ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 справа № 914/1368/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Муравець О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Малого приватного підприємства ГРО, м.Львів

до відповідача: Львівської міської ради, м.Львів;

про: визнання укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили та здійснення державної реєстрації прав оренди, договір оренди землі від 12.03.2019 між Львівською міською радою та Малим приватним підприємством «ГРО»,

В судове засідання з`явились:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: Гордєєва О.В. дов. № 2901/вих- 59 від 17.01.2018 року.

Встановив:

15.07.2019 р. Мале приватне підприємство ГРО звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради про визнання укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили та здійснення державної реєстрації прав оренди договір оренди землі від 12.03.2019 між Львівською міською радою та Малим приватним підприємством «ГРО».

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 19.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.08.2019 року.

В підготовче засідання 12.08.2019 р. представник позивача з`явився. Не заперечив проти відкладення розгляду справи за клопотанням представника відповідача.

08.08.2019 року представником позивача подано заяву з процесуальних питань, яку зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. №32670/19.

В підготовче засідання 12.08.2019 р. відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.(докази містяться в матеріалах справи)

09.08.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№ 32961/19.

09.08.2019 року представником відповідача подано клопотання, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№ 32962/19, в якому він просить перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку перебуванням уповноваженого представника у щорічній відпустці. (докази додані до клопотання)

Ухвалою суду від 12.08.2019 р. підготовче судове засідання відкладено на 10.09.2019 р. 16.08.2019 року представник позивача на адресу суду надіслав відповідь на відзив, яку зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 34225/19. Протокольною ухвалою від 10.09.2019 року оголошено перерву в підготовчому засіданні до 18.09.2019 року.

В підготовче засідання 18.09.2019 р. представник позивача з`явився.

В підготовче засідання 18.09.2019 р. представник відповідача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (докази містяться в матеріалах справи).

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 18.09.2019 року з ініціативи суду продовжено строк підготовчого провадження у справі № 914/1368/19 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 08.10.2019 р.

В підготовче засідання 08.10.2019 р. представники сторін з`явились.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 08.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 17.10.2019 року виправлено допущену описку у п. 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду Львівської області суду від 08.10.2019 року у справі №914/1368/19, а саме: Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 06.11.2019 року о 10:30 год., в якій слід читати: Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11.11.2019 року о 14:30 год..

В судове засідання 11.11.2019 р. представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав повністю, із підстав викладених у позовній заяві і у відповіді на відзив. Просить позов задоволити.

В судове засідання 11.11.2019 р. представник відповідача з`явився. Позов не визнає, просить в позові відмовити із підстав викладених у відзиві.

Протокольною ухвалою від 11.11.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 14.11.2019 року.

В судове засідання 14.11.2019 р. представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (докази містяться в матеріалах справи).

В судове засідання 14.11.2019 р. представник відповідача з`явився. Позов не визнає із підстав, викладених у відзиві, просить в позові відмовити повністю.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 14.11.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Отже, судом було забезпечено змагальність сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав. З огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору, суд вважає за можливе ухвалити рішення в цій справі.

Позиція позивача.

Ухвалою від 20.09.2018 № 3978 «Про продовження МПП «ГРО» терміну оренди земельної ділянки на вул. Міжгірній, 52», Львівська міська рада ухвалила продовжити Малому приватному підприємству «ГРО» на 5 років термін оренди земельної ділянки площею 0,0545 га на вул. Міжгірній, 52 (кадастровий номер :07:004:0056) для обслуговування виробничої будівлі (додаток 1).

Пунктом 2.1.1. ухвали зобов`язано Мале приватне підприємство «ГРО» у тримісячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та зареєструвати його відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне.

В ході підготовки документів для укладення договору позивач з`ясував, що земельна ділянка, передана Львівською міською радою в оренду, у Державному земельному кадастрі зареєстрована за іншою адресою, - на вул. На Викопах, 10 у м.Львові, що підтверджується отриманим позивачем витягом з ДЗК від 08.11.2018 (додаток 2).

Як з`ясувалося, вулиці На Викопах у м.Львові немає, а Львівська міська рада раніше зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:004:0056 за неіснуючою адресою. Ці обставини виключали можливість укладення договору і реєстрації прав.

З огляду на це, як зазначає позивач, він був змушений укласти з спеціалізованою землевпорядною організацією договір від 19.10.2018 р. № 386 на виготовлення Технічної документації із землеустрою (додаток 3) та, після погодження виготовленої документації Львівською міською радою, 20.12.2018 звернувся з заявою про внесення змін до Державного земельного кадастру (додаток 4) для приведення відомостей Кадастру щодо адреси ділянки у відповідність до ухвали № 3978.

У січні 2019 року до ДЗК було внесено зміни (додаток 5) і, після отримання витягу, листом від 29.01.2019 № 2 позивач направив Львівській міській раді проект договору оренди землі у трьох примірниках з додатками (додаток 6) та повідомлення від 29.01.2019 № 2а щодо вчинених дій (додаток 7). Листом від 18,02.2019 № 2403-вих-619 (додаток 8), Львівська міська рада у відповідь направила свій проект договору оренди землі у трьох примірниках.

У зв`язку з наявністю заперечень щодо окремих умов договору, позивач склав протокол розбіжностей (додаток 9), про що зробив застереження у договорі (додаток 10) і листом від 12.03.2019 № 11 (додаток 11) надіслав Львівській міській раді три примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Листом від 26.04.20 19 № 2901-394 (додаток 12), Львівська міська рада повідомила про отримання договору з протоколом розбіжностей 14.03.2019 та про незгоду з протоколом розбіжностей.

У зв`язку з тривалим неотриманням відповіді щодо протоколу розбіжностей, на виконання ухвали Львівської міської ради, 25.04.2019 р. позивач звернувся з заявою про державну реєстрацію права оренди.

Рішенням від 06.05.2019 р. № 46739698 державного реєстратора прав на нерухоме майно Хміляр Христини Андріївни, розгляд заяви про державну реєстрацію прав було зупинено у зв`язку з відсутністю письмової згоди Львівської міської ради щодо умов протоколу розбіжностей. Рішення було вручено позивачу 07.05.2019 року.

Як вказує позивач, 07.05.2019 року він додатково надав державному реєстратору докази направлення і вручення договору з протоколом розбіжностей Львівській міській раді.

18.06.2019 року державний реєстратор Хміляр Х.А. винесла рішення про відмову у реєстрації прав з тих же підстав (додаток 14), яке було отримано позивачем у липні 2019 року.

Позивач наголошує, що проект договору, направлений йому Львівською міською радою, не містить посилань на типові умови, визначені типовою формою договору оренда землі, затвердженої Кабінетом Міністрів України, Проте умови направленого відповідачем проекту договору в основному узгоджуються з умовами Типового договору оренди землі.

Позивач зазначає, що підписаний ним з протоколом розбіжностей договір оренди землі свідчить про досягнення сторонами згоди щодо укладення договору оренди землі на основі типових умов, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220 (зі змінами). З цих підстав, на думку позивача, до спірних правовідносин підлягає застосуванню зазначена постанова.

Позивач погоджується з 39-ти пунктами проекту договору в редакції відповідача з 44-х пунктів і щодо цих умов договору спір відсутній.

