19 листопада 2019 року Справа № 913/489/19
м. Харків Провадження № 3/913/489/19
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., за участю секретаря судового засідання Славича В.І., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Санітаплюс-Днепр", смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 1 832 252 грн. 06 коп.
в присутності представників учасників справи:
від позивача - представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Санітаплюс-Днепр" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" про стягнення заборгованості за договором поставки від 27.11.2018 № 27/11-01 в сумі 1 800 000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 21 452 грн. 06 коп., інфляційних втрат в сумі 10 800 грн. 00 коп., всього 1 832 252 грн. 06 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки від 27.11.2018 № 27/11-01 стосовно своєчасної оплати рахунків.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/489/19, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 01.10.2019.
13.09.2019 на адресу суду від відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" надійшов відзив на позовну заяву від 11.09.2019 № 2000, яким відповідач визнав наявність заборгованості в сумі 1 800 000 грн. 00 коп. Що стосується вимог про стягнення 3% річних в сумі 21 452 грн. 06 коп., інфляційних втрат в сумі 10 800 грн. 00 коп., то відповідач зазначає, що з огляду на несприятливу економічну ситуацію контрагенти товариства розраховуються невчасно. Станом на 01.09.2019 заборгованість за поставлену товариством продукцію становить 23 104 312 грн. 33 коп. Також слід взяти до уваги нестабільність та непередбачуваність ринку виробництва обладнання для хімічної промисловості взагалі. З огляду на незначний розмір заявленої основної заборгованості, враховуючи невиконання контрагентами відповідача обов`язків щодо своєчасної оплати отриманої продукції, що прямо впливає на спроможність товариства вчасно розрахуватись за поставлений позивачем товар, відповідач просить суд у разі визнання вимог позивача правомірними розглянути можливість зменшення нарахованої та заявленої до стягнення пені.
Крім того, відповідачем заявлено клопотання від 11.09.2019 № 2001 про розгляд справи без участі представника товариства.
30.09.2019 від позивача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Санітаплюс-Днепр" надійшло клопотання від 24.09.2019 № 192/1 про проведення підготовчого засідання без участі представника товариства.
Представники сторін правом на участь у судовому засіданні 01.10.2019 не скористались.
Ухвалою суду від 01.10.2019 за ініціативою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів включно до 09.12.2019, повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи в підготовчому засіданні на 05.11.2019.
Позивач у відповіді на відзив від 21.10.2019 № 201/1 проти доводів відповідача, викладених у відзиві стосовно штрафних санкцій, заперечує та зазначає, що за умовами укладеного між сторонами договору оплата за одержаний товар мала бути здійснена до 01.04.2019. Оскільки відповідач не розрахувався за поставлений товар, позивач правомірно на підставі вимог чинного законодавства, а також з урахуванням положень укладеного договору, нарахував штрафні санкції.
Відповідачем у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" заявлено клопотання від 24.10.2019 № 2434 про розгляд справи без участі товариства.
У судове засідання 05.11.2019 прибув представник позивача.
Відповідач правом на участь у судовому засіданні 05.11.2019 не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно 18.10.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Ухвалою суду від 05.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.11.2019.
18.11.2019 на офіційну електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання від 18.11.2019 № 2677 про розгляд справи без участі представника товариства, яке не засвідчене електронним цифровим підписом, про що було складено акт від 18.11.2019 та відправнику надіслано повідомлення про те, що документи отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису не належать до офіційних та запропоновано надіслати документ у встановленому порядку або надати оригінал документа в паперовій формі.
Відповідач у встановленому порядку документ не надіслав, оригінал документу в паперовій формі до суду не надійшов.
Частиною 1 ст. 5 Закону України від 22.05.2003 № 851-IV "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Виходячи зі змісту частин 1 та 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Відповідно до п. 1.5.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.
Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі (п. 1.5.17 Інструкції).
Таким чином, усі документи, які надаються суду електронною поштою, повинні бути подані з використанням власного електронного цифрового підпису особи, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Разом з тим, електронний документ, надісланий відповідачем на електронну адресу суду не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Подане відповідачем в електронній формі клопотання не скріплене електронним цифровим підписом уповноваженої особи, тому не може вважатися оригіналом електронного документа, у зв`язку з чим не приймається судом до розгляду, проте долучається до матеріалів справи.
Представники сторін правом на участь у судовому засіданні 19.11.2019 не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що 27.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Санітаплюс-Днепр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" укладено договір поставки № 27/11-01 (аркуші справи 12-17) та додаткова угода від 29.11.2018 № 1 (аркуш справи 18).
Відповідно до п. 1.1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Санітаплюс-Днепр" - позивач у справі, постачальник за договором, зобов`язався поставити товар у власність, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" - відповідач у справі, покупець за договором, зобов`язався прийняти та оплатити поставлений товар.
Найменування, асортимент, комплектність, кількість, ціна одиниці і загальна вартість товару узгоджується сторонами у рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).
Пунктом 1.3 договору врегульовано, що якість товару повинна відповідати чинним державним стандартам і технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до товару, що постачається.
Ціна товару, вартість конкретної партії погоджуються сторонами в рахунках та вказується у видаткових накладних (п. 2.1 договору). Загальна сума договору визначається як сума всіх цін, зазначених у всіх видаткових накладних/або рахунках, виписаних протягом дії договору (п. 2.2 договору).
Згідно п. 2.3 договору розрахунки за договором здійснюються в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в договорі. Датою оплати товару вважається дата надходження грошовий коштів на поточний рахунок постачальника (п. 2.4 договору).
У відповідності до п. 3.1 договору поставка товару проводиться на умовах DDP: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5-Д6/1, якщо сторони не узгодили інші умови поставки товару.
Постачальник зобов`язується поставити товар покупцю протягом 15 календарних днів з моменту виставлення рахунку, якщо сторони не узгодили інший термін поставки (п. 3.2 договору).
Разом з товаром, а при узгодженні з покупцем поштою, постачальник зобов`язаний надати наступний пакет документів: видаткову накладну і рахунок - оригінал; сертифікат якості - оригінал або завірена копія; товарно-транспорта накладна; інші документи (за необхідності (п. 3.3 договору)).
Постачальник зобов`язаний своєчасно та правильно, із зазначенням податкових реквізитів покупця, виписувати та реєструвати податкові накладні відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 3.4 договору).
Право власності на товар переходить після підписання видаткової накладної (п. 3.6 договору).
Договір є укладеним з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 з можливістю пролонгації. Якщо жодна із сторін не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про намір припинити його дію, договір вважається автоматично продовженим на кожний наступний рік на тих самих умовах (п. 10.1 договору).
Додатковою угодою від 29.11.2018 № 1 доповнено договір поставки новим пунктом 2.4, в якому сторони узгодили порядок оплати поставленого товару: 30% від вартості поставленого товару - до 01.02.2019; 40% від вартості поставленого товару - 01.03.2019; 30% від вартості поставленого товару - до 01.04.2019.
На виконання зобов`язань за договором позивач виставив відповідачу рахунки на оплату від 03.12.2018 № 43 на суму 11 349 297 грн. 00 коп. та від 10.12.2018 № 49 на суму 7 240 512 грн. 00 коп., всього на суму 18 589 809 грн. 00 коп. (аркуші справи 19-20).
Після виставлених позивачем рахунків відбулась поставка товару на загальну суму 18 589 809 грн. 00 коп. за видатковими накладними:
- від 03.12.2018 № 1 на суму 953 400 грн. 00 коп.;
- від 03.12.2018 № 2 на суму 843 120 грн. 00 коп.;
- від 03.12.2018 № 3 на суму 996 480 грн. 00 коп.;
- від 04.12.2018 № 4 на суму 905 919 грн. 00 коп.;
- від 04.12.2018 № 5 на суму 950 640 грн. 00 коп.;
- від 05.12.2018 № 6 на суму 982 800 грн. 00 коп.;
- від 05.12.2018 № 7 на суму 972 000 грн. 00 коп.;
- від 06.12.2018 № 8 на суму 999 360 грн. 00 коп.;
- від 07.12.2018 № 9 на суму 988 974 грн. 00 коп.;
- від 07.12.2018 № 10 на суму 993 324 грн. 00 коп.;
- від 07.12.2018 № 11 на суму 997 920 грн. 00 коп.;
- від 07.12.2018 № 12 на суму 765 360 грн. 00 коп.;
- від 10.12.2018 № 13 на суму 999 600 грн. 00 коп.;
- від 10.12.2018 № 14 на суму 985 152 грн. 00 коп.;
- від 11.12.2018 № 15 на суму 996 720 грн. 00 коп.;
- від 11.12.2018 № 16 на суму 998 400 грн. 00 коп.;
- від 12.12.2018 № 17 на суму 679 680 грн. 00 коп.;
- від 12.12.2018 № 18 на суму 790 920 грн. 00 коп.;
- від 12.12.2018 № 19 на суму 790 920 грн. 00 коп.;
- від 12.12.2018 № 20 на суму 999 120 грн. 00 коп. (аркуші справи 21-40).
