ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року м.Дніпро

Справа № 904/2665/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 (прийняте суддею Євстигнеєвою Н.М., повний текст складено 30.08.2019) у справі № 904/2665/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення штрафу у розмірі 380 959,64 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 380 959,64 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Позовні вимоги мотивовані здійсненням Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" перевезення вантажів до станцій призначення Правда та Кам`янське Придніпровської залізниці, одержувачем якого є ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", у період з 21.03.2019 по 31.03.2019 із простроченням, у зв`язку з чим Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" нарахований штраф за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 380 959,64 грн.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі №904/2665/19 позов Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу у розмірі 380 959,64 00 грн - задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 379 356, 24 грн та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 5 690, 34 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що календарними штемпелями на залізничних накладних підтверджується, що вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позову мотивоване тим, що за накладною № 32566879 від 13.03.2019 позивачем до позовної суми включено двічі суму 1 603,40 грн.

Місцевим господарським судом відмовлено у задоволені клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу на 50% як таке, що не підтверджене відповідними доказами та зазначено, що позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подало до Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати частково оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким зменшити нарахований до стягнення штраф до 50 %.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у клопотанні відповідача щодо зменшення розміру штрафу, суд оцінив його критично та зазначив, що надані відповідачем докази, а саме: листи Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 25.01.2019 №12-06/890 "Щодо надання інформації про безспірне списання на користь РФ "Придніпровська залізниця" та від 14.02.2019 №12-06/1473 "Щодо розгляду заяви", інформація щодо відправлення вантажів по регіональній філії "Придніпровська залізниця", Інформація про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів, по регіональній філії "Придніпровська залізниця" за 2017, 2018 роки, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2018 року, довідка про розрахунки по обов`язковим платежам на 31 грудня 2018 року, інформація про дебіторську заборгованість станом на 31 грудня 2018 року, інформація про кредиторську заборгованість на 31 грудня 2018 року, не підтверджують збитковість підприємства відповідача.

Проте, на думку скаржника, наявність у відповідача збитків повинна була судом оцінюватися за даними консолідованого фінансового звіту. Так, у відзиві на позов відповідач зазначив, що відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" документом, який відображає фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів юридичної особи та її дочірніх підприємств як єдиної економічної одиниці є консолідована фінансова звітність, про що зазначено також в постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 № 910/1048/16. До відзиву на позов були додані дані консолідованого звіту про фінансовий стан АТ "Українська залізниця" та консолідованого звіту про сукупний дохід станом на 31.12.2018, який розміщений на офіційному сайті Акціонерного товариства "Українська залізниця". У вказаних документах зазначено, що грошові кошти відповідача та їх еквіваленти зменшилися з 5188988 тис. грн. у порівнянні з 2017 роком до 1251826 тис. грн., тобто в 4 рази, а сукупний збиток збільшився з 77240 тис. грн. до 500925 тис. грн., тобто в 6,5 рази. Зменшення обігових коштів відповідача та збільшення збитків ставить стратегічно важливе для економіки та безпеки держави підприємство в скрутне економічне становище.

Однак суд не оцінив дані консолідованого фінансового звіту як належного та допустимого доказу збитковості відповідача, внаслідок чого рішення суду є необґрунтованим.

Крім того, не зазнали оцінки і доводи відповідача про те, що процес реформування залізничного транспорту наразі не завершений.

Скаржник зазначає, що об`єктивними причинами, які завадили своєчасно доставити вантаж, є необхідність капітального ремонту та модернізації магістральних залізничних ліній та розміщених на них технологічних споруд, передавальних пристроїв, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезення, недостатність залізничного рухомого складу, недосконалість обладнання для технічного обслуговування та ремонту магістральних залізничних ліній та розміщених на них технологічних споруд, передавальних пристроїв, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезення.

Зазначені заходи заплановані державою, як єдиним акціонером, який здійснює управлінням АТ "Укрзалізниця", і для їх отримання потрібен час та відповідні ресурси.

Так, результатом реформування діяльності АТ "Укрзалізниця" очікувані у 2019 - 2023 роках, однак зазначений період ще не закінчився.

Що стосується збитків від несвоєчасної доставки вантажів самого позивача, то скаржник зазначає, що вони відсутні, однак зазначена обставина також не була оцінена судом. При цьому, посилання позивача на постанову Верховного Суду від 14.09.2016 у справі № 6-473цс116 безпідставне, оскільки зазначена справа № 6-473цс16 стосується кредитних правовідносин, де мова йдеться про нарахування пені на суму процентів та можливість зниження нарахованої пені у порівнянні саме з розміром нарахованих процентів (збитку), а не суми основного боргу по кредиту. Таким чином, посилання позивача на правовий висновок Верховного Суду про те, що у розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку суму збитків, вирваний з контексту і не має відношення до обставин справи № 904/116/19.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач не забезпечив присутність у судовому засіданні, призначеному для розгляду апеляційної скарги, свого повноважного представника, відзиву на апеляційну скаргу не подав. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, враховуючи приписи частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка представника позивача у судове засідання, яке відбулося 19.11.2019, не перешкоджає перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного судового рішення Господарського суду Дніпропетровської області.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2019 у справі № 904/2665/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі № 904/2665/19; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 15.10.2019 о 10:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у зв`язку з відсутністю відомостей щодо повідомлення позивача та відповідача про дату, час і місце судового засідання відкладено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі № 904/2665/19 у судове засідання на 29.10.2019 о 16:00 год.

Судове засідання, призначене на 29.10.2019, не відбулось, у зв`язку із відрядженням члена судової колегії судді Паруснікова Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі № 904/2665/19 у судове засідання на 19.11.2019 о 10:30 год.

У судовому засіданні 19.11.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" укладено Договір №10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2019 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснено перевезення вантажу до станцій призначення Правда та Кам`янське Придніпровської залізниці по наступним залізничним накладним: №№ 42606822, 74146329, 47146485, 47146378, 47175872, 43969260, 42563866, 48641666, 48641674, 48641823, 48641658, 48641799, 48641807, 48641815, 48808844, 47217542, 47217534, 42575373, 42575340, 46953774, 47097175, 47050737, 47146055, 47210794, 42235028, 32564072, 32563900, 32553448, 32500266, 32500274, 32567125, 32567133, 32533564, 32566879, 46748042, 47129846, 46294922, 46549788, 47199997, 32501223, 42399899, 37521846, 32566879, 43968718, 42533984, 32491730, 32494072, 48773717 (досилка 48640734), 48887657 (досилка 48642631), 48875439, 32556946, 32525552, 32564452, 32558512, 42621326, 43980432, 32524811, 47249479, 32567802, 32540007, 32567679, 32583288, 32583296, 32592560, 44000057, 44002046, 44010254, 42706622, 43992676, 42542506, 42579409, 42553057, 42536862, 42724104, 32572562, 32607392, 37722709, 48643035, 48643043, 48643100, 48643027, 48643001, 48643118, 48642631, 32494817 (досилка 32468654), 42634147 (досилка 42617530), 47324751, 47301999, 47302153, 47384540, 42716159, 32623332, 37741873, 32591927, 32621096, 32612152, 42695312, 32587099, 32594806, 44052868, 42757211, 44052272, 44038685, 32630816, 37850443, 32606071, 42769406, 37804382, 32616724, 32606097, 32594780, 32594798, 44061596, 44072098, 42501643, 37853959, 32616716, 44053205, 42675116, 47321013 (досилка 48643068), 43981356, 32676652, 48993620, 42759324, 47352505, 47499892, 47352026, 47352448, 32684573, 32672362, 37880457, 42987776.

Одержувач вагонів - Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат".

На думку позивача, під час здійснення вказаних перевезень вантажів було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на вищевказаних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" про стягнення штрафу у розмірі 380 959, 64 грн за несвоєчасну доставку вантажу за вищезазначеними залізничними накладними.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статті 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Згідно ст. 5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи, які є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 8 ст. 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно з пунктом 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 41 Статуту передбачено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Правила обчислення термінів доставки вантажів затверджено наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644.

