ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. Справа № 922/2414/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Джерелій В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд", м. Чернівці
про стягнення 1854005,93 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Коваль Г.Ю. (довіреність № 08-21/3530/2-19 від 11.10.2019);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (далі за текстом - позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд" (далі за текстом - відповідач) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати 1854005,93 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що відповідач без правовстановлюючих документів в період з 01.03.2018 по 30.06.2019 використовував земельну ділянку з кадастровим номером :13:001:0008 за адресою: м. Харків, пр.-т Тракторобудівників, 1/1 з метою обслуговування належної останньому нежитлової будівлі, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд" зберігає кошти, не сплачуючи орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а Харківська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати за рахунок Харківської міської ради.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2019 зазначену позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 09.09.2019.

Протокольними ухвалами від 09.09.2019 та від 23.09.2019 підготовче судове засідання відкладалось.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.10.2019 продовжено строк проведення підготовчого засідання у справі на 30 днів за клопотанням відповідача та відкладено підготовче судове засідання на 21.10.2019.

В процесі підготовчого провадження відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 20846 від 02.09.2019), в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з посиланням на те, що відповідачем на законних підставах набуто право власності на нерухоме майно, відповідно і право користування (оренди) земельною ділянкою під таким майном, є також законне згідно із приписів 120 ЗК України та статті 377 ЦК України; що відповідач листом від 03.09.2018 звернувся до позивача з проханням надати в оренду спірну земельну ділянку та укласти відповідний договір оренди, а в подальшому надав необхідні для цього документи, проте не укладання договору було спричинено бездіяльністю позивача та тривалою процедурою оформлення таких договорів, яка затверджена відповідним рішенням сесії Харківської міської ради. Крім того, відповідач вважає, що позивач невірно визначив спосіб захисту порушених право та безпідставно з посиланням на ст. 1212-1214 ЦК України вимагає стягнення з нього грошових коштів, оскільки в даному випадку існує договірний характер у спірних правовідносинах та відсутнє безпідставне набуття майна. Відповідач також зазначає, що позивачем безпідставно вказано про користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,1735 Га, тоді як фактично відповідач використовує земельну ділянку площею 0,0273 Га, що в свою чергу також свідчить про невірність здійсненого позивачем розрахунку плати, яку позивач має сплачувати за користування земельною ділянкою.

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх. № 21277 від 06.09.2019), в якій доповнює правову позицію, викладену у позовній заяві, та окремо зазначає що будь-яке речове право та припинення такого права на земельну ділянку як на об`єкт нерухомості в сили приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», ст. 181 ЦК України та ст. 125 ЗК України підлягає обов`язковій державній реєстрації, а сама дієздатність, яка походить від такого права, виникає з моменту реєстрації самого права. На думку позивача, відповідач набувши право власності на будівлю не звільняється від обов`язку оформлення права користування земельною ділянкою на якій вона розташована, та не залежно від того, чи звертався від до позивача з приводу такого оформлення, зобов`язаний вносити плату за весь час користування цією земельною ділянкою. Позивач зазначає, що відповідач використовує саме сформовану земельну ділянку площею 0,1735 Га з відповідним кадастровим номером, що підтверджується наданими ним документами, а доказів іншого до матеріалів справи не надав.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.11.2019.

Після закриття підготовчого провадження відповідач надав суду письмові пояснення (вх. №26438 від 04.11.2019) в яких обґрунтовує власну правову позицію у спорі по даній справі, та спростовує доводи, викладені позивачем у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.11.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд" (вх. № 26465 від 04.11.2019) про відвід судді визнано необґрунтованою; передано заяву (вх. № 26465 від 04.11.2019) разом зі справою № 922/2414/19 для автоматизованого розподілу з метою визначення судді для розгляду зазначеної заяви; провадження у справі № 922/2414/19 зупинено на час розгляду заяви про відвід судді.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.11.2019 (суддя Бринцев О.В.) відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд" (вх. № 26465 від 04.11.2019) про відвід судді.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.11.2019 провадження у справі № 922/2414/19 поновлено; розгляд справи по суті призначено на 18.11.2019.

На судове засідання 18.11.2019 прибув представник позивача, який підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 18.11.2019 свого уповноваженого представника не направив, однак, звернувся до суду з клопотанням (вх. № 27835 від 18.11.2019), в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зміною свого представника.

