РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2019Справа № 910/12784/19

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 12626,70 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 12626,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №0113-000463 від 20.04.2017 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/358010, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/12784/19, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а також встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

17.10.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що за спірним страховим випадком підлягала виплаті сума відшкодування у розмірі 28404,76 грн, яка була виплачена ним на користь позивача у повному обсязі. При цьому, відповідач стверджує, що звіт ТОВ «Брітіш Авто Клаб», на який посилається позивач у позовній заяві, штучно завищено до рівня цін рахунку-фактури №Н/2 від 11.04.2018, складеного офіційним дилером ТЗ, на підставі якого позивачем здійснювалася виплата страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

21.10.2019 від третьої особи надійшли пояснення, в яких ОСОБА_1 зазначає, що обставини взаємовідносин між сторонами по справі в зв`язку із фактичною виплатою страхового відшкодування та проведення між ними та потерпілим взаєморозрахунків йому не відомі; документальні та інші докази щодо обставин настання страхового випадку, укладення полісу страхування чи інших в його розпорядженні немає.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.04.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №0113-000463 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1 , на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

06.03.2018 о 16 год 20 хв по вул. Тюленіна в місті Запоріжжі сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford, державний номер НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1 . В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 13.1, 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що підтверджується постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.04.2018 у справі №337/874/18, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акта №8958 від 06.08.2018, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 41031,46 грн на рахунок виконавця ремонтних робіт - Іноземного підприємства «АІС-Запоріжжя», що підтверджується платіжним дорученням №3068 від 08.08.2018.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 41031,46 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.04.2018 у справі №337/874/18 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Ford, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , знаходився під керуванням ОСОБА_1 .

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Ford, державний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/358010 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100000,00 грн, франшизи - 0 грн.

Порядок здійснення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України встановлено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

За приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З матеріалів справи вбачається, що листом від 08.11.2018 №0342 позивач звернувся до відповідача із вимогою здійснити відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди у розмірі 41031,46 грн.

Однак, як встановлено судом, за спірним страховим випадком відповідачем було виплачено позивачу суму відшкодування у розмірі 28404,76 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути решту суму відшкодування - у розмірі 12626,70 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до рахунку-фактури №Н/2 від 11.04.2018, виставленого виконавцем ремонтних робіт - Іноземним підприємством «АІС-Запоріжжя», вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП, становить 41031,46 грн.

До позовної заяви позивачем було додано копію звіту про оцінку колісного транспортного засобу №22409 від 23.05.2019, складеного ТОВ «Брітіш Авто Клаб» в особі оцінювача ОСОБА_3 . За змістом вказаного звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та виходячи з нормо-годин сервісного СТО АІС-Запоріжжя, також становить 41031,46 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що звіт ТОВ «Брітіш Авто Клаб» штучно завищено до рівня цін рахунку-фактури №Н/2 від 11.04.2018, складеного офіційним дилером ТЗ, на підставі якого позивачем здійснювалася виплата страхового відшкодування за договором добровільного страхування, а тому посилання позивача на вказаний звіт є безпідставним.

Як зазначає відповідач, на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 11.04.2018 ним було залучено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 , яким, за участі ОСОБА_2 , проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Renault, державний номер НОМЕР_1 . В подальшому, будучи не згідним із заявленим позивачем розміром відшкодування, відповідач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 , як до особи, яка вже здійснювала огляд пошкодженого транспортного засобу, з проханням скласти звіт щодо оцінки розміру завданого збитку.

Відповідно до Звіту №231 від 04.06.2019, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , становить 28404,76 грн. Саме виходячи із вартості матеріального збитку, визначеної вказаним звітом, відповідачем і було розраховано суму відшкодування та виплачено її позивачу.

Однак, суд відзначає, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Матеріалами справи підтверджується, що платіжним дорученням №3068 від 08.08.2018 позивачем сплачено на рахунок СТО (Іноземне підприємство «АІС-Запоріжжя») за ремонт застрахованого автомобіля на підставі виставленого останнім рахунку суму у розмірі 41031,46 грн.

Відтак, враховуючи визначені полісом №АМ/358010 розміри лімітів відповідальності та франшизи, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, суд дійшов висновку, що за спірним страховим випадком відповідач зобов`язаний був відшкодувати позивачу витрати саме у розмірі 41031,46 грн.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що при здійсненні розрахунку належної до виплати суми страхового відшкодування (на підставі положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») слід виходити саме з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, вказаної в рахунку, виставленому СТО, яким здійснено ремонт автомобіля, наведена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/9396/17, від 06.07.2018 у справі №924/675/17.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відшкодування у розмірі 12626,70 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м.Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (04073, м.Київ, пров.Балтійський, будинок 20, ідентифікаційний код 22229921) суму страхового відшкодування у розмірі 12626 (дванадцять тисяч шістсот двадцять шість) грн 70 коп. та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова