розгляду справи.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, Суд
1. Заяву Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції задовольнити частково.
3. Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил