РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 м. Київ Справа № 910/10119/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "БМС БУД";

до відповідача-1: МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ;

до відповідача-2: ПІВНІЧНОГО ТЕРІТОРІАЛЬНОГО КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ;

про: стягнення 1.497.517,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Нарожна М.С.

Представники:

позивача: Малий В.А., Пономарьова І.В.;

відповідача-1: Буданов О.П.;

відповідача-2: Зінченко Д.П.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ (далі - відповідач-1) та ПІВНІЧНОГО ТЕРІТОРІАЛЬНОГО КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ (далі - відповідач-2) про стягнення 1.497.517,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачами порушено строк виконання зобов`язання за укладеним між позивачем та відповідачем-1 в особі відповідача-2 договором підряду від 21.05.2018 № 198, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 1.497.517,00 грн., з яких: 479.787,00 грн. - пеня та 1.017.730,00 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10119/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 16.09.2019.

До господарського суду надійшла заява відповідача-1 про зупинення провадження у справі.

Відповідач-1 скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що розмір пені необхідно розраховувати саме із вартості самої проектно-кошторисної документації, прострочення передачі якої було допущено у кожному конкретному випадку.

До господарського суду надійшла заява відповідача-1 про закриття провадження у справі.

В підготовчому засіданні 16.09.2019 суд на місці ухвалив: відкласти підготовче засідання на 07.10.2019.

До господарського суду надійшла заява відповідача-2 про застосування строку позовної давності.

В підготовчому засіданні 07.10.2019 суд на місці, зокрема, ухвалив:

- відхилити заяву про закриття провадження у справі;

- відхилити заяву про зупинення провадження у справі;

- оголосити перерву в підготовчому засіданні до 06.11.2019.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про вірний розрахунок заявлених до стягнення сум відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України.

До господарського суду надійшли заперечення позивача проти заяви про застосування строків позовної давності.

В підготовчому засіданні 06.11.2019 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 18.11.2019.

В судовому засіданні 18.11.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноважених представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як генпідрядником та відповідачем-1 в особі відповідача-2, як замовником, укладено договір підряду від 21.05.2018 № 198 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач-1 в особі відповідача-2 доручає, а позивач забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування (житлового комплексу) № 3, м. Конотоп, Сумська область, військове містечко № 25, (шифр 2018-09) за адресою: м. Конотоп, вул.. Деповська, 101 (далі - Об`єкт), що виконується за рахунок коштів державного бюджету України (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що договірна ціна становить 14.539.000,00 грн.

Положеннями пункту 6.1.3 Договору передбачено, що відповідач-1 в особі відповідача-2 зобов`язаний протягом п`яти календарних днів після підписання сторонами Договору передати позивачу з оформленням відповідного акту приймання-передачі будівельний майданчик для виконання робіт по Об`єкту та проектну документацію на Об`єкт.

Відповідно до пункту 7.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену Договором та чинним законодавством.

Додатковою угодою від 09.07.2018 № 1/86, абзац перший Договору викладено в новій редакції, а саме: замовником за Договором є відповідач-2.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Позивач зазначає, що відповідачем-2 порушено строки виконання зобов`язання, передбаченого пунктом 6.1.3 Договору укладеного між сторонами спору Договору, а саме: приймаючи до уваги дату укладення Договору (21.05.2018) та фактичну передачу відповідачем-2 позивачу будівельного майданчика (28.06.2018) відповідачем порушено строк такої передачі, який настав 26.05.2018.

Приймаючи до уваги прострочення відповідачем-2 вказаного вище зобов`язання за Договором, позивач звернувся до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідачів 1.497.517,00 грн., з яких: 479.787,00 грн. - пеня та 1.017.730,00 грн. - штраф.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Приписами п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Приймаючи до уваги дату укладення Договору (21.05.2018) та положення пункту 6.1.3 Договору, останнім днем строку виконання зобов`язання відповідача-2 з передачі позивачу будівельного майданчику є 26.05.2018.

Відповідно до акту прийому-передачі будівельного майданчика, відповідач-2 передав, а позивач прийняв будівельний майданчик 28.06.2018.

Таким чином, прострочення виконання зобов`язання відповідача-2 становить 33 календарних дні.

Проте, як вбачається з приписів п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, відповідальність застосовується за прострочення виконання зобов`язання пов`язаного з обігом (поставкою) товарів виконанням робіт, надання послуг з вартості яких вираховується розмір пені та штрафу.

Водночас, положення пункту 6.1.3 Договору передбачає передачу відповідачем-2 позивачу будівельного майданчика з оформленням акту приймання-передачі, що не є зобов`язанням пов`язаним з обігом (поставкою) товарів виконанням робіт, надання послуг, за невиконання якого застосовується відповідальність визначена п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 - 1.497.517,00 грн., з яких: 479.787,00 грн. - пеня та 1.017.730,00 грн. - штраф задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем-2 не було порушено приписи п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, на які посилається позивач в обгрунтування позовних вимог.

Крім того, як вбачається із додаткової угоди від 09.07.2018 № 1/86, абзац перший Договору викладено в новій редакції, а саме: замовником за Договором є відповідач-2.

Відтак, відповідач-1 є неналежним відповідачем у даній справі.

Правила про позовну давність судом не застосовуються з тих підстав, що застосування наслідків спливу строку позовної давності мало б місце при наявності порушеного права позивача та третьої особи, яке підлягало б захисту в судовому порядку.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28 листопада 2019 року

Суддя С.В. Балац