ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" листопада 2019 р. Справа № 903/131/16

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод"

на дії Шацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

у справі № 903/131/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройенерго", смт. Шацьк, Волинської області

про стягнення 222 351,35 грн. неустойки

за участю представників

від заявника (стягувача): н/з,

від боржника: н/з,

від Шацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області: н/з,

в с т а н о в и в:

06.11.2019 на адресу суду надійшла скарга Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на дії Шацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, в якій заявник просить визнати неправомірною бездіяльність начальника Шацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Мохнюка О.В.; зобов`язати начальника Шацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області надати запитувану інформацію на заяви ПрАТ Дніпровський металургійний завод щодо вчинених виконавцем інших дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду; зобов`язати Шацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області здійснити заходи щодо виконання наказу про примусове виконання № 903/131/16-1 від 04.05.2016.

На обґрунтування скарги Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" посилається на те, що тривалий час залишається не виконаним рішення господарського суду Волинської області від 20.04.2016 у справі №903/131/16 внаслідок неправомірної бездіяльності Шацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Ухвалою від 07.11.2019 скаргу призначено до розгляду на 18.11.2019; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройенерго", Шацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області подати суду: письмові пояснення на скаргу, докази на їх підтвердження.

18.11.2019 Шацький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області через відділ документального забезпечення та контролю подав пояснення з додатками №03-21-19/1/2835 від 15.11.2019, в яких вважає скаргу безпідставною та просить відмовити у її задоволенні.

Представники заявника, боржника, Шацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області в судове засідання 18.11.2019 року не з`явилися, про місце, дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод».

Рішенням господарського суду від 20.04.2016 у справі №903/131/16 позов було задоволено повністю, стягнуто з ТзОВ "Стройенерго" на користь ПАТ "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" 222 351 грн. 35 коп. неустойки, 3335 грн. 27 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

На виконання рішення суду видано наказ №903/131/16-1 від 04.05.2016.

23.04.2018 на підставі рішення річних загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Євраз Дніпровський металургійний завод" було змінено найменування товариства з Приватного акціонерного товариства "Євраз Дніпровський металургійний завод" на Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод".

Згідно з п. 1.2 Статуту Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" (далі - ПрАТ «ДМ3»; Сгягувач) (ідентифікаційний код 05393056), до зміни найменування мало назву - Приватне акціонерне товариство "Євраз Дніпровський металургійний завод", до зміни типу та зміни найменування мало назву Публічне акціонерне товариство «"Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського". Товариство є повним правонаступником всього майна, прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського". Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 ГПК України (в редакції, чинній на момент прийняття рішення Господарським судом Волинської області від 20.04.2016 у справі № 903/131/16) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, до правовідносин, що виникли щодо виконання наказу господарського суду №903/131/16-1 від 04.05.2016, підлягає застосуванню як Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV(надалі - Закон № 606-XIV), так і Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ (надалі - Закон №1404-VIII)- після 05.10.2016.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону № 1404-VIII, що кореспондуються з приписами ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законодавцем передбачений чіткий порядок вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. Державний виконавець наділений відповідними повноваженнями, він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Вчинення державним виконавцем дій, які визначені законом для виконання судового рішення, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частина 1 ст. 11 Закону № 606-XIV встановлювала, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Державним виконавцем Шацького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області 12.07.2016 року було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Волинської області від 04.05.2016 у справі №903/131/16, та встановлено семиденний строк для добровільного виконання судового рішення.

Як було визначено частиною 5 ст.25 Закону № 606-XIV копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та

боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 32 Закону № 606-XIV було передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 57 Закону № 606-XIV передбачено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем на пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Арешт на все майно боржника в межах суми звернення стягнення 225686,62 грн. було накладено постановою від 12.07.2016, якою відкрито виконавче провадження.

Частиною 4 статті 57 Закону № 606-XIV встановлено, що копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Доказів, які б свідчили про надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 стягувачу, банкам чи іншим фінансовим установам або органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна, оскільки одночасно було накладено й арешт, не подано.

Відповідно до ст.10 Закону України №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

- залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

В процесі судового розгляду скарги державним виконавцем надано докази, які свідчать про те, що ним було отримано відповідь Державної фіскальної служби України № від 23.06.2018 на запит №41840307 від 23.06.2018 і 06.11.2018 було прийнято постанови про арешт коштів боржника, згідно з якими накладено арешт на рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті в ПАТ КБ «ПриватБанк», на рахунки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , відкриті в АТ «Райффайзен Банк Аваль», на рахунок № НОМЕР_8 , відкритий в ПАТ «ПУМБ».

Листом №20.1.0.0.0/7-20181116/1910 від 19.11.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» відповів про відсутність коштів на рахунку боржника.

Листом №81-15-8/90924-БТ від 15.11.2018 АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомив про накладення арешту в межах суми 225686,62 грн.

Листом №116/10439/07 від 13.11.2019 ПАТ «ПУМБ» повідомив про накладення арешту на рахунок боржника, але відсутність коштів на ньому.

Наведені докази свідчать про те, що Шацький РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області вживав заходи щодо накладення арешту на виявлених рахунка в банківських установах.

