РІШЕННЯ

25 листопада 2019 року Справа № 913/521/19

Провадження №13/913/521/19

Господарський суд Луганської області в складі головуючого судді Яресько Б.В.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача Комунального підприємства "Креміннатеплокомуненерго", м.Кремінна Луганської області

про стягнення 4 176 610 грн 18 коп.

Секретар судового засідання - Рвачов О.О.

За участю:

Від позивача - Коваленко С.В. адвокат, свідоцтво серії КС № 6780/10 від 27.06.2018, довіреність № 14-199 від 17.05.2019;

Від відповідача: представник не прибув.

Обставини справи:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Креміннатеплокомуненерго" (92900, Луганська область, м. Кремінна, пров. Гастелло, 21; ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) борг у загальній сумі 4 176 610,18 грн., у тому числі: основний борг у сумі 3 464 284,17 грн.; пеня у сумі 203 300, 58 грн.; три відсотка річних у сумі 141 492,27 грн.; інфляційні втрати у сумі 367 533,16 грн.

Також просить суд стягнути з Комунального підприємства "Креміннатеплокомуненерго" (92900, Луганська область, м. Кремінна, пров. Гастелло, 21; ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) судові витрати, а саме 62649,15 грн. сплаченого судового збору та інші витрати пов`язані з розглядом даної справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 12.09.2017 р. було укладено договір №5108/1718-ТЕ-20 постачання природного газу. На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 6 253 832,16 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється відповідачем грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Розрахунок за фактичний переданий газ здійснюється до 25 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Проте, відповідач несвоєчасно здійснював оплату за переданий газ.

В зв`язку з чим сума простроченого та не сплаченого основного боргу відповідачем склала 3 464 284,17 грн.

Також позивачем нарахована пеня за неналежне виконання відповідачем умов договору у розмірі 203 300,58 грн.; інфляційні втрати у сумі 367 533,16 грн.; три відсотка річних у сумі 141 492,27 грн.

Ухвалою від 25.09.2019 р. суд залишив позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Комунального підприємства "Креміннатеплокомуненерго", м. Кремінна Луганської області про стягнення 4 176 610 грн 18 коп. без руху; Позивачу надано строк 10 днів для усунення недоліків, а саме надати докази доплати судового збору у сумі 4 грн.

Ухвалою від 03.10.2019 р. в зв`язку з усуненням недоліків позивачем суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначив підготовче засідання на 28.10.2019 р.

28.10.2019 р. в судове засідання прибув представник позивача.

На адресу Господарського суду Луганської області надійшов відзив відповідача №б/н від б/д, за яким відповідач погоджується з сумою основного боргу у розмірі 3 464 284 грн 27 коп., але не погоджується з нарахуванням пені в сумі 203 300,58 грн., 3% річних в сумі 141 492,27 грн. та інфляційних втрат в сумі 367 533,16 грн. посилаючись на ч. 2 ст. 2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожити енергетичні ресурси» якою встановлено мораторій на час визначений у статі 1 цього Закону на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергетичними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами-виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають послуги у районі проведення антитерористичної операції, на час до завершення антитерористичної операції.

На адресу Господарського суду Луганської області від позивача надійшла відповідь на відзив від б/д №б/н, відповідно до якої позивач не погоджується з твердженнями відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

25.11.2019 р. в судове засідання прибув представник позивача, який в повному обсязі підтримав вимоги за позовною заявою.

Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, його неявка відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами по справі був укладений договір від 12.09.2017 № 5110/1718-ТЕ-20 відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу в 2017-2018 р. природний газ, а відповідач прийняти та оплати його.

Сторонами також були укладені до зазначеного договору додаткові угоди № 1 від 15.10.2018 р.; № 2 від 04.04.2018 р.

Згідно п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється споживачем до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За період з жовтня 2017 р. по квітень 2018 р. позивач поставив відповідачу природний газ на суму 6253832 грн. 16 коп.

Відповідач оплатив природний газ не в повному обсязі в наслідок чого виникла заборгованість в сумі 3464284 грн. 17 коп.

Вказані факти підтверджується поданими позивачем письмовими доказами (завіреними копіями документів): договором постачання природного газу від 12.09.2017 № 5110/1718-ТЕ-20 з додатковою угодою № 1, 2; актами прийняття-передачі природного газу, та визнано відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за поставлений природний газ в сумі 3464284 грн. 17 коп. грн підлягають задоволенню.

Відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем, в зв`язку з чим, на вимогу позивача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача інфляційні втрати складають 367533,16 грн., три проценти річних за період прострочення 141492,27 грн.

Вимоги про стягнення з відповідача вказаних інфляційних втрат та процентів річних є законними та обґрунтованими і тому, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення пені.

За прострочення оплати вартості поставленого газу пунктом 8.2. договору передбачена відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

На підставі вказаних положень договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 203300,58 грн.

Разом з тим, частиною 2 статті 2 Закону України від 13.01.2015 № 85-VIII «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» (із змінами та доповненнями; далі Закон № 85-VIII) встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами-виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Час, визначений у статті 1 цього Закону до 31.12.2020.

Вказаний Закон набрав чинності з 07.02.2015.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 №747 «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» встановлено, що гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

У пункті 5 статуту Компанії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 1044 встановлено, що метою діяльності Компанії є сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтового комплексу, більш повного задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах, і одержання прибутку від провадження господарської діяльності.

Пунктом 6 статуту Компанії встановлено, що предметом діяльності Компанії є, зокрема, видобування нафти і природного газу, постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ.

Законом України «Про енергозбереження» визначено, що: «енергозбереження» це діяльність (організаційна, наукова, практична, інформаційна), яка спрямована на раціональне використання та економне витрачання первинної та перетвореної енергії і природних енергетичних ресурсів в національному господарстві і яка реалізується з використанням технічних, економічних та правових методів; «паливно-енергетичні ресурси» це сукупність всіх природних і перетворених видів палива та енергії, які використовуються в національному господарстві.

Відповідно до пункту 1.5. статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», енергоносії це кам`яне і буре вугілля, торф, інші види первинного твердого палива, кам`яновугільні брикети, інші види вторинного твердого палива, буровугільні і торф`яні брикети, газ нафтопереробки, нафтопродукти, природний газ, природні енергетичні ресурси (ядерна, гідравлічна та геотермальна енергія, інші природні ресурси), електрична і теплова енергія.

Тобто природний газ як матеріальний об`єкт, різновид палива, в якому зосереджена енергія, придатна для практичного використання, є одним з видів енергетичних ресурсів.

З урахуванням наведеного, в силу приписів чинного законодавства Компанія (позивач) є енергопостачальною компанією в розумінні статті 2 Закону № 85-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 18.01.2019 у справі № 913/66/18, від 20.08.2019 у справі № 913/653/18, від 06.09.2019 у справі № 913/7/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом діяльності відповідача є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Вказані послуги, відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є комунальними послугами.

Пунктом 1.2. договору постачання природного газу від 12.09.2017 № 5110/1718-ТЕ-20, укладеного між сторонами за позовом (на підставі якого позивач поставляв відповідачу природний газ) встановлено: «Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню».

Відповідач здійснює свою господарську діяльність у м. Кремінна Луганської області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р.

Таким чином, відповідач є підприємством-виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг, що надає такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Відповідно, в період з 07.02.2015 по 31.12.2020, на підставі ч. 2 ст. 2 Закону № 85-VIII, діє мораторій на нарахування та стягнення позивачем з відповідача пені за порушення строків оплати природного газу, поставленого за договором постачання природного газу від 12.09.2017 № 5110/1718-ТЕ-20.

У супереч вимогам вказаного Закону позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у період дії мораторії.

За таких обставин, у задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 203300,58 грн слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 59599,64 грн підлягають відшкодуванню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Креміннатеплокомуненерго", 92900, Луганської області, м. Кремінна, пров. Гастелло, 21, ідентифікаційний код 33587903, на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720, борг в сумі 3464284,17 грн, три проценти річних в сумі 141492,27 грн, інфляційні втрати в сумі 367533,16 грн, витрати на судовий збір в сумі 59599,64 грн; наказ видати.

3. В решті вимог позову (про стягнення пені в сумі 203300,58 грн) відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.11.2019

Суддя Б.В. Яресько