ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" грудня 2019 р. Справа № 902/217/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Розізнана І.В.

судді Філіпова Т.Л.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року в справі №902/217/19

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру сплати судового збору

за позовом: Акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК"

до

Відповідача 1: ОСОБА_1 ;

Відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "УК-ЕСКАР"

про стягнення 27 038 729 грн 56 коп..

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року в справі №902/217/19 задоволено позов Акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК" (надалі - Позивач) до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач 1), та до Товариства з обмеженою відповідальністю "УК-ЕСКАР" (надалі - Відповідач 2) про стягнення 1 598 662 грн 30 коп..

Стягнуто солідарно з Відповідача 1 та відповідача 2 заборгованість в сумі 790 845 грн 50 доларів США, що еквівалентно 20 846 333 грн 87 коп.. Також даним судовим рішенням покладено на Відповідача 1 та Відповідача 2 втрати по сплаті судового збору в розмірі по 202 790 грн 47 коп. на кожного.

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Відповідач 1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з підстав, висвітлених в ній, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, зменшити розмір судового збору, призначити судову оціночно-будівельну єкспертизу, відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове з врахуванням висновків експертизи.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам пункту 2, частини 1 статті 164 ГПК України за наступних підстав.

Суддя-доповідач Василишин А.Р. констатує, що при поданні апеляційної скарги скаржник не подав доказів сплати судового збору, натомість просить зменшити розмір судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» у зв 'язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Розглянувши клопотання Відповідача 1 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги до 5 582 грн 26 коп., колегія суддів дійшла висновку про його обгрунтованість, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема, у разі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав. При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. На підтвердження незадовільного майнового стану можуть бути надані відомості про нараховану та виплачену пенсію, офіційно підтверджені відділенням Пенсійного фонду України.

Відповідачем 1 при надані апеляційному суду у встановленому законом порядку докази на підтвердження майнового стану Відповідача 1, зокрема, надані відомості з Державного реєстру фізичних осбі-платників податків про суми виплачеих доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2019 року (джерело доходу заробітна плата), дана довідка підписана уповноваженою посадовою особою та скріплена відтиском печатки Вінницької ДПІ Вінницького управління, довідка про нараховану та виплачену пенсію за 2018 рік та з січня 2019 року по листопада 2019 року, офіційно підтверджена відділенням Пенсійного фонду України м. Вінниця, довідка з відділення Акціонерного товариства "Приватбанк" про залишок коштів по рахунку Відповідача 1, витяг з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, довідку з місця проживання про склад сім`ї, довідки з місця роботи про дохід Відповідача 1 за період з 1 січня 2018 року по 30 вересня 2019 року (тобто за попередній календарний рік).

Дані докази на переконання колегії суддів дозволяють дійти висновку про те, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує 5% річного доходу Відповідача 1.

Наведені обставини дають колегії суддів підстави для зменшення розміру судового збору за подання Відповідачем 1 апеляційної скарги на рішення Господасрького суду Вінницької області до 5 582 грн 26 коп..

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Колегія суддів зазначає, що положення статей Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані.

Відповідно до статті 8 Закону України Про судовий збір , враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити сплату або звільнити від сплати судового збору за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Отже, згідно з вимогами зазначеної норми зменшення розміру судового збору може мати місце лише за наявності вищезазначених умов.

Дана правова позиція щодо зменшення розміру судового збору висвітлена в постанові Верховного Суду за № 826/14836/16; постанові Верховного Суду від 4 липня 2017 року по справі № 686/114/16-ц.

Зважаючи на усе вищевстановлене в даній судовій ухвалі, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання Відповідача 1 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 17 жовтня 20198 року по справі № 902/217/19 є обгрунтованим, а відтак підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 174, 234, 258, Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" суддя -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року по справі № 902/217/19 до 5 582 грн 26 коп..

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.