Факт поставки товару також підтверджується товарно-транспортними накладними від 03.12.2018 № 123 та № 123-1, від 04.12.2018 № 124, від 05.12.2018 № 125, від 06.12.2018 № 126, від 07.12.2018 № 127 та № 127-1, від 10.12.2018 № 1210, від 11.12.2018 № 1211, від 12.12.2018 № 1212 та № 1212-1 (аркуші справи 41-51).
Крім того, позивачем за здійсненими господарськими операціями відповідачу виписувались податкові накладні від 03.12.2018 № 5, № 6, № 7, від 04.12.2018 № 38, № 39, від 05.12.2018 № 43, № 44, від 06.12.2018 № 60, від 07.12.2018 № 72, № 73, № 74, № 75, від 10.12.2018 № 100, № 101, від 11.12.2018 № 139, № 140, від 12.12.2018 № 161, № 162, № 163, № 164 (аркуші справи 52-71).
Відповідач за одержаний товар розрахувався частково на суму 16 789 809 грн. 00 коп., залишок заборгованості складає 1 800 000 грн. 00 коп. (аркуші справи 72-89).
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по оплаті одержаного товару позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних в сумі 21 452 грн. 06 коп. за період з 01.04.2019 по 23.08.2019 за 145 календарних днів прострочення та інфляційні втрати в сумі 10 800 грн. 00 коп. за період з квітня по липень 2019 року включно.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.
У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Договір від 27.11.2018 № 27/11-01, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 ЦК України.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За правилами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Матеріалами справи підтверджується факт поставки відповідачу товару та наявність заборгованості в сумі 1 800 000 грн. 00 коп., у тому числі: актом звірки за період з 01.01.2018 - 15.07.2019, проте, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на день розгляду справи не погашена і становить 1 800 000 грн. 00 коп.
Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 1 800 000 грн. 00 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 21 452 грн. 06 коп. за період з 01.04.2019 по 23.08.2019 за 145 календарних днів прострочення та інфляційні втрати в сумі 10 800 грн. 00 коп. за період з квітня по липень 2019 року включно.
Судом перевірено розрахунок 3% річних та встановлено, що позивачем про здійсненні розрахунку допущена арифметична помилка, правильний розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача, складає 21 452 грн. 05 коп. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних слід відмовити.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, господарський суд зазначає, що позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за період з квітня по липень 2019 року за наступними індексами інфляції: квітень - 101%, травень - 100,7%, червень - 99,5%, липень - 99,4% (за повідомленням Державної служби статистики України - 99,7%), сукупний індекс інфляції за вказаними позивачем індексами складає - 100,59127421%.
Крім того, при здійсненні нарахувань позивачем застосовано сукупний індекс інфляції з округленням - 100,6%, що призвело до безпідставного збільшення суми інфляційних втрат.
За розрахунком суду, з урахуванням застосованого позивачем індексу інфляції за квітень - 99,4% інфляційні втрати за період з квітня по липень 2019 року складають 10 642 грн. 94 коп. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення інфляційних втрат слід відмовити.
Всього підлягає стягненню 1 832 094 грн. 99 коп., у тому числі: борг - 1 800 000 грн. 00 коп., 3% річних - 21 452 грн. 05 коп., інфляційні втрати - 10 642 грн. 94 коп.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 27 481 грн. 42 коп.
Що стосується клопотання відповідача про зменшення нарахованої та заявленої до стягнення пені, то у задоволенні відповідного клопотання слід відмовити, оскільки позивачем не заявлялась до стягнення пеня та відповідно вимога про стягнення пені не була предметом судового розгляду. Крім того, за своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту, цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань, а не фінансовими санкціями.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санітаплюс-Днепр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО" про стягнення 1 832 252 грн. 06 коп. задовольнити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "СЗХНО", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5-Д6/1, ідентифікаційний код 35487040 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санітаплюс-Днепр", Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, 19, ідентифікаційний код 42367052 борг в сумі 1 800 000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 21 452 грн. 05 коп., інфляційні втрати в сумі 10 642 грн. 94 коп., судовий збір в сумі 27 481 грн. 42 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

5.Повний текст рішення складено і підписано - 25.11.2019.

Суддя А.В. Секірський