Згідно з пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1 Правил).

Відповідно до пункту 2.4. Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Згідно з пунктом 2.10. Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (пункт 8 Правил).

Відповідно до статті 131 Статуту претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до пункту 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Виходячи з зазначених вище норм законодавства, термін доставки вантажів визначається добою (24 години).

Строки доставки вантажу, встановлені п.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи.

Згідно ст. 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як зазначено у рішенні місцевого господарського суду, перевіркою розрахунку штрафу, виконаного позивачем, встановлено, що за накладною № 32566879 від 13.03.2019 позивачем до позовної суми включено двічі суму 1 603,40 грн

Ця обставина ні позивачем ні відповідачем не заперечується.

За рештою перевезень у спірному періоді, порушень умов договору та чинного законодавства не встановлено, тому задоволені позовні вимоги в сумі 379 356, 24 грн. (380 959, 64 грн 1 603,40 грн).

За іншою частиною залізничних накладних позивач вірно розрахував належний до стягнення штраф, тому вимоги про його стягнення з відповідача підставно задоволені судом першої інстанції.

За наведеного вище, висновок оскаржуваного рішення про те що позов підлягає задоволенню частково, а саме у сумі 379 356, 24 грн є правильним.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" просило зменшити нарахований позивачем штраф на 50%, обґрунтовуючи тим, що зобов`язання відповідача за перевезеннями, зазначеними в наданих накладних, виконані в повному обсязі, вантаж доставлено. Згідно даних консолідованого звіту про фінансовий стан АТ "Українська залізниця" та консолідованого звіту про сукупний дохід станом на 31.12.2018, який розміщений на офіційному сайті Акціонерного товариства "Українська залізниця", грошові кошти відповідача та їх еквіваленти зменшилися з 5188988 тис. грн у порівнянні з 2017 роком до 12518326 тис. грн, тобто в 4 рази, а сукупний збиток збільшився з 77240 тис. грн до 500925 тис. грн, тобто в 6, 5 рази. Зменшення обігових коштів відповідача та збільшення збитків ставить стратегічно важливе для економіки та безпеки держави підприємство в скрутне економічне становище. Зокрема, заборгованість лише одного позивача перед відповідачем складає 2242682, 97 грн згідно судових рішень у справах №№ 904/3216/18, 904/3736/18, 904/856/18, 904/4272/18, 904/4621/18, 904/3586/18, 904/4314/18, 904/3904/18, 904/4655/18, 904/3722/18, 904/4322/18, 904/3795/18, 904/4618/18, 904/4317/18, 904/4622/18, 904/4619/18, 904/4661/18, 904/4617/18, 904/4273/18, 904/4656/18, 904/4690/18, 904/3833/18, 904/3224/18, 904/3701/18.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" посилалося і на те, що фінансово-економічний стан залізниці, як і Укрзалізниці в цілому, багато в чому визначаються тими тенденціями, які сформувалися у попередніх роках. За основними доходом і фінансоутворюючими показниками роботи (вантажообіг, відправлення вантажів) продовжується тенденція щодо їх зниження. Основною причиною є зниження обсягів промислового виробництва та непред`явлення вантажу до перевезень. Так, у 2018 році регіональною філією відправлено 96, 7 млн тонн вантажів, що менше 2017 року на 0, 9 млн тонн (-0, 9%) та 2016 року на 2, 7 млн тонн (-2, 7%).

При зниженні обсягів перевезень та значному зростанні вартості матеріалів та паливно-енергетичних ресурсів, які становлять третину у складі операційних витрат регіональної філії, залізниця має забезпечувати баланс доходів та витрат і, як наслідок, змушена переходити до жорсткого регулювання всіх видів ресурсів. В умовах дефіциту фінансових ресурсів, маючи гостру потребу у коштах для підтримання належного технічного стану основних засобів та виконання вимог щодо забезпечення безпеки руху поїздів, а також для оновлення рухомого складу, 2019 рік залізниця почала зі значними сумами заборгованості.

Разом з тим, що стосується збитків від несвоєчасної доставки вантажів самого позивача, то вони відсутні.

За доводами Акціонерного товариства "Українська залізниця", істотною у даному випадку є та обставина, що Придніпровська залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

АТ "Укрзалізниця" несе основний тягар у такому важливому соціальному питанні, як надання безоплатних послуг з перевезення пільгових категорій громадян.

АТ "Укрзалізниця" зазначало, що нарахований штраф є значним. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Між тим, апеляційний господарський суд погоджується із місцевим господарським судом, що надані відповідачем докази, а саме: листи Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 25.01.2019 №12-06/890 "Щодо надання інформації про безспірне списання на користь РФ "Придніпровська залізниця" та від 14.02.2019 №12-06/1473 "Щодо розгляду заяви", інформація щодо відправлення вантажів по регіональній філії "Придніпровська залізниця", Інформація про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів, по регіональній філії "Придніпровська залізниця" за 2017, 2018 роки, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2018 року, довідка про розрахунки по обов`язковим платежам на 31 грудня 2018 року, інформація про дебіторську заборгованість станом на 31 грудня 2018 року, інформація про кредиторську заборгованість на 31 грудня 2018 року, не підтверджують збитковість підприємства відповідача.

Посилання на те, що Придніпровську залізницю включено до переліку підприємств, які мають істотне стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності. При цьому, організаційна форма підприємства відповідача, в даному випадку засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України, не впливає на те, що відповідач є таким самим учасником господарських відносин та суб`єктом господарювання, як і позивач та на нього, відповідно, розповсюджуються ті самі норми права, що регулюють спірні відносини, в даному випадку щодо відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, що мало місце у цій справі.

Доводи апелянта про наявність значної заборгованості (2 242 682,97 грн.) позивача перед відповідачем згідно судових рішень у справах №№ 904/3216/18, 904/3736/18, 904/856/18, 904/4272/18, 904/4621/18, 904/3586/18, 904/4314/18, 904/3904/18, 904/4655/18, 904/3722/18, 904/4322/18, 904/3795/18, 904/4618/18, 904/4317/18, 904/4622/18, 904/4619/18, 904/4661/18, 904/4617/18, 904/4273/18, 904/4656/18, 904/4690/18, 904/3833/18, 904/3224/18, 904/3701/18 не підтверджують збитковості підприємства відповідача, а лише підтверджують наявність заборгованості позивача перед відповідачем.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що місцевим господарським судом при вирішенні клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованого штрафу не було окремо надано оцінку долученим відповідачем до матеріалів справи консолідованому звіту про сукупний дохід АТ "Укрзалізниця" за 2018 рік, відповідно до якого сукупний збиток Акціонерного товариства "Українська залізниця за 2017 рік складає 77 240 тис. грн; консолідованому звіту про фінансовий стан АТ "Укрзалізниця" за 2018 рік, відповідно до якого сукупний збиток Акціонерного товариства "Українська залізниця за 2018 рік складає 500 925 тис. грн.; доводам відповідача про те, що процес реформування залізничного транспорту наразі не завершений.

Однак, як надані відповідачем консолідовані звіти, так і доводи відповідача про не завершення процесу реформування залізничного транспорту не спростовують висновків місцевого господарського суду про те, що у спірних відносинах відсутні підстави вважати обставини, та докази, на які посилається відповідач, такими, які можливо було б розцінити як винятковий випадок, що призвів до порушення відповідачем зобов`язання щодо недотримання строку доставки вантажів за спірними залізничними накладними та у спірний період. Відповідач жодним чином не обґрунтував, не підтвердив доказами причинно-наслідковий зв`язок між збитковістю його діяльності чи процесом реформування залізничного транспорту та несвоєчасною доставкою вантажу на адресу позивача.

З огляду на наведене вище, решта доводів скаржника, які зазначені в цій постанові, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі № 904/2665/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі № 904/2665/19 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.11.2019.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко