ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Справа № 906/148/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

за участю представників:

позивача: Єгоров С.О. адвокат

відповідача 1: Кравченко А.О. представник

відповідача 2: не з"явився

відповідача 3: Дмитрієва Ж.А. адвокат

відповідача 4: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у справі №906/148/19 (суддя Вельмакіна Т.М., м.Житомир, повний текст складено 04.07.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 'Побутпослуги'

до 1) Олевської міської ради Житомирської області

2) Фізичної особи-підприємця Парсова Андрія Івановича

3) Фізичної особи-підприємця Федорчук Ірини Валентинівни

4) Фізичної особи-підприємця Дмитрах Юлії Олександрівни

про визнання недійсними договорів оренди землі

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про визнання недійсними договорів оренди землі, укладених Олевською міською радою з відповідачами, а саме:

- договору оренди земельної ділянки, що розміщена за адресою АДРЕСА_2, укладеного 23.03.2018 між Олевською міською радою та фізичною особою-підприємцем Федорчук Іриною Валентинівною, площею 0,0125 га., кадастровий номер якої :02:019:0011;

- договору оренди земельної ділянки, що розміщена за адресою АДРЕСА_2, укладеного 18.04.2017 між Олевською міською радою та фізичною особою - підприємцем Парсовим Андрієм Івановичем, площею 0,0076 га., кадастровий номер :02:019:0029;

- договору оренди земельної ділянки, що розміщена за адресою АДРЕСА_2, площею 0,0049 га., кадастровий номер якої :02:019:0053, укладеного між Олевською міською радою та фізичною особою - підприємцем Дмитрах Юлією Олександрівною 07 травня 2012, з додатковою угодою від 18.04.2017 до нього.

2. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у справі №906/148/19 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" відмовлено.

3. Рішення господарського суду мотивоване тим, що станом на час розгляду справи в суді першої інстанції земельна ділянка під будівлею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , розділена між співвласниками наступним чином:

1) ТОВ "Побутпослуги" має право оренди земельної ділянки площею 0,0972га на підставі Договору оренди від 01.08.2017;

2) ФОП Парсов А.І. - має право оренди земельної ділянки площею 0,00760га на підставі Договору оренди від 18.04.2017;

3) Бабіченко О.М. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0042га на підставі Договору оренди від 01.08.2017;

4) ФОП Павленко Л.М. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0060га на підставі Договору оренди від 01.08.2017;

5) Шейко І.М. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0031га на підставі Договору оренди від 01.08.2017;

6) ФОП Федорчук І.В. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0125га на підставі Договору оренди від 23.03.2018;

7) ФОП Дмитрах Ю.О. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0049 на підставі Договору оренди від 07.05.2012, дію якого продовжено додатковою угодою від 18.04.2017;

Інший співвласник нерухомого майна - ТОВ "Дентік Плюс" до Олевської міської ради не звертався. Як пояснив представник Олевської міської ради, у разі звернення останньому буде надано в оренду земельну ділянку пропорційно площі займаного приміщення.

4. Аналізуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів, яким чином при укладенні оспорюваних договорів оренди було порушено його права. Жодної норми, яка б конкретно вказувала на допущені відповідачами порушення, що згідно приписів чинного законодавства визначені як підстави визнання договору недійсним позивачем не наведено, а лише здійснюється посилання в цілому на ст. 215 та ст. 203 ЦК України.

5. При цьому суд першої інстанції врахував, що рішення Олевської міської ради, на підставі яких укладено оспорювані договори оренди, приймалися на основі і у відповідності до волевиявлення, зокрема, позивача у справі та є чинними, як на час звернення позивача до суду першої інстанції, так і на час розгляду справи, а відтак, у суду першої інстанції відсутні підстави визнавати недійсними договори оренди від 23.03.2018, від 18.04.2017, від 07 травня 2012 (з додатковою угодою від 18.04.2017 до нього), укладені між відповідачами.

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

6. Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 по справі № 906/148/19 за позовом ТОВ «Побутпослуги» до Олевської міської ради, Фізичної особи- підприємця Парсова Андрія Івановича, Фізичної особи-підприємця Федорчук Ірини Валентинівни, Фізичної особи-підприємця Дмитрах Юлії Олександрівни про визнання недійсними договорів оренди земльних ділянок та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Побутпослуги» в повному обсязі.

7. Вважає, що в оренду відповідачам незаконно були передані земельні ділянки межі яких сформовано протиправно без визначення їх в натурі (на місцевості) та без закріплення їх межовими знаками без погодження і суміжними землекористувачами, та було створено об`єкти земельних відносин - земельні ділянки, без врахування частки відповідачів у праві власності на нежитлову будівлю чим порушено єдиний комплекс нерухомого майна що розташований за адресою АДРЕСА_2, - оскільки виділити вбудовані приміщення належні відповідачам як окремі будівлі з наданням їм окремої адреси, яка необхідна для визначення місця розташування земельної ділянки як складової поняття "земельна ділянка" - неможливо, так як неможливо провести межу посеред нежитлової триповерхової будівлі.

8. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 27.12.2001 року серії І-ЖТ №002029 від 27.12.2001 року, для обслуговування нежитлової будівлі що розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка на момент видачі акту одноосібно належала на праві власності ВАТ «Побутпослуги», було передано земельну ділянку загальною площею 0,1355 га. Однак доказів поділу раніше сформованої земельної ділянки площе 0,1355 га., відповідачами надано суду не було, тому передача в оренду частини земельної ділянки без її поділу є протиправним. Всі ділянки на які укладені оспорюванні договори оренди є частинами земельної ділянки площею 0,1355 га., сформовані без поділу на підставі рішень органу місцевого самоврядування, тому передача їх в оренду порушує принцип цілісності нежитлової будівлі з земельною ділянкою на якій розташована нежитлова будівля та як наслідок цього неможливість ТОВ «Побутпослуги» отримати в оренду земельну ділянку пропорційно частки власності у нерухомому майні, що передбачено ч.1, 2 та ч. 4 ст. 120 ЗК України

9. Тому, в даному випадку на думку скаржника суд першої інстанції помилково не прийшов до висновку, що надати в оренду відповідачам земельну ділянку для обслуговування вбудованого приміщення в багатоповерховому нежитловому будинку неможливо, оскільки неможливо законно створити об`єкт земельних відносин - земельну ділянку, непорушуючи єдиний комплекс нерухомого майна, виділити приміщення будинку, як окрему будівлю та надати йому окрему адресу, яка необхідна для визначення місця розташування земельної ділянки, як складова поняття «земельна ділянка». Частина (частка) земельної ділянки не може бути об`єктом оренди землі, оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктом оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній та державній власності, а отже, укладення договору оренди землі можливе лише на земельну ділянку із зазначенням у ньому всіх часток, що належать до неї та відповідно всіх орендарів.

10. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у справі №906/148/19.

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи.

11. На адресу суду 09.09.2019 від Олевської міської ради Житомирської області надійшов відзив в якому просить суд залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 по справі № 906/148/19 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" без задоволення. Крім того, представником Олевської міської ради подано клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги ТОВ "Побутпослуги" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у справі №906/148/19, на більш пізнішу дату, в зв`язку з перебуванням ним на лікуванні. В підтвердження даних обставин додає копію направлення на лікування №2370 до «Обласного госпіталю ветеранів війни» Житомирської обласної ради від 03.09.2019.

12. На адресу суду 20.09.2019 від представника Фізичної особи-підприємця Федорчука І.В. адвоката Дмитрієвої Ж.А. надійшов відзив якому вважає апеляцію Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутпослуги» на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 по справі № 906/148/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутпослуги» до Олевської міської ради Житомирської області, фізичної особи-підприємця Федорчук Ірини Валентинівни, фізичних осіб-підриємців Парсова А . І., Дмитрах Ю.О. про визнання недійсними договорів оренди землі безпідставною та просить її відхилити, а рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 по даній справі залишити без змін.

