УХВАЛА

м. Київ

26.11.2019Справа № 910/16472/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНАДІС» про забезпечення доказів до подачі позову у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНАДІС»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНЛАЙН БІСТРО ТРЕВЕЛ СОЛЮШНЗ»

про розірвання договору та стягнення збитків в сумі 338 612,49 грн.

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІНАДІС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНЛАЙН БІСТРО ТРЕВЕЛ СОЛЮШНЗ» про розірвання договору та стягнення збитків в сумі 338 612,49 грн.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення доказів шляхом витребування у відповідача доказів, призначення експертизи та заборони відповідачу вчиняти певні дії.

В обґрунтування вказаної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІНАДІС» посилалось на те, що фактично підставою вимог позову, який подано, є розірвання договору та стягнення збитків з огляду на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНЛАЙН БІСТРО ТРЕВЕЛ СОЛЮШНЗ» своїх обов`язків за договором постачання програмної продукції в частині поставки якісного товару. Необхідність забезпечення доказів обумовлена тим, що відповідне програмне забезпечення вже встановлено на комп`ютері заявника, проте, технічним адміністратором останнього є відповідач, а отже, останній має технічну можливість заблокувати доступ до програмної продукції, що може призвести до ускладнення встановлення обставин, які входять до предмету доказування у спорі щодо розірвання договору та стягнення збитків.

Ухвалою від 22.11.2019р. розгляд заяви було призначено на 26.11.2019р.

Суд зазначає, що при призначення розгляду заяви до розгляду, судом було залишено без задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНАДІС» про вирішення заяви без участі представника відповідача.

При цьому, судом враховано, що за приписами ч.ч.1-4 ст.112 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви. Суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи: 1) у невідкладних випадках; 2) якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами; 3) у разі якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів.

Тобто, чинним Господарським процесуальним кодексом України передбачено, що за загальним правилом питання про забезпечення доказів вирішується із повідомленням всіх учасників справи та осіб, які можуть отримати статус учасників справи. Одночасно, процесуальний Закон надає суду право розглянути відповідну заяву без повідомлення осіб, які можуть отримати статус учасників справи за наявності відповідних обставин, як то наявність підстав вважати, що повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів.

Надаючи оцінку наявності вказаних обставин, судом прийнято до уваги, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, судом враховано, що жодних доказів на підтвердження наявності підстав вважати, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНЛАЙН БІСТРО ТРЕВЕЛ СОЛЮШНЗ» вчиняються, або можуть бути вчинені дії, які призведуть до унеможливлення або істотного ускладнення отримання доказів по справі, заявником не надано.

Крім того, слід звернути увагу, що розгляд заяви про забезпечення доказів без повідомлення осіб, які можуть отримати статус учасників справи, є саме правом, а не обов`язком суду.

Отже, виходячи з вищевикладеного, ухвалою від 22.11.2019р. судом було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНЛАЙН БІСТРО ТРЕВЕЛ СОЛЮШНЗ» про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНАДІС».

Представники заявника та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНЛАЙН БІСТРО ТРЕВЕЛ СОЛЮШНЗ» у судове засідання 26.11.2019р. не з`явились, проте, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

З урахуванням приписів ч.3 ст.112 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що неявка представників заявника та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНЛАЙН БІСТРО ТРЕВЕЛ СОЛЮШНЗ» не перешкоджає розгляду заяви у судовому засіданні 26.11.2019р.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНАДІС», суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення. При цьому, суд виходив з наступного.

Частинами 1-2 ст.110 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом

Тобто, необхідною умовою для забезпечення доказів є наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Проте, всупереч наведеного вище, заявником не наведено належних та дійсних підстав вважати, що витребувані докази ожуть бути втрачені, або їх збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Одночасно, суд звертає увагу заявника на те, що останній не позбавлений права та можливості звернутись до суду у порядку ст.81 Господарського процесуального кодексу України з клопотанням про витребування у відповідача певних доказів у разі дійсної неможливості самостійно відповідні докази отримати та подати суду в якості обґрунтування позову.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У клопотанні про витребування судом групи однотипних документів як доказів додатково зазначаються ознаки, що дозволяють ідентифікувати відповідну групу документів.

До того ж, суд зауважує, що ч.3 ст.98 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Вказане свідчить про наявність у позивача, якому, як полягає зі змісту розглядуваної заяви, на теперішній час встановлено програмне забезпечення, права та можливості самостійно замовити судову експертизу та відповідний висновок подати суду. При цьому, суд вкотре наголошує, що обставин чинення перешкод у використанні чи обмеження доступу до програмного забезпечення з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНЛАЙН БІСТРО ТРЕВЕЛ СОЛЮШНЗ» заявником належним чином обґрунтовано не було.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо залишення без задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНАДІС» про забезпечення доказів як такої, що позбавлена належного обґрунтування.

Керуючись приписами ст. 110, 111, 112, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІНАДІС» про забезпечення доказів.

2. Згідно підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст складено та підписано 2711.2019р.

Суддя Спичак О.М.