Натомість, відповідач не погоджується з викладенням 5-ти пунктів договору в редакції позивача (пункти 3, 14, 3 1, 39 та 43), яка міститься в протоколі розбіжностей до Договору і в цій частіні спір підлягає вирішенню судом, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Позиція відповідача.

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» визначає істотні умови договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про оренду землі» визначено форму договору оренди землі. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України « Про затвердження Типового договору оренди землі» від 03.03.2004 р. № 220 (зі змінами) затверджено Типовий договір оренди землі.

Розглянувши протокол розбіжностей до договору оренди землі, в запропонованій Малим приватним підприємством «ГРО» редакції, відповідач вважає, що викладені у ньому пункти договору суперечать нормам Закону України «Про оренду землі», постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору оренди землі», а саме:

Щодо розбіжностей по п.14 договору:

Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою КМУ від 03.03.2004р. №220 (із змінами) врегульовано питання щодо невнесення своєчасної плати у строки, визначені договором, а саме: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 річної орендної плати, встановленої договором; а також стягується пеня за кожен день прострочення.

Щодо розбіжностей по п.39 договору:

У відповідності до ч.2. ст. 32 Закону України «Про оренду землі» законодавством врегульовано умови розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря, а саме у разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань.

Вказана умова прописана в типовому договорі оренди землі Львівської міської ради, з метою дотримання іншою стороною належного виконання договірних зобов`язань і недопущення понесення збитків.

Щодо розбіжностей по п. 43 договору:

Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою КМУ від 03.03.2004р. №220 (із змінами) чітко передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря.

Оскільки право оренди підлягає державній реєстрації, Львівською міською радою в типовому договорі оренди землі передбачено, згідно п. 44 право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Проведення державної' реєстрації права оренди земельної ділянки покладається на орендаря.

На думку відповідача, позовні вимоги щодо визнання укладеним договору оренди землі по вул. Міжгірній, 52 не підлягають задоволенню, виходячи також з наступного. Статтею 187 Господарського кодексу України передбачено укладення господарських договорів за рішенням суду - спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Договір оренди землі не є господарським договором, який відповідає умовам, передбаченим у ст.187, власник земельної ділянки Львівська міська рада не зобов`язана надавати земельну ділянку в оренду, якщо не досягнено згоди по усіх істотних умовах. Це право, а не обов`язок власника земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України, та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», визначено, що засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, є правом оренди земельної ділянки. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України. Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (за змістом частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України та частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено статтею 124 Земельного кодексу України - передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (частини друга та третя статті 124 Земельного кодексу України).

Згідно з абзацами першим і другим частини другої статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Право власності та право постійного користування та право оренди земельної ділянки на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав - ст. 125 Земельного кодексу.

Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - ст.126 Земельного кодексу.

Процедура укладення договору оренди землі передбачена наступним:

Ст. 14 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Типова форма договору оренди землі не передбачає внесення змін чи укладення протоколу розбіжностей.

Стаття 15. Умови договору оренди землі

Істотними умовами договору оренди землі є:

- об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Стаття 16. Порядок укладення договору оренди землі

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Договір оренди землі, укладається на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Згідно ухвали Львівської міської ради від 20.09.2018 № 3978 «Про продовження МПП «ГРО» терміну оренди земельної ділянки на вул. Міжгірній,52».

Ухвалою Львівської міської ради від 25.05.2017 № 1995 «Про затвердження Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати на землю у м.Львів» визначений порядок укладення договорів оренди земельних ділянок, порядок визначення орендної плати за землю, зміна розміру орендної плати та ін. Відповідно до п.6.3.1. не може бути укладений договір оренди землі при наявності розбіжностей між відомостями, які містяться в ухвалі міської ради про надання в оренду земельної ділянки та інших документах, передбачених Законом України «Про оренду землі».

Представник відповідача покладається на те, що договір оренди земельної ділянки є типовим, затвердженим КМУ, Типова форма договору оренди землі не передбачає внесення змін чи укладення протоколу розбіжностей, про що позивача і було повідомлено листом від 26.04.2019 року № 2901-394.

Окрім того, ухвалою Львівської міської ради від 25.05.2017 №1995 «Про затвердження Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові» визначено, що:

- з часу прийняття ухвали про надання в оренду земельної ділянки до часу підписання договору оренди землі орендар сплачує за окремим договором (угодою) Львівській міській раді втрати від недоотримання коштів за користування земельною ділянкою у розмірах плати за землю, розрахованих управлінням земельних ресурсів департаменту містобудування на підставі витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки;

- договір оренди землі не може бути укладений при відсутності підписаного зі сторони орендаря договору (угоди) про відшкодування втрат від недоотримання коштів за користування земельною ділянкою за період з часу прийняття ухвали про надання в оренду земельної ділянки до часу підписання договору оренди землі у Львівській міській раді або при відсутності підписаного зі сторони орендаря (землекористувача) проекту договору оренди землі з окремим пунктом, у якому передбачено сплату орендної плати за землю з часу прийняття ухвали про надання в оренду земельної ділянки до часу підписання та реєстрації договору оренди землі у Львівській міській раді.

Відтак, враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що правові підстави для підписання представленого Малим приватним підприємством «ГРО» протоколу розбіжностей до договору оренди землі від 12.03.2019 року між Львівською міською радою та МПП «ГРО» відсутні. Відповідач просить відмовити в позові за безпідставністю і необґрунтованістю позовних вимог.

Відповідь на відзив.

Як зазначає позивач, відзив містить доводи, що договір оренди землі не є господарським договором.

Одночасно у відзиві позивач посилається на норми ГК України. Вимоги позовної заяви не містять посилань на норми ГК України, а обґрунтовані нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Позивач вважає, що правовідносини оренди землі не регулюються ГК України.

На думку позивача, відповідач невірно застосовує закон, а саме:

Спір підлягає вирішенню судом на підставі ч. 1 ст.649 ЦК України, а не на підставі ч. 1 ст. 187 ГК України. У разі регулювання спірних правовідносин нормами ГК України, договір вже був би укладеним з протоколом розбіжностей позивача і потреби у зверненні з позовом до суду не було б.

Укладення договору є обов`язковим для сторін в силу ч. 1 ст.73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». У разі не досягнення сторонами згоди щодо умов договору, спір вирішується судом. Рішення суду, яке набере законної сили, буде обов`язковим для сторін.

Враховуючи ухвалу Львівської міської ради про надання земельної ділянки у користування і зобов`язання укласти договір, укладення договору оренди землі є не правом, а обов`язком відповідача.

Цивільний кодекс України містить поняття «типові умови договору» і не містить поняття «типовий договір». За правилами ЦК України сторони викладають договір і можуть, але не зобов`язані, включити до нього типові умови.

Типовий договір - це складова частина нормативно-правового акта, додаток до нього. Сторони укладають договір, а не Типовий договір. Цивільний кодекс України, на відміну від Господарського кодексу України, не містить приписів щодо обмеження сторін у виборі типових умов для включення їх у договір, чи у додатковому включенні у договір інших умов, крім типових.

Додаток до Постанови КМУ від 03.03.2004 № 220 не обмежує сторони у визначенні умов договору.

Державна реєстрація договорів оренди землі законом не передбачена і її неможливо здійснити. Натомість здійснюється державна реєстрація прав оренди землі, які виникають з договорів, а не договорів.