Однак, зазначене клопотання відповідача не підлягає задоволенню, оскільки, дана справа розглядається судом вже досить тривалий час, протягом якого останній не був позбавлений можливості реалізувати власні процесуальні права, в т.ч. надати в обґрунтування своїх вимог всі необхідні документи та пояснення в обґрунтування власної правової позиції, а також у разі необхідності замінити свого представника. Крім того, відповідач до власного клопотання, всупереч вимог ст.. ст. 73-74, 76-77 ГПК України не надав суду належних та допустимих доказів неможливості прибуття на дане судове засідання будь-якого іншого уповноваженого представника, а також доказів заміни представника, як на цьому наполягає відповідач. Суд також враховує, що відповідач, як юридична особа, не позбавлений можливості для представництва власних інтересів у судах мати декілька представників, та, у випадку неможливості прибуття на судове засідання одного з представників, направити на це засідання іншого представника.

За таких обставин, підстав неможливості розгляду даної справи у даному судову засіданні суд не вбачає, а відкладення розгляду справи призведе до необґрунтованого затягування, а також порушення строків її розгляду.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.07.2019 № 174789699, на підставі договору купівлі - продажу № 4997 від 22.11.1012 з 27.03.2017 за ТОВ "Текіла Голд" зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 81,5 кв. м. по пр.-ту Тракторобудівників, 1/1 у місті Харкові.

Відповідно до вищезазначеної інформаційної довідки речові права на земельну ділянку по пр.-ту Тракторобудівників, 1/1 у місті Харкові за будь-якими фізичними або юридичними особами не зареєстровані.

Згідно з відомостями з Державного реєстру прав на нерухоме майно (а. с. 19-23), земельна ділянка кадастровий номер :13:001:0008, загальною площею 0,1735 га за адресою: м. Харків, пр.-т Тракторобудівників, 1/1 перебуває в комунальній власності Харківської міської ради.

Також відповідно до інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради № 2651/0/225-17 від 26.04.2017 земельна ділянка загальною площею 0,1735 га за адресою: м . Харків, пр .-т Тракторобудівників, 1/1 (кадастровий номер :13:001:0008) перебувала в оренді у ТОВ «Харків-Петрол» до 01.02.2012, згідно з умовами договору оренди землі від 22.06.2007, укладеного між останнім, як орендарем, та Харківською міською радою, як орендодавцем.

Відповідно до вищенаведеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно інше речове право на земельну ділянку по просп. Тракторобудівників, 1/1 у м. Харкові за ТОВ «Харків-Петрол» припинено 22.02.2018 на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.02.2018 № 39/18.

Як свідчать матеріали справи, станом на момент звернення позивача до суду з позовом у даній справі, відповідний договір оренди вказаної земельної ділянки між Харківською міською радою та ТОВ "Текіла Голд" не укладений, право оренди за останнім не зареєстровано.

Як зазначає відповідач, в зв`язку з набуттям ним права власності на нежитлову будівлю літера "А-1" загальною площею 81,5 кв. м. по пр.-ту Тракторобудівників, 1/1 у місті Харкові, він звернувся до Харківської міської ради з відповідною заявою з приводу укладання договору оренди земельної ділянки за зазначеною адресою, однак доказів такого звернення суду не надав.

Матеріали справи також свідчать про те, 24.07.2019 головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Бойчук Т.М. за участі інженера - геодезиста Рябової А. В. та інженера - землевпорядника Кондратюка І.В. здійснені заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, пр.-т Тракторобудівників, 1/1, а саме, здійснено обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки та встановлено, що ТОВ "Текіла Голд" використовує земельну ділянку загальною площею 0,1735 га по пр.-ту Тракторобудівників, 1/1 у місті Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літера "А-1" загальною площею 81,5 кв. м.

За результатами обстеження комплексного вивчення наявних матеріалів та проведеного обстеження на місцевості складено акт від 24.07.2019, яким встановлено що ТОВ «Текіла Голд» використовується земельна ділянка за адресою: м . Харків, пр .-т Тракторобудівників, 1/1 (кадастровий номер :13:001:0008) площею 0,1735 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (АЗС) (а. с. 37-38).

Таким чином, ТОВ «Текіла Голд» набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці комунальної власності за адресою: м. Харків, пр.-т Тракторобудівників, 1/1 (кадастровий номер :13:001:0008), належним чином та у встановленому порядку не оформило речового права на вказану земельну ділянку.

Враховуючи зазначені обставини, Харківська міська рада вказує, що ТОВ «Текіла Голд» без правовстановлюючих документів в період з 01.03.2018 по 30.06.2019 використовував земельну ділянку з кадастровим номером :13:001:0008 за адресою: м. Харків, пр.-т Тракторобудівників, 1/1 з метою обслуговування належної останньому нежитлової будівлі, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд" зберігає кошти, не сплачуючи орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а Харківська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати за рахунок Харківської міської ради. Як наслідок, Харківська міська рада вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд" як фактичний користувач земельної ділянки на підставі ст.ст. 1212-1214 ЦК України зобов`язане повернути збережені кошти власнику земельної ділянки - територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Відповідно до інформації ГУ ДФС у Харківській області наданій листом від 22.05.2018 № 11860/9/20-40-12-15-26 ТОВ «Текіла Голд» обліковується у Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник земельного податку з юридичних осіб, починаючи з 27.03.2017 за земельну ділянку площею 0,1735 га (кадастровий номер :13:001:0008), площею 0,0209 га (кадастровий номер :02:001:0028), площею 0,1619 га (кадастровий номер :02:001:0027).

Оскільки вказаний лист містить інформацію щодо сплати ТОВ «Текіла Голд» земельного податку за всі вище перелічені земельні ділянки, Харківська міська рада не диференціювала суму сплати земельного податку саме за земельну ділянку площею 0,1735 га (кадастровий номер :13:001:0008), на підставі чого останньою вказані у листі суми сплати земельного податку не враховувались при здійсненні розрахунку розміру безпідставно збережених ТОВ «Текіла Голд» коштів.

Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ «Текіла Голд» коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по просп. Тракторобудівників, 1/1 ум. Харкові (кадастровий номер :13:001:0008) від 02.07.2019 № 1112/0/45-19 (а. с. 34), виданого відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

Згідно з наданими Харківською міською радою розрахунками, розмір збережених ТОВ "Текіла Голд" коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню останнім за період користування земельною ділянкою з 01.03.2018 по 30.06.2019 становить 1854005,93 грн.

Харківська міська рада вважає, що грошові кошти в зазначеному розмірі ТОВ "Текіла Голд" зобов`язане відшкодувати на користь Харківської міської ради. Обставини щодо стягнення зазначених грошових коштів стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із положень ст. 120 ЗК України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Однак, ТОВ "Текіла Голд" набувши право власності на нежитлову будівлю "А-1" загальною площею 81,5 кв. м. у місті Харкові, належним чином не оформило право користування земельною ділянкою, на якій перебуває зазначена будівля, та не уклало з Харківською міською радою відповідного договору оренди.

Посилання ТОВ "Текіла Голд" на звернення з цього приводу до Харківської міської ради з відповідною заявою свого підтвердження матеріалами справи не знайшли.

Суд також враховує, що факт використання ТОВ «Текіла Голд» земельної ділянки за адресою: м. Харків, пр.-т Тракторобудівників, 1/1 саме площею 0,1735 га (кадастровий номер :13:001:0008) з метою експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (АЗС) підтверджується актом від 24.07.2019 (а. с. 37-38)., та ТОВ «Текіла Голд» в процесі розгляду даної справи жодним чином не спростовано.

Посилання відповідача на те, що він нібито використовує земельну ділянку площею 0,0273 Га, тобто виключно під нежитловою будівлею відповідного розміру, суд вважає безпідставними, та не доведеними останнім будь-якими належними та допустимими доказами.

Відомості про земельну ділянку загальною площею 0,1735 га за адресою: м . Харків , пр.-т Тракторобудівників, 1/1 (кадастровий номер :13:001:0008) містяться в Державному земельному кадастрі, що означає сформованість земельної ділянки. Формування земельної ділянки неможливе без визначення її площі та меж.

Вся вона використовується з метою експлуатації та обслуговування належної відповідачу нежитлової будівлі (АЗС), так само як використовувалася попереднім її власником - ТОВ «Харків-Петрол» який з цією метою укладав з позивачем договір оренди всієї цієї земельної ділянки від 22.06.2007 загальною площею 0,1735 га.

Відповідно до статті 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

ТОВ "Текіла Голд" не є ані власником, ані постійним землекористувачем земельної ділянки за адресою просп. Тракторобудівників, 1/1 у м. Харкові, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

У справі, яка розглядається, Харківська міська рада, звертаючись до суду з відповідним позовом, як на правову підставу своїх вимог посилається на положення статей 1212-1214 ЦК, а обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення 1854005,93 грн., зауважує, що ця сума є сумою несплаченої ТОВ "Текіла Голд" орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 01.03.2018 по 30.06.2019, внаслідок чого Харківська міська рада позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Стаття 1212 ЦК досить широко визначає підстави виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК положення глави 83 ЦК застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди (ст. ст. 22, 1166 ЦК України) таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК вина не має значення, оскільки, важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

У п. 65 постанови від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Згідно з п. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст. 144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи та з пояснень представників учасників справи вбачається, що в даному разі наявні усі три названі ознаки.

Судом встановлено, що відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно - кошти, котрі у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків, пр.-т Тракторобудівників, 1/1 саме площею 0,1735 га (кадастровий номер :13:001:0008)

Суд зауважує, що збереження (заощадження) цього майна почалося з моменту набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю за зазначеною адресою Це є проявом правової природи нерухомого майна. Набута відповідачем будівля будучи згідно ст.181 ЦК України нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) є органічно і нерозривно пов`язаною з цією земельною ділянкою. Тому передача відповідачеві права власності на будівлю автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо.

По-третє, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача. Судом встановлено, що власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м. Харкова в особі позивача. Згідно ст. 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п.14.1. ст.14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада м. Харкова в особі позивача. Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною в т.ч. в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст.ст.1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати.

Посилання відповідача на невірно обраний спосіб захисту цивільних прав та необхідність застосування до спірних правовідносин спростовується вищевикладеним.

При цьому, суд окремо зауважує на неможливості застосування до спірних правовідносин норм законодавства, що регулюють відшкодування збитків саме у вигляді упущеної вигоди - ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України та ін. Упущена вигода згідно п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України є різновидом збитків. Упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Тобто, до упущеної вигоди, як різновиду збитків, в повній мірі застосовуються вимоги названих вище норм права, в т.ч. в частині необхідності наявності умов застосування у вигляді делікту (господарського правопорушення). В діях/бездіяльності відповідача щодо набуття права власності на будівлю та не оформлення договору на право користування земельною ділянкою на якій він розташований відсутні ознаки господарського правопорушення. Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної в постановах від 23.05.2018 по справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 по справі № 922/3412/17.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Харківської міської ради про стягнення з ТОВ "Текіла Голд" грошових коштів у розмірі орендної плати за період з 01.03.2018 по 30.06.2019 суд визнає такими, що ґрунтуються на вимогах Закону.

Зазначене зумовлює прийняття судом рішення про задоволення позову та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд" на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати 1854005,93 грн. за період користування земельною ділянкою з 01.03.2018 по 30.06.2019.

Посилання відповідача на невідповідність здійсненого позивачем розрахунку інструкції з діловодства в Харківській міській раді суд вважає безпідставними, та такими що не спростовують його обов`язку сплачувати плату за користування земельною ділянкою.

Суд критично ставиться до посилань Товариства з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд" про те, що здійснені Харківською міською радою розрахунки несплаченої орендної плати є помилковими, оскільки, позивачем нібито невірно визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Як вже було зазначено вище, розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ «Текіла Голд» коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по просп. Тракторобудівників, 1/1 ум. Харкові (кадастровий номер :13:001:0008) від 02.07.2019 № 1112/0/45-19 (а. с. 34), виданого відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області. Належних та допустимих доказів помилковості або невідповідності закону зазначеного витягу відповідач суду не надав, доказів оскарження дій відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області з приводу видачі зазначеного витягу матеріали справи також не містять.

З урахуванням вимог ст. 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 27810,09 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 231-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Текіла Голд" (адреса: 58000, м. Чернівці, пр.-т Незалежності, буд. 106, офіс 503-В; ) на користь Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ; на р/р 0002; банк: Казначейство України (ЕАП), одержувач: УДКСУ у м. Харкові, МФО 899998, , код платежу: 24062200):

1854005,93 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати;

27810,09 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "25" листопада 2019 р.

Суддя О.І. Байбак