Разом з цим, державним виконавцем подано копію відповіді Державної фіскальної служби України № від 23.06.2018, якою надано перелік рахунків боржника в банках.

Наведені докази спростовують доводи заявника про неотримання державним виконавцем інформації в органах доходів і зборів про рахунки боржника.

До пояснень на скаргу Шацький РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області додав також Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно з якою відомості про нерухоме майно у боржника відсутні.

Відповідно до ст.54 Закону України №1404-VIII «Порядок виявлення дебіторської заборгованості боржника - юридичної особи, фізичної особи підприємця» виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Згідно з частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України №1404-VIII розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Доказів на підтвердження звернення до органів доходів і зборів про дебіторську заборгованість боржника, доказів на підтвердження звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, до виконання зобов`язань за рішенням, доказів на підтвердження розшуку боржника, його майна, перевірки майнового стану боржника з періодичністю, встановленою ч.8 ст.48 Закону України №1404-VIII, не подано.

Разом з цим, відповідно до приписів ч. 2 ст. 30 Закону № 606-XIV, в період дії якого державний виконавець відкривав виконавче провадження, державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Таким чином, державний виконавець повинен був протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто з 12.07.2016 по 12.01.2017 провести виконавчі дії з виконання рішення.

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" (Закон № 1404-VIII), яким вказаний вище строк здійснення виконавчого провадження не передбачено, проте ст. 2 цього Закону визначено здійснення виконавчого провадження з дотриманням розумності строків.

Хоча визначення поняття "розумності строків" Закон не містить, проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу.

За змістом ч. 1 і 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В той же час, чітко визначена законом процедура здійснення виконавчого провадження не може бути змінена або доповнена виконавцем на власний розсуд.

Крім цього, враховуючи приписи ст. ст. 1, 2, 18 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Для виконання, визначених законом функцій, державний виконавець наділений відповідними повноваженнями, які кореспондуються з правами стягувача на примусове виконання рішення суду, прийнятого на його користь.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини, Шацький РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області не вжив всіх наданих йому законом заходів для примусового виконання рішення господарського суду від 20.04.2016.

А тому скарга Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про визнання неправомірною бездіяльності Шацького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області в частині ненадіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016 стягувачу, банкам чи іншим фінансовим установам або органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна; незвернення до органів доходів і зборів про дебіторську заборгованість боржника; невжиття заходів щодо звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, до виконання зобов`язань за рішенням; невжиття заходів щодо розшуку боржника, його майна, щодо перевірки майнового стану боржника з періодичністю, встановленою ч.8 ст.48 Закону України №1404-VIII обґрунтована і підлягає до задоволення.

Незважаючи на здійснення Шацьким РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, рішення суду від 20.04.2016 станом на 18.11.2019 залишається не виконаним. Отже, вчинення окремих дій не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду.

У скарзі заявник посилається також на те, що Шацький РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області не звертався з поданням до Національної поліції про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника, не обгрунтовуючи в цій частині свої доводи.

Відповідно до ч.2 ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 382 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення, згідно з якою умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Ті самі дії, вчинені службовою особою, караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Умисне невиконання службовою особою рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України та умисне недодержання нею висновку Конституційного Суду України карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отже, для притягнення особи до кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення необхідно довести умисел вчинюваних нею дій (бездіяльності), направлених на ухилення або протидію (перешкоджання) виконання судового рішення та, відповідно, законних вимог державного виконавця. А також наявність реальної можливості виконати судове рішення, яку необхідно доводити.

Розглядаючи скаргу, судом не встановлено обставин, які б свідчили про умисне невиконання рішення суду керівником боржника або вчинення ним дій, які б перешкоджали його виконанню, а тому відсутні умови, які є підставою для звернення державного виконавця з поданням про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності.

У зв`язку з цим скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності Шацького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області щодо незвернення з поданням до Національної поліції про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника не підлягає до задоволення.

Щодо вимоги Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про зобов`язання начальника Шацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області надати запитувану інформацію на заяви ПрАТ Дніпровський металургійний завод щодо вчинених виконавцем інших дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, то за наслідками розгляду скарги суд може зобов`язати орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії у разі ухилення від їх вчинення, але Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено права суду зобов`язувати начальника органу державної виконавчої служби надавати відповіді на запитувану стягувачем інформацію.

Відповідно до ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 1, 2,18,48 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.234, 235, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про визнання неправомірною бездіяльності Шацького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Шацького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області в частині ненадіслання стягувачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016; в частині незвернення до органів доходів і зборів про дебіторську заборгованість боржника; в частині невжиття заходів щодо звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, до виконання зобов`язань за рішенням; в частині невжиття заходів щодо розшуку боржника, його майна, щодо перевірки майнового стану боржника.

3. Зобов`язати Шацький районний відділ ДВС ГТУЮ у Волинській області здійснити заходи щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/131/16-1 від 04.05.2016.

4. В решті вимог у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про визнання неправомірною бездіяльності Шацького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області відмовити.

Відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та ухвалу підписано 21.11.2019.

Суддя І. О. Якушева