РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2019Справа № 910/13922/19

За позовомКомунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва
До Товариства з обмеженою відповідальністю "ІС-БУД"
Простягнення 127 440,25 грн.,
Суддя Борисенко І.І.

Представники за первісним позовом:

від позивача - Вінніченко Т.В., представник за довіреністю;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІС-БУД" про стягнення 127 440,25 грн., з яких: 97 648,80 грн. основний борг, 6 179,97 грн. 3% річних, та 23 611,48 грн. інфляційних втрат, нарахованих за договором від 01.11.2016 №23 субпідряду на виконання робіт з озеленення в складі об`єкта «Капітальний ремонт скверу між будинком №58 по проспекту Героїв Сталінграду та будинком №31 на вул. Прирічній в Оболонському районі».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/13922/19 та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.10.2019 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, визначена в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 37.

Проте, за зазначеною адресою відповідача не було розшукано, про що свідчать дані з офіційного витягу відстеження поштових відправлень «Укрпошта» (інші причини, що не дали змоги вручити).

Відповідно до п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач у визначений судом, п`ятнадцятиденний з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду відзиву на позов з доданням доказів, строк не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, а неявка представника відповідача на перешкоджає вирішенню справи, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІС-БУД" (далі Відповідач) укладено Договір субпідряду на виконання робіт з озеленення в складі об`єкта «Капітальний ремонт скверу між будинком № 58 по проспекту Героїв Сталінграду та будинком № 31 на вул. Прирічній в Оболонському районі» № 23 від 01 листопада 2016 року (надалі - Договір), за яким Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва, як Субпідрядник, зобов`язується на свій ризик, власними і залученими силами та засобами виконати роботи з озеленення в складі об`єкта Капітальний ремонт скверу між будинком №58 по проспекту Героїв Сталінграду та будинком №31 на вул. Прирічній в Оболонському районі» за дорученням Товариством з обмеженою відповідальністю "ІС-БУД".

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що загальна вартість робіт за цим Договором згідно з Договірною ціною яка є невід`ємною частиною цього Договору, складає - 127648, 80 грн. (сто двадцять сім тисяч шістсот сорок вісім гривень 80 копійок), в т.ч ПДВ 20% - 21274,80 грн. (двадцять одна тисяча двісті сімдесят чотири гривні 80 коп.).

Відповідно до п. 3.5. Договору приймання робіт здійснюється на підставі актів виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідки за формою КБ-3.

Відповідно до пункту 4.3. розрахунки за виконані роботи здійснюються Генпідрядником протягом 3 (трьох) робочих днів після надходження коштів від Замовника КО «Київзеленбуд».

Як встановлено судом, з метою виконання договірних зобов`язань, Субпідрядником виконано роботи передбачені договором, що підтверджується Актом приймання виконаних робіт за грудень 2016 року № 23/1, Довідкою КБ-3 за грудень 2016 року на суму 127648, 80 грн. (сто двадцять сім тисяч шістсот сорок вісім гривень 80 копійок), в т.ч ПДВ 20% - 21274,80 грн. (двадцять одна тисяча двісті сімдесят чотири гривні 80 коп.)., підписаними Сторонами.

Підписання Акту приймання виконаних робіт за грудень 2016 року № 23/1 без зауважень з боку Відповідача (Генпідрядника), свідчить про належне виконання договірних зобов`язань з боку Позивача (Субпідрядника).

Відповідно до пункту 4.3. розрахунки за виконані роботи здійснюються Генпідрядником протягом 3 (трьох) робочих днів після надходження коштів від Замовника КО «Київзеленбуд».

Відповідно до листа від 25.05.2019р № 226-2643 КО «Київзеленбуд» перерахував кошти за даним об`єктом 17.07.2017 року, а отже, Відповідач повинен був розрахуватися з Позивачем 20.07.2017.

В свою чергу Відповідач частково розрахувався за виконані роботи, лише в сумі 30000 грн. 00 коп. (тридцять тисяч грн. 00 коп.)

Станом на 28.08.2019 року заборгованість відповідача складає 97 648 грн. 80 коп. (дев`яносто сім тисяч шістсот сорок вісім грн. 80 коп.).

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Тобто, законодавець покладає на підрядника обов`язок виконати роботу, а замовник зобов`язаний її прийняти і оплатити.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Таким чином, відсутність фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати підрядних робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати зазначених робіт, відповідач мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не чекати виконання підрядних робіт.

Аналогічна правова позиція наведена в Постановах Вищого господарського суду №914/1760/13 від 13.11.2013р., №913/851/13 від 05.08.2013р., рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. та Оглядовому листі Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду" №01-06/374/201 від 18.02.2013р.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як встановлено судом Позивач 15.07.2018 звертався до Відповідача з вимогою від 26.06.2018 р. № 1026 щодо погашення заборгованості за виконані роботи за Договором № 23 від 01.11.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення від 15.07.2018р.

Відповідач відповіді не надав.

Доказів оплати виконаних позивачем робіт в термін встановлений договором, відповідачем суду надано не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору, а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріали справи свідчать про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 97 648,80 грн., а позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на наявність прострочення грошового зобов`язання, позивач також правомірно нарахував відповідачу суму боргу з урахуванням 3% річних та інфляційні втрати від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлює виняток із загального правила ст. 614 ЦК України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов`язання відповідачем вимагати сплати останнім проценти річних та інфляційні втрати від простроченої суми, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 6 179,97 грн. та 23 611,48 грн. інфляційних втрат.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІС-БУД" (03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 37, ідентифікаційний код 39149621) на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва (04073, м. Київ, проспект Московський, 26-А, ідентифікаційний код 05416745) 97 648 (дев`яносто сім тисяч шістсот сорок вісім) грн. 80 коп. основного боргу, 6 179 (шість тисяч сто сімдесят дев`ять) грн. 97 коп. 3% річних, 23 611 (двадцять три тисячі шістсот одинадцять) грн. 48 коп. інфляційних втрат, 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.11.2019

Суддя І.І. Борисенко