ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.11.2019 Справа № 908/2279/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи №908/2279/19

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж-Строй», смт. Володарське Донецької області,

про стягнення 184 208,58 грн., з яких 61 522,22 грн. заборгованість за процентами, 116 039,26 грн. пеня, 6 647,10 грн. заборгованість за комісією.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Суть справи:

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж-Строй» про стягнення 184 208,58 грн., з яких 61 522,22 грн. заборгованість за процентами, 116 039,26 грн. пеня, 6 647,10 грн. заборгованість за комісією.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору б/н від 12.03.2011 року, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27 серпня 2019 року позовну заяву з додатками було передано за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з територіальною належністю відповідача до юрисдикції Донецької області.

Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про те, що оператором поштового зв`язку здійснені необхідні дії, направлені на вручення рекомендованих листів суду відповідачеві. Проте, кореспонденція повертається на адресу суду у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Скориставшись інформацією про засоби зв`язків, яка розміщена в Єдиному державному реєстрі стосовно відповідача, суд повідомив відповідача телефонограмою від 12.11.2019 року про наявність в провадженні справи та дату наступного судового засідання. Телефонограма була прийнята та проігнорована відповідачем.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази направлення за належною адресою відповідача процесуальних документів по справі № 908/2279/19, а також докази зв`язку із відповідачем шляхом передання телефонограми, а також враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду справи, суд робить висновок про належне виконання обов`язку повідомити відповідача про час та місце розгляду зазначеної справи та зазначає, що незабезпечення відповідачем умов для своєчасного отримання ним кореспонденції, не може перешкоджати захисту прав третіх осіб у суді.

Крім того, суд зазначає, що ухвали про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та відповідачем не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки його уповноваженого представника в судове засідання, справа розглядається відповідно до ст.202 ГПК України без явки сторін за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/2279/19 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

Дослідивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Авантаж-Строй» (далі Клієнт) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі Заява), згідно якої Клієнт приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), Тарифів Банку, що розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Заяву складено, підписано та скріплено печаткою відповідача належним чином.

За змістом Заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі Умови), Тарифів Банку, що розміщені на офіційному сайті позивача. Відповідно до Заяви Банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту Клієнта за рахунок кредитних засобів Банку, про розмір якого Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта. Порядок встановлює зміни ліміту погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом, регламентується Умовами та Тарифами Банку, що розміщено на офіційному сайті позивача, які разом із цією Заявою складають договір банківського обслуговування.

Заяву складено та підписано належним чином.

У відповідності до ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вставлено судом, рішенням господарського суду Запорізької області від 2 квітня 2015 року по справі № 908/917/15-г встановлені факти, які мають значення для цієї справи, а саме факт укладання договору на умовах, визначених «Умовами та правилами надання банківських послуг» та факт отримання відповідачем кредиту в сумі 25 000,00 грн.

За змістом вказаного рішення на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» з відповідача стягнуто 36 310, 04 грн. заборгованості за зазначеними кредитними зобов`язаннями у період з 3 лютого 2014 року до 1 грудня 2014 року., з яких 25 000, 00 грн. основної заборгованості, 9 478, 79 грн. заборгованість за процентами, 505, 46 грн. пеня, 1 325, 79 грн. заборгованість за комісією.

Приймаючи як доведені факти, вставлені рішенням по справі № 908/917/15-г та за змістом Заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі Умови), що розміщені на офіційному сайті позивача суд зазначає, що між Позивачем та відповідачем укладений Договір б/н від 12 березня 2011 року (далі Договір), який є договором приєднання у розумінні приписів Цивільного кодексу України та складається з Заяви та Умов.

Згідно з п. 3.18.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди. Ліміт овердрафту встановлюється Банком на кожний операційний день.

Відповідно до п. 3.18.1.5. Умов кредитний ліміт являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики.

Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання Заяви. При належному виконанні Клієнтом зобов`язань, передбачених Умовами, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування Ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування Ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк. При порушенні Клієнтом будь-якого з зобов`язань за кредитом, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого з зобов`язань має право встановити інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку Банку і Клієнта. При непогашенні заборгованості у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. (п. 3.18.1.8. Умов)

За змістом п. 3.18.1.12. Умов для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсоткова ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту.

Відповідно до п. 3.18.1.13. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, Клієнт сплачує Банку відсотки та пеню за користування кредитом від суми залишку непогашеної заборгованості в розмірі, передбаченому Умовами.

Зобов`язання Клієнта за Договором встановлено підрозділом 3.18.2.2. Умов.

Відтак, п. 3.18.2.2.2. Умов Клієнт зобов`язується сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3.

Згідно з п. 3.18.2.2.3. Умов Клієнт зобов`язується виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.18.1.11.

П. 3.18.2.3.1. Умов сторонами погоджено, що процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена Банком у випадках збільшення облікової ставки НБУ на 1 або більше пунктів, збільшення курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют на 5 або більше відсотків та збільшення вартості ресурсів на міжбанківському грошовому ринку на 5 або більше відсотків за умови належного повідомлення Клієнта Банком про настання таких подій встановленими засобами комунікації.

Порядок розрахунків встановлено підрозділом 3.18.4. Умов.

Виходячи з п. 3.18.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

П. 3.18.4.1.1. Умов встановлено, що за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки у розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. (п. 3.18.4.1.2. Умов)

П. 3.18.4.1.3. Умов у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. (п. 3.18.4.1.4. Умов)

Згідно з п. 3.18.4.2. при порушенні Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 3.18.1.1., 3.18.1.6., 3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.2.4., 3.18.2.2.5., 3.18.2.3.4., 3.18.2.2.17. Умов Клієнт сплачує Банку відсотки у розмірі, зазначеному в п. 3.18.1.13.

За змістом п. 3.18.4.3. сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.18.4.1., 3.18.4.2., проводиться в порядку, зазначеному в п. 3.18.1.1., 3.18.2.1.4., 3.18.2.2.8. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.4.4. Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2., 10го числа кожного місяця в розмірі 0, 9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами. Клієнт доручає Банку здійснювати списання нагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні.

Згідно з п. 3.18.4.7. у разі, якщо дата погашення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки припадає на вихідний або на святковий день, зазначені платежі повинні бути проведені в банківський день, що передує вихідному або святковому дню.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів в році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. (п. 3.18.4.9. Умов)

Згідно з п. 3.8.4.10. Умов остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, зазначеної в п. 3.18.1.8. Умов. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати оплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого з зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1.-3.18.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4.-3.18.4.6. Умов Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачених п. 3.18.5.1.-3.18.5.3. Умов, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом. (п. 3.18.5.4. Умов)

У відповідності до п. 3.18.5.8. Умов при порушенні Клієнтом строків платежів за допомогою одного з грошових зобов`язань за кредитом більш ніж на 30 днів, що спричинило за собою звернення Банку в судові органи, Клієнт сплачує Банку штраф, який розраховується за такою формулою: 1 000, 00 грн. + 5% від суми встановленого п. 3.18.1.6. ліміту.

Усі суперечки та розбіжності, що виникають з Умов або у зв`язку з ними, підлягають розгляду в порядку, встановленому чинним законодавством України. (п. 3.18.7.3. Умов)

На підтвердження встановленої суми кредитного ліміту позивачем долучено Довідку про розміри встановлених кредитних лімітів відповідачу, згідно яких станом на 15 березня 2011 року сума встановленого кредитного ліміту складала 1 000, 00 грн. 1 березня 2014 року сума встановленого кредитного ліміту була збільшена до 25 000, 00 грн. Викладені вище дані підтверджуються виписками з особового рахунку відповідача.

Отже, враховуючи рішення по справі № 908/917/15-г, суд робить висновок про добросовісне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таке імперативне врегулювання договірних відносин усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов`язковими, гарантують право учасникам договірних відносин бути впевненими в тому, що кожна зі сторін має виконувати умови договору належним чином, а цивільні права, що ґрунтуються на його умовах, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.

Дослідивши заяву Клієнта від 12 березня 2011 року, Умови та правила надання банківських послуг, які разом із заявою складають Договір банківських послуг від 12 березня 2011 року, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою цей договір має ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, кредитний договір між сторонами у даній справі складається із заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки та Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через офіційний сайт банку. При цьому, зазначений договір підписаний обома сторонами у встановленому законом порядку, сторонами не оспорювався та не визнаний недійсним в порядку приписів ст. 204 Цивільного кодексу України.

Як зазначає позивач та не спростовує належними доказами відповідач, наразі в останнього наявна заборгованість за Кредитним Договором б/н від 12 березня 2011 року за період з 2 січня грудня 2014 року по 31 липня 2019 року, що складає суму у розмірі 184 208, 58 грн., з яких: 61 522, 22 грн. заборгованість за процентами, 116 039, 26 грн. пеня, 6 647, 10 грн. комісія.

Факт наявної заборгованості підтверджується долученими Банком до позовної заяви документами первинного бухгалтерського обліку (виписки з відповідних рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України), які відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними та допустимими доказами існування боргових зобов`язань.

Позивачем до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за Кредитом, відповідно до якого станом на 31 липня 2019 року заборгованість відповідача складає 220 518, 62 грн., з яких: 25 000, 00 грн. заборгованість за кредитом, 71 001, 01 грн. заборгованість за процентами, 7 972, 89 грн. заборгованість з комісії, 116 544, 72 грн. заборгованість з пенею. (з урахуванням вже встановленого рішенням суду по справі № 908/917/15-г обсягу заборгованості)

Позивач в межах цієї справи просить стягнути з відповідача штрафні санкції у вигляді процентів у розмірі 61 522, 22 грн., комісію у розмірі 6 647, 10 грн. та пеню у розмірі 116 039, 26 грн.

Вимоги щодо сплати процентів позивач обґрунтовує ст. 1056-1 Цивільного кодексу України та п. 3.18.4.1.3. Умов, згідно якого встановлено зобов`язання відповідача зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку наявної заборгованості у випадку порушення строків погашення кредиту.

Перевіривши розрахунок, наданий позивачем, судом встановлено, що у період з 2 грудня 2014 року по 31 липня 2019 року відповідачу нараховано відсотки у вигляді 56% річних у розмірі 61 522, 22 грн.

Відповідно до п. 3.18.2.3.1. Умов встановлено порядок зміни відсоткової ставки, за яким встановлено, що у передбачених Умовами випадках Банк має право на зміну відсоткової ставки, про що останній зобов`язується повідомити відповідача встановленими засобами зв`язку. Але в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо повідомлення відповідача про такі зміни, а також докази зміни Умов кредитування в цієї частині.

У відповідності дол. Ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем в межах цієї справи не надано доказів встановлення процентної ставки в розмірі 56 % в період, за який стягується заборгованість в межах цієї справи.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає доведеними вимоги щодо правомірності стягнення відсотків, але, виходячи з викладеного вище, у розмірі 48 % річних, у зв`язку з чим стягненню за визначений позивачем підлягає період перераховує заборгованість за відсотками застосовуючи процентну ставку у вигляді 48% річних та задовольняє позовні вимоги частково у розмірі 55 956, 16 грн.

Також позивач просить суд стягнути заборгованість за щомісячною комісією у розмірі 6 647, 10 грн. В обґрунтування вимог в частині комісії позивач посилається на п. 3.18.4.4. Умов, за яким визначено зобов`язання відповідача зі сплати комісії 1 числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту. При несплаті комісії у належні строки вона вважається простроченою.

Перевіривши розрахунок, та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача суд задовольняє позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

Також позивач просить суд стягнути з пеню у розмірі 116 039, 26 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися у строки, встановлені договором.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов`язань у відносинах суб`єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Зокрема, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з наведеного вище, Сторони узгодили відповідальність Клієнта за порушення будь-яких зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється протягом 3 років з дня, коли зобов`язання повинно було бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до розрахунку позовних вимог позивачем пеня нараховувалась у період з 2 грудня 2014 року по 31 липня 2019 року, але, враховуючи 3.18.5.4. сторонами узгоджено строк нарахування пені за кожне окреме зобов`язання протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно було бути виконано. Крім того, виходячи з застосування судом належного розміру відсотків річних (48% річних), сума пені на відсотки за користування кредитом також зменшується, а отже зменшуються і штрафні санкції за невиконання зобов`язань зі сплати відсотків річних.

Застосувавши встановлений сторонами трирічний строк нарахування штрафних санкцій за кожним видом зобов`язань (кредит, відсотки, комісія), суд задовольняє вимоги щодо стягнення пені частково в сумі 75 466, 12 грн.(з яких пеня за кредитом 28143,70 грн., пеня за відсотками - 38 640,14 грн., пеня за комісією 8 682,28 грн.)

Судовий збір, у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантаж-Строй» про стягнення 184 208,58 грн., з яких 61 522,22 грн. заборгованість за процентами, 116 039,26 грн. пеня, 6 647,10 грн. заборгованість за комісією задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ-СТРОЙ» (87000, Донецька обл., Нікольський район, селище міського типу Володарське, вулиця Пушкіна, будинок 5-Г, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ) заборгованість у розмірі 138 069, 38 грн., з яких: 55 956, 16 грн. заборгованість за процентами, 75 466,12 грн. пеня, 6 647,10 грн. заборгованість за комісією, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 070, 97 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2019 року.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).