Правовідношення оренди землі полягає у користуванні земельною ділянкою і виникає з моменту передачі земельної ділянки орендарю.

Згідно з ч.2 ст. 640 ЦК України якщо для укладення договору необхідне передання майна, то договір е укладеним з моменту передання майна.

Земельна ділянка вважається переданою орендареві з моменту державної реєстрації прав.

З цих підстав договір, включаючи і той, що визнається укладеним за рішенням суду, є укладеним з моменту державної реєстрації прав.

Доводи щодо обов`язку укладення інших договорів необгрунтовані.

Як зазначає позивач, згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору.

Згідно з ч 1 ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти (ухвали) міської рада, прийняті в межах наданих повноважень, є обов`язковими для виконання.

Акти міської ради прийняті поза межами її повноважень, зокрема, всупереч засадничому принципу цивільного права щодо свобода договору, не є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 4 ст. 11 ЦК України, передбачено що цивільні права і обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влада виключно у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

З цих підстав, позивач вважає, що не має обов`язку укладати інші договори з метою укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки це не передбачено законом.

Крім цього, позивач вказує, що разом з підписаним договором оренди землі, відповідач надіслав йому проект договору про відшкодування втрат. Пунктом 2 проекту договору передбачено зменшення відшкодування втрат у сумі 6417,31 грн. на суму орендної плати чи земельного податку, сплачених за період від 20.09.2018 року до 20.02.2019 року.

З метою надання відповідачу відомостей про фактично сплачені до бюджету кошти, листом від 11.03.2019 № 10, позивач звертався до контролюючого органу з проханням надати відповідну довідку. Листом від 12.04.2019 № 20312/10/5212 Головне управління ДФС у Львівській області повідомило про сплату позивачем в період з 01.10.2018 по 28.02.2019 1450,00 грн. земельного податку та 5400,00 грн. орендної плати за землю.

Тобто, разом сплачено позивачем 6850,00 грн., що перевищує суму 6417,31 грн., вказану в проекті договору про відшкодування втрат, який надсилався відповідачем позивачу для укладення.

Листом від 17.04.2019 № 14 довідку про суму фактичних оплат направлено відповідачу.

Ці докази свідчать про необгрунтованість доводів відповідача щодо обов`язку укладення інших договорів.

Обставини справи встановлені судом.

Ухвалою від 20.09.2018 № 3978 «Про продовження МПП «ГРО» терміну оренди земельної ділянки на вул. Міжгірній, 52», Львівська міська рада ухвалила продовжити Малому приватному підприємству «ГРО» на 5 років термін оренди земельної ділянки площею 0,0545 га на вул. Міжгірній, 52 (кадастровий номер :07:004:0056) для обслуговування виробничої будівлі (додаток 1).

Пунктом 2.1.1. ухвали зобов`язано Мале приватне підприємство «ГРО» у тримісячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та зареєструвати його відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В ході підготовки документів для укладення договору позивач з`ясував, що земельна ділянка, передана Львівською міською радою в оренду, у Державному земельному кадастрі зареєстрована за іншою адресою, - на вул. На Викопах, 10 у м.Львові, що підтверджується отриманим позивачем витягом з ДЗК від 08.11.2018 року.

Як зазначає позивач, вулиці На Викопах у м.Львові немає, а Львівська міська рада раніше зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:004:0056 за неіснуючою адресою, Ці обставини виключали можливість укладення договору і реєстрації прав.

Враховуючи наведене, позивач був змушений укласти з спеціалізованою землевпорядною організацією договір від 19.10.2018 № 386 на виготовлення Технічної документації із землеустрою та, після погодження виготовленої документації Львівською міською радою, 20.12.2018 звернувся з заявою про внесення змін до Державного земельного кадастру для приведення відомостей Кадастру щодо адреси ділянки у відповідність до ухвали № 3978.

У січні 2019 року до ДЗК було внесено зміни і, після отримання витягу, листом від 29.01.2019 № 2 позивач направив Львівській міській раді проект договору оренда землі у трьох примірниках з додатками та повідомлення від 29.01.2019 № 2а щодо вчинених дій.

Листом від 18.02.2019 № 2403-вих-619, Львівська міська рада у відповідь направила свій проект договору оренди землі у трьох примірниках.

У зв`язку з наявністю заперечень щодо окремих умов договору, позивач склав протокол розбіжностей, про що зробив застереження у договорі і листом від 12.03.2019 № 11 надіслав Львівській міській раді три примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Листом від 26.04.20 19 № 2901-394 Львівська міська рада повідомила про отримання договору з протоколом розбіжностей 14.03.2019 та про незгоду з протоколом розбіжностей.

У зв`язку з тривалим неотриманням відповіді щодо протоколу розбіжностей, на виконання ухвали Львівської міської ради, 25.04.2019 позивач звернувся з заявою про державну реєстрацію права оренди.

Рішенням від 06.05.2019 № 46739698 державного реєстратора прав на нерухоме майно Хміляр Христини Андріївни, розгляд заяви про державну реєстрацію прав було зупинено у зв`язку з відсутністю письмової згоди Львівської міської ради щодо умов протоколу розбіжностей. Рішення було вручено позивачу 07.05.2019 року.

07.05.2019 позивач додатково надав державному реєстратору докази направлення і вручення договору з протоколом розбіжностей Львівській міській раді.

18.06.2019 державний реєстратор Хміляр Х.А. винесла рішення про відмову у реєстрації прав з тих же підстав, яке було отримано у липні 2019 року.

Позивач не погоджується з рішенням Львівської міської ради про відмову у погодженні укласти договір оренди з урахуванням протоколу розбіжностей.

У п.5.44. постанови від 13.11.2018 у справі № 910/2145/18, Велика Палата Верховного Суду «... дійшла висновку, що орган місцевого самоврядування, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до статті 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими він вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб`єктом земельних відносин». У своїх діях при укладенні договору позивач керувався ст.5 ЗК України та цим висновком.

Отже, у спірних правовідносинах позивач і орган місцевого самоврядування виступають у якості рівноправних учасників відносин.

Відповідно до ч. 1 ст.3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст.73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти (ухвали) міської рада, прийняті в межах наданих їй повноважень, є обов`язковими для виконання.

Ухвалою Львівської міської ради від 20.09.2018 № 3978 визначено обов`язок сторін укласти договір і тому його укладення є обов`язковим.

Отже договір оренди землі піддягає укладенню між сторонами за правилами, визначеними Земельним кодексом України, ЗУ «Про оренду землі», Цивільним кодексом України, законами України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Земельним кодексом України не визначено порядок укладення договору оренди землі.

Статтею 16 ЗУ «Про оренду землі», яка має назву Порядок укладення договору оренди землі, в частині, яка регулює спірні правовідносини, визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного орган) виконавчої влада: або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України або за результатами аукціону.

Статтею 14 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що типова форма договору оренда землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою від 03.03.2004 р. № 220 (зі змінами), Кабінет Міністрів України затвердив Типовий договір оренда землі.

Ці обставини дають підстави для висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин Цивільного кодексу України та інших законів України в частині, у якій вони не суперечать Земельному кодексу України та ЗУ «Про оренду землі».

Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згода з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згода.

Згідно з ч, 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренда землі є: об`єкт оренда (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акту органу державної влада, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. З цих підстав, переддоговірний спір між сторонами підлягає вирішенню судом.

Проект договору, направлений позивачу Львівською міською радою, не містить посилань на типові умови, визначені типовою формою договору оренда землі, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Проте, умови направленого відповідачем проекту договору в основному узгоджуються з умовами Типового договору оренда землі.

Підписаний позивачем з протоколом розбіжностей договір свідчить про досягнення сторонами згоди щодо укладення договору оренда землі на основі типових умов, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03, 2004 року № 220 (зі змінами). З цих підстав, до спірних правовідносин підлягає застосуванню зазначена постанова.

Позивач погоджується з 39-ти пунктами проекту договору в редакції відповідача з 44-х пунктів і щодо цих умов договору спір відсутній.

Натомість відповідач не погоджується з викладенням 5-ти пунктів договору в редакції позивача (пункти 3, 14., 3 1, 39 та 43) і в цій частіші спір підлягає вирішенню судом.

Щодо розбіжностей по п.3, Договору:

Редакція відповідача: На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна кам`яна нежитлова будівля а також інші об`єкти інфраструктури кам`яна нежитлова будівля.

Редакція позивача: На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: двоповерхова кам`яна будівля з підвалом та мезоніном загальною площею 564,5 кв.м., з кам`яною прибудовою загальною площею 7,0 кв.м. і належними до неї спорудами зовнішньої огорожі та майданчика з твердим покриттям, а також зовнішніми мережами електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення. Об`єкти нерухомого майна та мережі їх обслуговування належать орендарю на праві власності.

Згідно з умовами типового договору, у п.3 необхідно вказати перелік, характеристику і стан будинків, будівель, споруд та інших об`єктів, а також перелік, характеристику і стан лінійних споруд, інших об`єктів інфрастуктури, у тому числі доріг, майданчиків з твердим покриттям, меліоративних систем тощо.

Відомості редакції позивача частково підтверджуються актом продажу з прилюдних торгів від 31.08.1998 року, додатком до акту від 31.08.1998 року (додаток 16), витягом №85679871 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та технічним паспортом будівлі літ, «А-2», що додані до позовної заяви. Всі зазначені документи були подані відповідачу до прийняття ним рішення про надання ділянки в оренду, як стверджує позивач.

Отже редакція позивача відповідає частково типовим умовам договору оренди землі в частині поданих доказів, в той час, як редакція відповідача також не в повній мірі їм відповідає: не містить переліку і характеристик будівлі і споруд та інших об`єктів інфраструктури, розміщених на земельній ділянці.

Натомість редакція відповідача щодо складу майна, яке розміщене на земельній ділянці на момент її передачі в оренду, при поверненні ділянки з користування, може спричинити спори між сторонами щодо розміщених на ній об`єктів.

Тому позивач вважає свою редакцію умов п.3 договору обгрунтованою.

Щодо розбіжностей по п. 14 договору:

Редакція відповідача: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

- стягується пеня у розмірі розрахованому відповідно до Податкового кодексу України.

Редакція позивача: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, орендар несе відповідальність, визначену Податковим кодексом України.

Редакція позивача ґрунтується на наступному.

У п. 1, проекту договору, відповідач, серед інших, підставою передачі земельної ділянки вказав Податковий кодекс України.

Згідно з п.п. 14.1.147. п .14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно. що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з пп.14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/ або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.113.1 ст. 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно з законом зараховуються відповідні податки та збори.

Згідно з п. 113.3 ст. 113 ПК України застосування за порушення норм законів з питань оподаткування чи іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.

Позивач зазначає, що наведені норми права дають підстави для висновків про належність орендної плати за земельну ділянку комунальної власності до складу податкових платежів, відповідальність за порушення строків сплати яких регулюється виключно Податковим кодексом України, який не містить норми, запропонованої відповідачем до включення у договір. Податкові відносини регулюються тільки законом.

Відтак на думку позивача, редакція п. 14 договору в частині штрафу прямо суперечить п. 113.3 ст. 113 Податкового кодексу України і тому є необгрунтованою.

Однак, як встановлено судом п. 14 в редакції відповідача частково відповідає редакції Типового договору оренди землі затвердженого Постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220 із змінами, за виключенням «стягуються пеня у розмірі» розрахованому відповідно до Податкового кодексу. В той же час у типовому договорі оренди визначено це речення так: «стягується пеня у розмірі відсотків несплаченої суми за кожен день прострочення».

Щодо розбіжностей по п.31 договору (в частині):

Редакція відповідача:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

- у 20-денний термін після укладення договору оренди земельної ділянки надати копію договору відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки.

Редакція позивача:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, після державної реєстрації прав на земельну ділянку в установленому законом порядку;

- у 20-денний термін після державної реєстрації прав на земельну ділянку надати копію договору відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки.

Пункт 31 у Типовому договорі оренди землі, затвердженого Постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220 із змінами, передбачено:

*** у разі передачі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які є земельними ділянками меліорованих земель і на яких проводиться гідротехнічна меліорація, включається зобов`язання орендаря здійснювати інвестиції у розвиток та модернізацію відповідних меліоративних систем і об`єктів інженерної інфраструктури та сприяти їх належній експлуатації.

Типові умови у нашому випадку, як такі відсутні.

Редакція позивача грунтується на наступному.

Типові умови договору оренди землі і редакція відповідача не містять строку, у який орендар має приступити до використання земельної ділянки, і не містять умов про строк передачі земельної ділянки в оренду.

За звичаєм ділового обороту орендар приступає до використання орендованого майна з моменту його передачі, якщо інше не визначено договором.

Згідно з ст.6 ЗУ «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.2 ст.640 ЦК України).

Згідно з ст. 17 ЗУ «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

З цих підстав позивач вважає, що договір оренди землі є укладеним з дня державної реєстрації речового права оренди і передачі земельної ділянки в оренду, які згідно з наведеними нормами права, відбуваються одночасно.

Натомість редакція відповідача передбачає умову про реєстрацію договору оренда землі, а не реєстрацію прав, і обов`язок орендаря приступити до використання земельної ділянки до ц передачі (моменту державної реєстрації права).

Також контролюючому органу належить надати копію укладеного договору, права оренди за яким виникли, а не можуть виникнути у майбутньому.

Тому редакція відповідача, на думку позивача, суперечить закону.

Щодо розбіжностей по п.39 договору (в частині).

Редакція відповідача в частині містить умови щодо земель сільськогосподарського призначення, які не є предметом договору.

Договір не повинен включати умов, що не мають відношення до його предмета, не можуть породжувати для сторін ні прав, ні обов`язків. В іншій частині розбіжності відсутні,

З цих підстав позивач вважає, що умови, які не регулюють виконання договору, не підлягають включенню до нього. Як вбачається із змісту п.39 та Типового договору оренди землі, то частина даного пункту, яка пропонується до виключення в протоколі розбіжностей позивачем, стосується саме, **** у разі передачі в оренду земельної ділянки (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення може включатися вимога щодо дотримання орендарем екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм і правил відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» та припинення договору оренди землі шляхом його розірвання відповідно до вимог статті 32 Закону України «Про оренду землі» у разі недотримання такої вимоги, зокрема погіршення якості грунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки(орендованих земельних ділянок)або приведення її (їх) у непридатний для використання за цільовим призначенням стан.

А тому в нашому випадку укладеного договору між сторонами, умови в цій частині не застосовуються, так як не мають відношення до спірного предмету Договору.

Щодо розбіжностей по п.43 договору.

Редакція відповідача: Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря.

Редакція позивача: Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації прав орендаря на земельну ділянку. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, а третій у державного реєстратора.

Обґрунтування пропозиції позивача аналогічні тим, що наведені по п.31 договору. Сторони в договорі мають право визначити умови щодо строку набрання ним чинності з урахуванням норм актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що умови договору в редакції відповідача не містять строку фактичної передачі земельної ділянки, правовідношення оренди майна виникає з моменту передачі майна, а цей строк визначений законом, позивач не може погодитися на прийняття на себе обов`язку приступати до використання земельної ділянки до часу виникнення прав оренди і передачі йому земельної ділянки орендарем. Редакції сторін не містять вимог про нотаріальне посвідчення.

Крім цього, для реєстрації прав оренди один примірник договору підлягає передачі державному реєстратору і відповідач фактично з цим погодився, надіславши для підписання три примірники договору.

Як визначено в п.43 Типового Договору оренди землі, за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

А тому, редакція позивача п.43 не суперечить умовам Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 року із змінами.

Що стосується записів відповідача в кінці тексту договору після підписів сторін щодо реєстрації договору у Львівській міській раді та здійснення запису у книзі реєстрації договорів, то позивач проти них не заперечує.

Реєстрація договорів оренди землі чинним законодавством, в тому числі і типовими умовами, не передбачена і не може мати впливу на дійсність договору і його умови. Проте, враховуючи потребу відповідача вести облік укладених договорів та переданих за ними в оренду земельних ділянок, внесення таких записів до укладених договорів не суперечить закону і може регулюватися внутрішніми розпорядчими документами Львівської міської ради.

Таким чином позивач просить, визнати укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили та здійснення державної реєстрації прав оренди договір оренди землі від 12.03.2019 р. між Львівською міською радою та Малим приватним підприємством «ГРО» у наступній редакції:

Договір оренди землі

м.Львів 12 березня 2019 року

Орендодавець (уповноважена ним особа) - Львівська міська рада, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 1 в особі директора департаменту містобудування Львівської міської ради Коровайника Сергія Степановича, що діє на підставі довіреності, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ухвали Львівської міської ради від 14.07.2016 № 777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», з одного боку, та орендар Мале приватне підприємство «ГРО» в особі директора Гарбузюка Ростислава

Олексійовича, що діє на підставі статуту, з другого, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець на підставі Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», ухвал Львівської міської ради від 30.06.2016 № 631 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова », від 25.05.2017 № 1995 «Про затвердження Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові » та ухвали Львівської міської ради від 20.09.2018 № 3978 «Про продовження МПП «ГРО» терміну оренди земельної ділянки на вул. Міжгірній, 52» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування виробничої будівлі з кадастровим номером :07:004:0056, яка розташована у м. Львові на вул. Міжгірній, 52.

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0545 га у тому числі під забудовою 0,0233 га, під твердим покриттям - 0,0312 га.

3. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: двоповерхова кам`яна нежитлова будівля з підвалом та мезоніном загальною площею 564,5 кв.м. з кам`яною прибудовою загальною площею 7,0 кв.м. і належними до неї спорудами зовнішньої огорожі та майданчика з твердим покриттям, а також зовнішніми мережами електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення.

Об`єкти нерухомого майна та мережі їх обслуговування належать орендарю на праві власності.

4. Земельна ділянка передається в оренду без будівель, споруд та інших об`єктів.

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 4610 137200:07:004:0056 на дату укладення договору становить 513 384,55 гривень.

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкодити її ефективному використанню.

7. Інших особливостей об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, немає.

Строк дії договору

8. Договір укладено на 5 (п`ять) років до 20 вересня 2023 року.

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дою.

Орендна плата

9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 15 401,54 (п`ятнадцять тисяч чотириста одна гривня 54 копійки) гривень в рік, що становить 3 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та вноситься щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок №3006, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Отримувач: УК у Личаківському р-ні м. Львова/Личаківський/ 18010600, , код класифікації доходів бюджету 18010600 для юридичних осіб, до 30-го числа місяця наступного за звітним.

10. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної форми власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

11. Орендна плата вноситься у такі строки: за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

12. Передача продукції в рахунок орендної плати не допускається.

13. Розмір орендної плата переглядається у разі:

* зміни умов господарювання, передбачених договором;

* зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

* погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

* зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності;

* в інших випадках, передбачених законом.

14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені ідам договором, орендар несе відповідальність визначену Податковим кодексом України.

Умови використання земельної ділянки

15. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування виробничої будівлі.

16. Цільове призначення земельної ділянки: код КВЦПЗ - 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земельної ділянки згідно ст. 19 Земельного кодексу України: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

17. Умови збереження стану об`єкта оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки.

Умови повернення земельної ділянки

21. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з там, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних з зміною її стану» має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами.

Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

У разі погіршення якості грунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки або приведення її у непридатний для використання за цільовим призначенням стан збитки, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993р. № 284.

22. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

23. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, не підлягають відшкодуванню.

24. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних у наслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

25. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

26. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та права третіх осіб.

Згідно з містобудівельними обмеженнями та сервітутами щодо користування земельною ділянкою управління архітектури та урбаністки від 16.02.2018 № 2401-489 та переліком обмежень щодо використання земельної ділянки КП «Картограф» від 20.11.2018.

27. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов`язки сторін

28. Права орендодавця.

Орендодавець має право вимагати від орендаря:

* використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

* дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм і правил;

* дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

* своєчасного внесення орендної плати.

29. Обов`язки орендодавця.

Орендодавець зобов`язаний:

* передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

* при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

* не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

* відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;

* попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

30. Права орендаря.

Орендар земельної ділянки має право:

*самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

* за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

* отримувати продукцію і доходи;

* здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

31. Обов`язки орендаря.

Орендар зобов`язаний:

* приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, після державної реєстрації прав на земельну ділянку в установленому законом порядку;

* виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

* дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реакреаційного та історико-культурного призначення;

* у 20-денний термін після державної реєстрації прав на земельну ділянку надати копію договору відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини

32. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар.

Страхування об`єкта оренди

33. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

Зміна умов договору і припинення його дії.

36. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

37. Дія договору припиняється у разі:

* закінчення строку, на який його було укладено;

* придбання орендарем земельної ділянки у власність;

* викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

* ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

38. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

* взаємною згодою сторін;

* рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення » пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

39. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати з іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону.

40. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору,

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

41. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

42. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

43. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації прав оренди на земельну ділянку.

Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий у орендаря, а третій у державного реєстратора.

44. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки покладається на орендаря.

Реквізити сторін

Орендодавець Орендар

Львівська міська рада містобудування Коровайника С.С. Місце знаходження юридичної особи м.Львів. пл.Ринок, 1 Ідентифікаційний код 04-055896 Мале приватне підприємство «ГРО» в особі директора департаменту в особі директора Гарбузюка Р.О. дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі 27.02.1991, 26.04.2006 №0012316 Місце знаходження юридичної особи 79014, м.Львів, вул.Міжгірна, 52 Ідентифікацшний код 13797945
Підписи сторін

Орендодавець Орендар

С ОСОБА_1 . Гарбузюк

Норми права та мотиви з яких виходить суд при ухваленні рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 23 Господарського кодексу України, відносини органів місцевого самоврядування з суб`єктами господарювання у випадках, передбачених законом, можуть здійснюватися також на договірних засадах.

Відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 4 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч.1 ст.180 ГПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. № 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі», із змінами ,внесеними згідно з Постановами КМ №1724 від 13.12.2006,№780 від 03.09.2008,№843 від 23.11.2016,№890 від 22.11.2017,керуючись ст.14 Закону України «Про оренду землі» затверджено типовий договір оренди землі.

Водночас, відповідно до п.п. 6.5., 6.6., Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м.Львові, що затверджений ухвалою Львівської міської ради від 25.05.2017р. №1995, у договорі оренди землі, крім істотних умов договору, можуть встановлюватися інші договірні зобов`язання.

Згідно з частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 9 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтями 13, 14 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або результатами аукціону (ч.2 ст. 16 «Закону України «Про оренду землі»).

За приписами статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Загальний порядок укладення договорів встановлений статтею 181 Господарського кодексу України та статтею 638 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Згідно з частиною 2 статті 181 Господарського кодексу України, проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Частиною 3 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Відповідно до частини 4 статті 181 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцяти денний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно з частиною 5 статті 181 Господарського кодексу України, сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Частиною 6 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що у разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Відповідно до частини 7 статті 181 Господарського кодексу України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Статтею 187 Господарського кодексу України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Як встановлено судом, ухвалою від 20.09.2018 № 3978 «Про продовження МПП «ГРО» терміну оренди земельної ділянки на вул. Міжгірній, 52», Львівська міська рада ухвалила продовжити Малому приватному підприємству «ГРО» на 5 років термін оренди земельної ділянки площею 0,0545 га на вул. Міжгірній, 52 (кадастровий номер :07:004:0056) для обслуговування виробничої будівлі (додаток 1).

Пунктом 2.1.1. ухвали, зобов`язано Мале приватне підприємство «ГРО» у тримісячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та зареєструвати його відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В ході підготовки документів для укладення договору позивач з`ясував, що земельна ділянка, передана Львівською міською радою в оренду, у Державному земельному кадастрі зареєстрована за іншою адресою, - на вул. На Викопах, 10 у м.Львові, що підтверджується отриманим позивачем витягом з ДЗК від 08.11.2018 (додаток 2).

Як з`ясувалося, вулиці На Викопах у м.Львові немає, а Львівська міська рада раніше зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:004:0056 за неіснуючою адресою. Ці обставини виключали можливість укладення договору і реєстрації прав.

З огляду на це, як зазначає позивач, він був змушений укласти з спеціалізованою землевпорядною організацією договір від 19.10.2018 р. № 386 на виготовлення Технічної документації із землеустрою (додаток 3) та, після погодження виготовленої документації Львівською міською радою, 20.12.2018 звернувся з заявою про внесення змін до Державного земельного кадастру (додаток 4) для приведення відомостей Кадастру щодо адреси ділянки у відповідність до ухвали № 3978.

У січні 2019 року до ДЗК було внесено зміни (додаток 5) і, після отримання витягу, листом від 29.01.2019 № 2 позивач направив Львівській міській раді проект договору оренда землі у трьох примірниках з додатками та повідомлення від 29.01.2019 № 2а щодо вчинених дій.

Листом від 18.02.2019 № 2403-вих-619, Львівська міська рада у відповідь направила свій проект договору оренди землі у трьох примірниках.

У зв`язку з наявністю заперечень щодо окремих умов договору, позивач склав протокол розбіжностей, про що зробив застереження у договорі і листом від 12.03.2019 № 11 надіслав Львівській міській раді три примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Листом від 26.04.20 19 № 2901-394 Львівська міська рада повідомила про отримання договору з протоколом розбіжностей 14.03.2019 та про незгоду з протоколом розбіжностей.

Однак, Львівська міська рада договір оренди зазначеної земельної ділянки з протоколом розбіжностей не підписала, не вжила заходів щодо врегулювання розбіжностей.

У зв`язку з тривалим неотриманням відповіді щодо протоколу розбіжностей, на виконання ухвали Львівської міської ради, 25.04.2019, позивач звернувся з заявою про державну реєстрацію права оренди.

Рішенням від 06.05.2019 № 46739698 державного реєстратора прав на нерухоме майно Хміляр Христини Андріївни, розгляд заяви про державну реєстрацію прав було зупинено, у зв`язку з відсутністю письмової згоди Львівської міської ради щодо умов протоколу розбіжностей. Рішення було вручено позивачу 07.05.2019 року.

07.05.2019 позивач додатково надав державному реєстратору докази направлення і вручення договору з протоколом розбіжностей Львівській міській раді.

18.06.2019 державний реєстратор Хміляр Х.А. винесла рішення про відмову у реєстрації прав з тих же підстав, яке було отримано у липні 2019 року.

Позивач не погодився з рішенням Львівської міської ради про відмову у погодженні укласти договір оренди з урахуванням протоколу розбіжностей і звернувся з позовом до суду.

Виходячи із статті 187 Господарського кодексу України, яка передбачає, що укладення господарських договорів за рішенням суду - спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Договір оренди землі не є господарським договором, який відповідає умовам, передбаченим у ст.187, власник земельної ділянки Львівська міська рада не зобов`язана надавати земельну ділянку в оренду, якщо не досягнено згоди по усіх істотних умовах. Це право, а не обов`язок власника земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України, та ст. 1 Закону України «Про оренду землі», визначено, що засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, є правом оренди земельної ділянки. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України. Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (за змістом частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України та частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено статтею 124 Земельного кодексу України - передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (частини друга та третя статті 124 Земельного кодексу України).

Згідно з абзацами першим і другим частини другої статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Право власності та право постійного користування та право оренди земельної ділянки на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав - ст. 125 Земельного кодексу.

У Постанові від 25.09.2012р. у справі №19/074-11 Верховний Суд України зробив висновок, що переддоговірні спори згідно із ч. 1 ст. 187 ГК України можуть бути предметом розгляду суду, якщо спір виник при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом.

У даній Постанові Верховного суду України зазначено про те, що сільська рада звернулася до господарського суду з позовом до районного споживчого товариства про визнання укладеним договору оренди землі. У зазначеній справі Верховний суд України прийшов до висновку, що за таких обставин між сторонами виникли переддоговірні відносини, оскільки відповідач звернувся до позивача із заявою про передачу в оренду спірної земельної ділянки, а Радою на сесії прийнято відповідне рішення, яке повинно бути покладено в основу договору оренди земельної ділянки, який є типовим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України. Відтак, згідно ч. 1 ст. 187 України переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду, якщо спір виник при укладенні господарських договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом.

Верховний суд України керувався при цьому ч.3 ст. 179 ГК України, де зазначено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування та ч.1 ст. 181 ГК України.

Вищенаведені висновки Верховного Суду України спростовують твердження відповідача, що договір оренди землі не є господарським договором який відповідає вимогам ст.187 ГК України.

Таким чином, оскільки укладення договору оренди землі, який є предметом розгляду у даній справі, є обов`язковим для сторін згідно з ст.124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про оренду землі», відповідно, в силу ч.1 ст.187 ГК України переддоговірні спори, що виникають при укладанні таких господарських договорів розглядаються судом, зокрема на предмет дотримання порядку їх укладення, що передбачений статтею 181 ГК України.

Як встановлено судом, відповідач не погоджується із викладенням 5-ти пунктів договору в редакції позивача, а саме з пунктами 3, 14, 31, 39 та 43 в протоколі розбіжностей позивача від 12.03.2019 року до Договору оренди землі від 12.03.2019 року.

Щодо розбіжностей по п.3 договору.

Редакція відповідача: На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна кам`яна нежитлова будівля, а також інші об`єкти інфраструктури кам`яна нежитлова будівля.

Редакція позивача: На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: двоповерхова кам`яна будівля з підвалом та мезоніном загальною площею 564,5 кв.м., з кам`яною прибудовою загальною площею 7,0 кв.м. і належними до неї спорудами зовнішньої огорожі та майданчика з твердим покриттям, а також зовнішніми мережами електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення. Об`єкти нерухомого майна та мережі їх обслуговування належать орендарю на праві власності.

Згідно з умовами Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою КМ України від 03.03.2004 року №220 (із змінами) на час прийняття рішення у даній справі, у п.3 необхідно вказати перелік, характеристику і стан будинків, будівель, споруд та інших об`єктів, а також перелік, характеристику і стан лінійних споруд, інших об`єктів інфрастуктури, у тому числі доріг, майданчиків з твердим покриттям, меліоративних систем тощо.

Відомості редакції позивача підтверджуються частково доказами, що долучені ним у справі, а саме актом продажу з прилюдних торгів від 31.08.1998 року, додатком до цього акту від 31.08.1998 року (додаток 16), витягом №85679871 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічним паспортом будівлі літ, «А-2». Всі зазначені документа були подані відповідачу до прийняття ним рішення про надання ділянки в оренду.

Отже редакція позивача відповідає типовим умовам договору оренди землі тільки в частині долучених ним доказів суду, в той час, як редакція відповідача також не в повній мірі їм відповідає: не містить переліку і характеристик будівлі і споруд та інших об`єктів інфраструктури, тощо.

Редакція відповідача щодо складу майна, яке розміщене на земельній ділянці на момент її передачі в оренду чи при поверненні ділянки з користування може спричинити спори між сторонами щодо розміщених на ній об`єктів.

Таким чином, позовну вимогу щодо редакції п.3,що викладена в протоколі розбіжностей до Договору, суд задовольняє частково, виходячи із доказів, що подані суду, виклавши його так:

П.3 Договору: на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: двоповерхова кам`яна нежитлова будівля з підвалом та мезоніном-загальною площею 564,5 кв.м,з приміщенням поста охорони-прибудови до будівлі, із зовнішньою огорожею та асфальтовим покриттям території, а також належними до будівлі внутрішніми та зовнішніми комунікаціями електрогазопостачання, водопостачання та водовідведення, що належать орендарю.

Щодо розбіжностей по п. 14 договору.

Редакція відповідача: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

-у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

-стягується пеня у розмірі розрахованому відповідно до Податкового кодексу України.

Редакція позивача: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, орендар несе відповідальність, визначену Податковим кодексом України.

Частиною 4 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч.1 ст.180 ГПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. № 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі», керуючись ст.14 Закону України «Про оренду землі» затверджено типовий договір оренди землі.

Як встановлено судом, згідно Типового договору оренди землі, затвердженим постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220(із змінами), врегульовано питання щодо невнесення своєчасної плати у строки, визначені договором, а саме: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором; стягується пеня у розмірі відсотків несплаченої суми за кожний день прострочення.

Суд не погоджується із твердженнями позивача щодо викладення в його редакції п. 14 оспорюваного договору, а тому відмовляє в цій частині. Виходячи з умов типового договору, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. № 220 «Про затвердження Типового договору оренди землі», суд: погоджується з редакцією відповідача частково, що викладена в п.14 Договору оренди землі від 12.03.2019 року, а саме щодо викладу п. 14 Договору в редакції затвердженого типового договору оренди землі.

Щодо розбіжностей по п.31 договору (в частині).

Редакція відповідача: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; у 20-денний термін після укладення договору оренди земельної ділянки надати копію договору відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки.

Редакція позивача: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, після державної реєстрації прав на земельну ділянку в установленому законом порядку; у 20-денний термін після державної реєстрації прав на земельну ділянку надати копію договору відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки.

Типові умови договору оренди землі і редакція відповідача не містять строку, у який орендар має приступити до використання земельної ділянки, і не містять умов про строк передачі земельної ділянки в оренду.

За звичаєм ділового обороту орендар приступає до використання орендованого майна з моменту його передачі, якщо інше не визначено договором.

Згідно з ст.6 ЗУ «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.2 ст.640 ЦК України).

Згідно з ст. 17 ЗУ «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Договір оренди землі є укладеним з дня державної реєстрації речового права оренди і передачі земельної ділянки в оренду, які згідно з наведеними нормами права, відбуваються одночасно.

Таким чином позовна вимога позивача в частині викладення п.31 Договору оренди землі від 12.03.2019 року в запропонованій ним редакції в протоколі розбіжностей від 12.03.2019 року підлягає до задоволення.

Щодо розбіжностей по п.39 договору (в частині).

Редакція відповідача в частині п.39 містить умови щодо земель сільськогосподарського призначення, які не є предметом договору.

Договір не повинен включати умов, що не мають відношення до його предмета, не можуть породжувати для сторін ні прав, ні обов`язків. В іншій частині розбіжності відсутні.

Виходячи з умов затвердженого Типового договору, то ця частина абз.2 та 3 п.39 стосується умов щодо земель сільськогосподарського призначення, що в нашому випадку не відноситься до сторін спірного договору. Таким чином судом приймається редакція позивача п. 39, викладена у протоколі розбіжностей до Договору.

Щодо розбіжностей по п.43 договору.

Редакція відповідача: Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря.

Редакція позивача: Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації прав орендаря на земельну ділянку. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, а третій у державного реєстратора.

Обґрунтування пропозиції позивача аналогічні тим, що наведені по п.31 договору. Сторони в договорі мають право визначити умови щодо строку набрання ним чинності з урахуванням норм актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що умови договору в редакції відповідача не містять строку фактичної передачі земельної ділянки, правовідношення оренди майна виникає з моменту передачі майна, а цей строк визначений законом, позивач не може погодитися на прийняття на себе обов`язку приступати до використання земельної ділянки до часу виникнення прав оренди і передачі йому земельної ділянки орендарем. Редакції сторін не містять вимог про нотаріальне посвідчення.

Крім цього, для реєстрації прав оренди один примірник договору підлягає передачі державному реєстратору і відповідач фактично з цим погодився, надіславши для підписання три примірники договору.

Суд, вважає редакцію позивача п. 43 викладену у протоколі розбіжностей до договору оренди землі від 12.03.2019 року законною та обгрунтованою, а позовну вимогу в цій частині, такою що підлягає до задоволення.

Що стосується записів відповідача в кінці тексту договору після підписів сторін щодо реєстрації договору у Львівській міській раді та здійснення запису у книзі реєстрації договорів, то таке не перечить закону.

Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону, а частиною 3 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України вказано, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

У відповідності до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Якщо порушення своїх прав особа обгрунтовує наслідками, спричиненими рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які ця особа вважає неправомірними та такими, що призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, які мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень, дій чи бездіяльності та скасування відповідних актів є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 2 ст.187 ГК України, передбачено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги повністю щодо викладення пунктів 31,39 та 43 в редакції позивача в протоколі розбіжностей до Договору оренди землі від 12.03.2019 року. Що стосується позовної вимоги в частині викладу п. 14 в редакції позивача, то суд відмовляє в її задоволені. Щодо позовних вимог в частині викладу п. 3 в редакції позивача .то суд задовольняє частково таку вимогу із врахуванням наявних доказів у справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 129 ГПУ України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

У зв`язку із частковим задоволенням позову у справі, а саме: задоволенням позовних вимог повністю, що стосуються пунктів 31,39,43 протоколу розбіжностей до Договору оренди землі від 12.03.2019 року, відмовити частково в позові в частині щодо викладу п. 14 в редакції позивача, залишивши частково чинною редакцію відповідача та часткової відмови в позові щодо викладу п. 3 в редакції позивача, то судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає в розмірі 1536,80 грн. понесених позивачем витрат на сплату судового збору. Решта суму судового збору залишити за позивачем 384,20 грн.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 73-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили та здійснення державної реєстрації прав оренди, договір оренди землі від 12.03.2019 року між Малим приватним підприємством ГРО (79014, м. Львів, вул. Міжгірна, 52; код ) та Львівською міською радою (79008, м.Львів, пл. Ринок, 1; код ) у наступній редакції:

Договір оренди землі

м.Львів 12 березня 2019 року

Орендодавець (уповноважена ним особа) - Львівська міська рада, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 1 в особі директора департаменту містобудування Львівської міської ради Коровайника Сергія Степановича, що діє на підставі довіреності, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ухвали Львівської міської ради від 14.07.2016 № 777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», з одного боку, та орендар Мале приватне підприємство «ГРО» в особі директора Гарбузюка Ростислава Олексійовича, що діє на підставі статуту, з другого, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець на підставі Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», ухвал Львівської міської ради від 30.06.2016 № 631 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова », від 25.05.2017 № 1995 «Про затвердження Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові » та ухвали Львівської міської ради від 20.09.2018 № 3978 «Про продовження МПП «ГРО» терміну оренди земельної ділянки на вул. Міжгірній, 52» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування виробничої будівлі з кадастровим номером :07:004:0056, яка розташована у м. Львові на вул. Міжгірній, 52.

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0545 га у тому числі під забудовою 0,0233 га, під твердим покриттям - 0,0312 га.

3. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: двоповерхова кам`яна нежитлова будівля з підвалом та мезоніном загальною площею 564,5 кв.м. з приміщенням поста охорони-прибудови до будівлі, із зовнішньою огорожею та асфальтованим покриттям території, належними до будівлі внутрішніми та зовнішніми комунікаціями електрогазопостачання, водопостачання та водовідведення, що належать орендарю.

4. Земельна ділянка передається в оренду без будівель, споруд та інших об`єктів.

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 4610 137200:07:004:0056 на дату укладення договору становить 513 384,55 гривень.

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкодити її ефективному використанню.

7. Інших особливостей об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, немає.

Строк дії договору

8. Договір укладено на 5 (п`ять) років до 20 вересня 2023 року.

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дою.

Орендна плата

9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 15 401,54 (п`ятнадцять тисяч чотириста одна гривня 54 копійки) гривень в рік, що становить 3 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та вноситься щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок №3006, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Отримувач: УК у Личаківському р-ні м. Львова/Личаківський/ 18010600, , код класифікації доходів бюджету 18010600 для юридичних осіб, до 30-го числа місяця наступного за звітним.

10. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної форми власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

11. Орендна плата вноситься у такі строки: за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом ЗО календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

12. Передача продукції в рахунок орендної плати не допускається.

13. Розмір орендної плата переглядається у разі:

* зміни умов господарювання, передбачених договором;

* зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

* погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

* зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності;

* в інших випадках, передбачених законом.

14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

- у 10-дений строк сплачується штраф у розмірі 100 % річної орендної плати, встановленої цим договором;

- стягується пеня у розмірі, відсотків несплаченої суми за кожен день прострочення.

Умови використання земельної ділянки

15. Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування виробничої будівлі.

16. Цільове призначення земельної ділянки: код КВЦПЗ - 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земельної ділянки згідно ст. 19 Земельного кодексу України: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

17. Умови збереження стану об`єкта оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки.

Умови повернення земельної ділянки

21. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з там, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних з зміною її стану» має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами.

Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

У разі погіршення якості грунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки або приведення її у непридатний для використання за цільовим призначенням стан збитки, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993р. № 284.

22. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

23. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, не підлягають відшкодуванню.

24. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних у наслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

25. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

26. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та права третіх осіб.

Згідно з містобудівельними обмеженнями та сервітутами щодо користування земельною ділянкою управління архітектури та урбаністки від 16.02.2018 № 2401-489 та переліком обмежень щодо використання земельної ділянки КП «Картограф» від 20.11.2018.

27. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов`язки сторін

28. Права орендодавця.

Орендодавець має право вимагати від орендаря:

* використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

* дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм і правил;

* дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

* своєчасного внесення орендної плати.

29. Обов`язки орендодавця.

Орендодавець зобов`язаний:

* передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

* при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

* не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

* відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;

* попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

30. Права орендаря.

Орендар земельної ділянки має право:

*самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

* за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

* отримувати продукцію і доходи;

* здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

31. Обов`язки орендаря.

Орендар зобов`язаний:

* приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, після державної реєстрації прав на земельну ділянку в установленому законом порядку;

* виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

* дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реакреаційного та історико-культурного призначення;

* у 20-денний термін після державної реєстрації прав на земельну ділянку надати копію договору відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини

32. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар.

Страхування об`єкта оренди

33. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

Зміна умов договору і припинення його дії

36. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

37. Дія договору припиняється у разі:

* закінчення строку, на який його було укладено;

* придбання орендарем земельної ділянки у власність;

* викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

* ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

38. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

* взаємною згодою сторін;

* рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення » пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

39. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати з іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону.

40. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору,

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

41. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

42. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

43. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації прав оренди на земельну ділянку.

Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий у орендаря, а третій у державного реєстратора.

44. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки покладається на орендаря.

Реквізити сторін

Орендодавець Орендар

Львівська міська рада містобудування Коровайника С.С. Місце знаходження юридичної особи м.Львів. пл.Ринок, 1 Ідентифікаційний код 04-055896 Мале приватне підприємство «ГРО» в особі директора департаменту в особі директора Гарбузюка Р.О. дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі 27.02.1991, 26.04.2006 №0012316 Місце знаходження юридичної особи 79014, м.Львів, вул.Міжгірна, 52 Ідентифікацшний код 13797945
Підписи сторін

Орендодавець Орендар

С.Коровайник Р. Гарбузюк

2. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

3. Стягнути з Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл. Ринок, 1; код ) на користь Малого приватного підприємства Гро (79014, м. Львів, вул. Міжгірна, 52; код ) 1200, 62 грн судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

В судовому засіданні 14.11.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.11.2019р.

Суддя Долінська О.З.