13. На адресу суду 23.09.2019 від представника ТОВ «Побутпослуги» адвоката Єгорова С.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування даного клопотання зазначив, що враховуючи клопотання представника відповідача Кравченко А.М., що представляє Олевську міську рада про відкладення розгляду справи призначеної до розгляду на 25.09.2019 року на 11:40 год., у залі судових засідань № 6 та через наявність поважної причини та враховуючи, що маються запитання в скаржника до останнього, просить суд відкласти розгляд апеляційної скарги.

14. В судовому засіданні 25.09.2019 адвокат Фізичної особи-підприємця Федорчука І.В. адвоката Дмитрієва Ж.А. клопотання Олевської міської ради Житомирської області та представника ТОВ "Побутпослуги" адвоката Єгорова С.О. про відкладення розгляду справи залишила на розсуд суду.

15. В судове засідання 25.09.2019 Фізична особа-підприємець Парсов Андрій Іванович, Фізична особа-підприємець Дмитрах Юлія Олександрівна не з`явилися, про місце, час і дату судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили.

16. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 у справі №906/148/19 розгляд апеляційної скарги відкладено на 17 жовтня 2019 року.

17. На адресу суду 17.10.2019 від ТОВ «Побутпослуги» надійшла заява про зупинення провадження у справі №906/148/19 за апеляційною скаргою ТОВ «Побутпослуги» на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 року до перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду іншої справи а саме : № 906/961/17 за позовом Олевської міської ради Житомирської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутпослуги», фізичної особи - підприємця Павленко Л.М. , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Бабіченко О.М , Шейко І.В. , про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки.

18. Дану заяву позивач обґрунтовує тим, що в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції суддя Вельмакіна Т.М., як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог посилається на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 травня 2019 у справі № 906/961/17 якою визнано укладеним договір оренди земельної ділянки (з додатками) від 01.08.2017 за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер № :02:019 :0080 , загальною площею 0,1105 га) між Олевською міською радою Житомирської області та ТОВ "Побутпослуги" спільно з іншим співвласниками майна ФОГІ Павленко Л .М Бабіченко О.М., Шейко І.М. та вказує що таким чином станом на час розгляду справи в суді земельна ділянка під будівлею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 розділена між співвласниками. Вказані обставини не визнаються позивачем та заперечуються в апеляційній скарзі.

19. При цьому ухвалою Верховного суду від 19.06.2019 року по справі №906/961/17 за позовом Олевської міської ради Житомирської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги", Фізичної особи підприємця - Павленко Любов Миколаївни за участю, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Бабіченко Олександра Миколайовича за участю, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Шейко Ірину Миколаївну про визнання укладеним договір оренди земельної ділянки (з додатками) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 906/961/17. Призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 906/961/17 на 24 липня 2019 року о 12:15. Пізніше ухвалою Верховного суду від 22.07.2019 року справу №906/961/17 разом із касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у даній справі передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Ухвалою від 12.08.2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу №906/961/17 за позовом Олевської міської ради Житомирської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутпослуги», фізичної особи - підприємця Павленко Л.М., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Бабіченко О.М , Шейко І.В. , про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки (з додатками) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутпослуги» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 травня 2019 року, призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 10 грудня 2019 року об 11 годині 30 хвилин.

20. Позивач вважає, що в даному випадку існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду іншої справи а саме : № 906/961/17 за позовом Олевської міської ради Житомирської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутпослуги», фізичної особи - підприємця Павленко Л.М., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Бабіченко О.М , Шейко І.В. , про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки правовідносини по яких є подібними , обставини є пов`язаними при цьому суд першої інстанції посилався як на підставу відмови в позові на обставини встановленні судовим рішенням по справі яка переглядається Великою Палатою Верховного Суду, що може об`єктивно вплинути на розгляд даної справи .

21. До Північно-західного апеляційного господарського суду 17.10.2019 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" про відвід головуючої судді Гудак А.В.

22. Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. дійшла висновку про необґрунтованість заявленому відводу головуючій судді Гудак А.В., в зв`язку з чим ухвалою суду від 17.10.2019 провадження в справі № 906/148/19 зупинено, матеріали справи передано для вирішення питання про відвід головуючої судді Гудак А.В. у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

23. Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 21 жовтня 2019 року (суддя Маціщук А.В.) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" у задоволенні заяви про відвід головуючої судді Гудак А.В. у справі 906/148/19.

24. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 поновлено апеляційне провадження у справі №906/148/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у даній справі та розгляд апеляційної скарги призначено на 21 листопада 2019 року.

25. Розпорядженням №01-04/1022 від 18.11.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі № 906/148/19 - Бучинської Г.Б. у період з 18.11.2019.по 29.11.2019 включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі №906/148/19.

26. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.11.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у справі №906/148/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Гудак А.В., суддів Олексюк Г.Є., Філіпова Т.Л.

27. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 прийнято апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у справі №906/148/19, яке призначено до розгляду на 21.11.2019 у новому складі суду: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є., суддя Філіпова Т.Л.

28. Адвокат позивача в судовому засіданні 21.11.2019 підтримав подану заяву про зупинення провадження у даній справі.

29. Представник Олевської міської ради Житомирської області в судовому засіданні 21.11.2019 заперечив щодо задоволення заяви про зупинення провадження у справі з підстав її необґрунтованості.

30. Адвокат Фізичної особи-підприємця Федорчук Ірини Валентинівни в судовому засіданні 21.11.2019 заперечила щодо задоволення заяви про зупинення провадження у справі з тих підстав, що обставини встановлені в справі №906/961/17 не пов`язані з предметом спору в даній справі. Крім того, ФОП Федорчук Ірини Валентинівни не була учасником справи №906/961/17.

31. Заслухавши пояснення адвоката позивача та заперечення представника відповідача 1 і адвоката відповідача 3, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі з наступних підстав.

32. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

33. При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта - шоста статті 75 ГПК України).

34. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

35. Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

36. Так колегія суддів відзначає, що у справі № 906/148/19 вирішується питання щодо визнання недійсними договорів оренди землі, укладених Олевською міською радою з Фізичною особою-підприємцем Парсовим Андрієм Івановичем, Фізичною особою-підприємцем Федорчук Іриною Валентинівною, Фізичною особою-підприємцем Дмитрах Юлією Олександрівною, у той час як предметом спору у справі №906/961/17 за позовом Олевської міської ради Житомирської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги", Фізичної особи підприємця - Павленко Любов Миколаївни, за участю, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Бабіченко Олександра Миколайовича , за участю, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Шейко Ірину Миколаївну є визнання укладеним договору оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер № :02:019:0080, загальною площею 0,1105 га), між Олевською міською радою Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" спільно з іншим співвласником майна - фізична особа - підприємець Павленко Любов Миколаївна.

37. Отже, з огляду на предмет позову у справі №906/148/19 наявні у матеріалах справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного спору.

38. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 22.07.2019 у справі №906/961/17 зазначив, що при розгляді матеріалів касаційної скарги судом з`ясовано, що скаржник серед іншого посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме: "5.1. Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ви значено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. 5.2. Всупереч зазначеним нормам, апеляційним судом не перевірено та не враховано, що Шейко Ірина Миколаївна , яка є стороною договору оренди землі, визнаного укладеним, та була залучена судом в якості третьої особи , не є суб`єктом підприємницької діяльності. 5.3. Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. 5.4. Статтею 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства." З оскаржуваної постанови апеляційної інстанції вбачається, що суд, задовольняючи позовні вимоги ухвалив визнати укладеним договір оренди земельної ділянки (з додатками) за адресою: Житомирська область, АДРЕСА_2 (кадастровий номер № :02:019:0080, загальною площею 0,1105 га) між Олевською міською радою Житомирської області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" () спільно з іншим співвласником майна - фізична особа-підприємець Павленко Любов`ю Миколаївною (і.к. НОМЕР_1 ) в редакції міської ради. Разом з цим, зазначаючи умови укладеного договору, суд вказав, що такий визнано укладеним між позивачем, відповідачами та третіми особами у справі, а саме:"Орендодавець (уповноважена ним особа) Олевська міська рада в особі міського голови Омельчука Олега Васильовича, діючого на підставі ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" статті 12 Земельного кодексу України, з одного боку, та орендарі ТОВ "Побутпослуги" в особі директора Козачка Василя Васильовича , ФОП Павленко Любов Миколаївна, Бабіченко Олександр Миколайович , Шейко Ірина Миколаївна з другого, уклали цей договір про нижченаведене".

39. Частиною 6 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України (у редакції з 15.12.2017) визначено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції. Враховуючи викладене колегія судів визнала за необхідне на виконання приписів ч.6 ст. 302 ГПК передати касаційну скаргу разом зі справою на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

40. Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що справа №906/961/17 передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав посилання ТОВ «Побутпослуги» в касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема порушення суб`єктної юрисдикції.

41. Таким чином, колегія суддів відхиляє посилання ТОВ «Побутпослуги» на положення ст. 228 ГПК України в яких зазначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

42. Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду Великою Палатою Верховного Суду з питань порушення юрисдикції у справі №906/961/17, суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи.

43. При цьому, судова колегія відзначає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18.

44. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

45. Крім того, звертаючись до суду з вищевказаною заявою, апелянтом не обґрунтовано, яким чином встановлення Великою Палатою Верховного Суду порушення правил юрисдикції у справі №906/961/17 унеможливлює розгляд заявлених позовних вимог у даній справі та яким чином встановлені у справі №906/961/17 обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи та заперечення у даній справі.

46. Адвокат позивача в судовому засіданні 21.11.2019 в подальшому після оголошення судом результатів розгляду заяви про зупинення провадження у справі підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та надав відповідні пояснення. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Побутпослуги» в повному обсязі. В обґрунтування даних вимог, зазначив, що судом першої інстанції не встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, не надано належну оцінку всім доказам у справі, виходячи з наступного. Предметом спору заявленого позивачем до відповідачів, є незаконна передача відповідачам Олевською міською радою в оренду трьох новосформованих земельних ділянок з кадастровим номером :02:019:0011 площею 0,0125 га; з кадастровим номером :02:019:0053 площею 0,0049 га, з кадастровим номером :02:019:0029 площею 0,0076 га., розташовані за адресою вул. Привокзальна 8 м. Олевськ , Житомирської області. При цьому судом першої інстанції встановлено та не заперечувалося сторонами, що на вищевказаних земельних ділянках знаходиться одна нежитлова будівля, співвласниками якої є, зокрема: ТОВ "Побутпослуги", Фізична особа-підприємець Парсов Андрій Іванович, Фізична особа- підприємець Федорчук Ірина Валентинівна, Фізична особа-підприємець Дмитрах Юлія Олександрівна.

47. Разом з тим відповідно до статті 198 Земельного кодексу України при відведенні земельної ділянки та розробленні документації із землеустрою з метою посвідчення прав на земельну ділянку у порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу, в обов`язковому порядку проводиться кадастрова зйомка, призначення якої полягає у визначенні чи відновленні меж земельної ділянки. Кадастрова зйомка включає геодезичне встановлення меж земельної ділянки, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, виготовлення кадастрового плану.

48. Крім того, у відповідності до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за № 391/17686, неможливо винести встановити) межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка необхідна для обслуговування вбудованого приміщення в нежитловій багатоповерховій будівлі та закріпити їх межовими знаками, скласти акт прийому-передачі межових знаків на зберігання та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), які відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" є невід`ємними частинами договору оренди землі.

49. Враховуючи наведене, адвокат позивача вважає, що в оренду відповідачам незаконно були передані земельні ділянки межі яких сформовано протиправно без визначення їх в натурі (на місцевості) та без закріплення їх межовими знаками без погодження і суміжними землекористувачами, та було створено об`єкти земельних відносин - земельні ділянки, без врахування частки відповідачів у праві власності на нежитлову будівлю чим порушено єдиний комплекс нерухомого майна що розташований за адресою АДРЕСА_2, - оскільки виділити вбудовані приміщення належні відповідачам як окремі будівлі з наданням їм окремої адреси, яка необхідна для визначення місця розташування земельної ділянки як складової поняття "земельна ділянка" - неможливо, так як неможливо провести межу посеред нежитлової триповерхової будівлі. Адвокат позивача відзначив, що вказана позиція пітверджується листом Державного Агенства Земельних Ресурсів України від 03.04.2013 №5601/17/11-13.

50. Адвокат позивача звернув увагу суду, на те, що судом першої інстанції не враховано, що згідно державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 27.12.2001 року серії І-ЖТ №002029 від 27.12.2001 року, для обслуговування нежитлової будівлі що розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка на момент видачі акту одноосібно належала на праві власності ВАТ «Побутпослуги», було передано земельну ділянку загальною площею 0,1355 га. При цьому згідно ст.79-1 ЗК України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

51. Однак, доказів поділу раніше сформованої земельної ділянки площе 0,1355 га., відповідачами надано суду не було, тому передача в оренду частини земельної ділянки без її поділу є протиправним .

52. Представник Олевської міської ради Житомирської області в судовому засіданні 21.11.2019 апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, просить залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 по справі № 906/148/19 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" без задоволення. Зазначив, що формування земельної ділянки загальною площею 0,1105 га було здійснено за власної ініціативи ТОВ "Побутпослуги" та інших учасників справи, у яку не увійшли площі орендованих земельних ділянок ФОП Парсова А.І., ФОП Федорчук І.В. та ФОП Дмитрах ІО.О., які вступили в окремі орендні відносини з органом місцевого самоврядування у чітко визначених межах земельних ділянок. Звернув увагу суду на те, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 у справі 806/2027/17 (яке набрало законної сили 12.06.2018) позов ТОВ «Побутпослуги» був задоволений частково, а саме судом було визнано протиправною бездіяльність Олевської міської ради щодо не розгляду заяви ТОВ «Побутпослуги» та інших співвласників від 05.04.2017 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 0,1355 га, а стосовно прийнятих рішень міською радою від 12.04.2017 №116 та від 12.05.2017 року №136. а також формування земельної ділянки розміром 0.1105 га. Житомирським окружним адміністративним судом визнано такі дії правомірними та такими, що відповідають діючому законодавству України.

53. Разом з тим, відзначив, що згідно з урахуванням положень статті З ЗК України правове регулювання відносин, пов`язаних з орендою земельних ділянок, здійснюється спеціальним земельним законодавством. Так, відповідно до статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. В свою чергу, перед укладенням оспорюваних позивачем договорів оренди землі, Олевською міською радою приймалися відповідні владно-розпорядчі рішення згідно чинного законодавства України, а саме: рішення VII сесії Олевської міської ради VIII скликання від 12.04.2017 №113 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок комунальної власності», рішення VII сесії Олевської міської ради VIII скликання від 12.04.2017 №114 «Про заключення договорів оренди земельних ділянок комунальної власності» та рішення XXIV сесії Олевської міської ради VIII скликання від 20.03.2018 №519 «Про укладання договорів оренди земельних ділянок комунальної власності та припинення дії договору оренди землі».

54. Адвокат Фізичної особи-підприємця Федорчук Ірини Валентинівни в судовому засіданні 21.11.2019 апеляційну скаргу заперечила в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, вважає апеляцію Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутпослуги» на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 по справі № 906/148/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутпослуги» до Олевської міської ради Житомирської області, фізичної особи-підприємця Федорчук Ірини Валентинівни, фізичних осіб-підриємців Парсова А . І., Дмитрах Ю.О. про визнання недійсними договорів оренди землі безпідставною та просить її відхилити, а рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 по даній справі залишити без змін. Зазначила, що рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 р. по даній справі є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, на підставі наявних у справі доказів. Так, ФОП Федорчук Ірина Валентинівна дійсно, 04.07.2002 уклала з ВАТ "Побутпослуги" договір купівлі-продажу частини приміщень будинку побуту по АДРЕСА_2, загальною площею 105.5 кв.м. В подальшому, частина приміщень цього будинку була нею реалізована та на даний час перебуває у власності відповідачки Дмитрах Ю.О . Ставши власницею 6/100 ч. будівлі, набула в подальшому і права на користування на умовах оренди відповідною частиною земельної ділянки.

55. Рішенням Олевської міської ради за №519 від 20.03.2018 "Про укладання договорів оренди земельних ділянок комунальної власності та припинення договору оренди землі", вирішено зокрема, укласти договір оренди земельної ділянки комунальної власності з ФОП Федорчук І.В, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

56. На виконання вказаного рішення, 23.03.2018 між Олевською міською радою (орендодавець) та ФОП Федорчук І.В. (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування для будівництва та обслуговування будівель торгівлі земельну ділянку, площею 125 м.кв., з кадастровим номером :02:019:0011, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Договір укладено строком на 5 років (а.с. 141-143, т.1). Орендовану земельну ділянку передано Федорчук 23.09.2018, про що свідчить підписаний сторонами Акт прийому-передачі об`єкта оренди .

57. Адвокат відповідача 3 відзначила, що позивач, без згоди співвласників будівлі по вул. Привокзальній,8 здійснив надбудову у приміщенні, чим збільшив площу належних йому приміщень, що за вимогами земельного законодавства, на яке посилається позивач у своєму позові, не тягне зміну умов користування співвласниками будівлі земельною ділянкою за даною адресою.

58. Таким чином, адвокат відповідача 3 вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам по справі.

59. В судове засідання 21.11.2019 Фізична особа-підприємець Парсов Андрій Іванович та Фізична особа-підприємець Дмитрах Юлія Олександрівна не з`явилися, про місце, час і дату судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили.

60. Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

61. Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

62. Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

63. Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності фізичної особи-підприємця Парсова Андрія Івановича та фізичної особи-підприємця Дмитрах Юлії Олександрівни.

64. Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.

65. Заслухавши пояснення адвокатів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги", Фізичної особи-підприємця Федорчук Ірини Валентинівни та представника Олевської міської ради Житомирської області в судовому засіданні 21.11.2019 обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у справі №906/148/19 залишити без змін, виходячи з наступного.

66. Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" зазначає, що є власником нерухомості (торгівельні приміщення, нежитлові приміщення, котельня, кафе) загальною площею 1370,5 м. кв., яка розміщена у будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (далі за текстом - будівля). 27 грудня 2001 року попереднім власником будівлі - ВАТ "Побутпослуги" було отримано державний акт серії І-ЖТ №002029 на право постійного користування земельною ділянкою розміром 0,1355 га.

67. Земельна ділянка розміром 0,1355 га, кадастровий номер якої :02:019:0080 , була зареєстрована у Державному земельному кадастрі у листопаді 2016 року, на підставі технічної документації, розробленої відповідно до рішення 13-ої сесії Олевської міської ради від 08.09.2016 за №207.

68. З метою належного оформлення права користування земельною ділянкою на якій розміщена будівля, позивач звернувся до Олевської міської ради із клопотанням про затвердження технічної документації та передачі земельної ділянки розміром 0,1355 га в оренду пропорційно до часток у нерухомості, яка належить співвласникам вказаної будівлі. Однак, як зазначає позивач, Олевська міська рада проігнорувала розгляд вище вказаного клопотання (заяви).

69. Звертає увагу, що протиправність її дій щодо не розгляду заяви про затвердження технічної документації на земельну ділянку площею 0,1355 га і передачі її в оренду встановлена рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 року та постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року у справі № 806/2027/17.

70. Позивач вказує, що з метою виконання рішення суду, додатково звернувся до Олевської міської ради із клопотанням про передачу земельної ділянки розміром 0,1355 га в оренду усім співвласникам нерухомості, що знаходиться у будівлі. Однак, у задоволенні вказаного клопотання відмовлено у зв`язку із тим, що за вказаною адресою із деякими співвласниками вже укладені договори оренди щодо інших земельних ділянок.

71. З метою захисту своїх прав та з`ясування усіх обставин, позивач замовив земельно-технічне дослідження, за результатами якого було виготовлено експертний висновок від 30.10.2018 року за №672/10-2018.

72. Проаналізувавши описову частину висновку експерта, позивач дійшов висновку, що земельна ділянка розміром 0,1355 га кадастровий номер якої :02:019:0080 фактично була поділена на чотири окремі земельні ділянки, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0080 площею 0,1105 га; земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0011 площею 0,0125 га; земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0053 площею 0,0049 га; земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0029 площею 0,0076 га.

73. На думку позивача, висновком експерта встановлено, що нерухоме майно, належне позивачу на праві власності, зокрема приміщення другого та третього поверху, також знаходяться на новосформованих земельних ділянках площею 0,0125 га, 0,0049 га 0,0076 га, які Олевською міською радою були передані у користування Федорчук І.В. , Дмитрах Ю.В. , Парсову А.І. , на умовах оренди.

74. Позивач вважає, що передача Олевською міською радою земельних ділянок площею 0,0125 га, - ФОП Федорчук І.В., 0,0049 га. - ФОП Дмитрах Ю.В., 0,0076 га., ФОП Парсов А.І., за адресою: АДРЕСА_2 , в оренду лише відповідачам порушує його право користування зазначеними земельними ділянками пропорційно до частки у нерухомому майні, що розміщено на цих земельних ділянках, у зв`язку з чим їх необхідно визнати недійсними. Після набуття позивачем та відповідачами у відповідних частках права власності на нерухомість у будівлі, земельна ділянка, площею 0,1355 га., мала б бути передана у користування на умовах оренди ТОВ "Побутпослуги", Парсову А .І . , Бабіченку О.М. , ТОВ "Дентік Плюс", Павленко Л.М. , Шейко І.М. , Федорчук І.В. Дмитрах Ю.О. , пропорційно належних їм площ у праві власності на приміщення у будівлі.

75. Зазначає, що у текстах оскаржуваних договорів оренди, укладених між Олевською міською радою та відповідачами щодо вказаних земельних ділянок 0,0125 га, площею 0,0049 га та площею 0,0076 га зазначено, що на орендовані земельні ділянки прав третіх осіб не встановлено, на них розміщені лише будівлі, які належать відповідачам, інші інфраструктури, об`єкти відсутні. Однак, позивач відзначає, що вказане не відповідає дійсності, тому що на цих земельних ділянках, крім нерухомості відповідачів, знаходиться нерухомість позивача, що порушує права останнього на користування земельними ділянками.

76. Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Побутпослуги» звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Олевської міської ради Житомирської області; Фізичної особи-підприємця Парсова Андрія Івановича; Фізичної особи-підприємця Федорчук Ірини Валентинівни; Фізичної особи-підприємця Дмитрах Юлії Олександрівни про визнання недійсними: договору оренди земельної ділянки, що розміщена за адресою АДРЕСА_2, укладеного 23.03.2018 між Олевською міською радою та фізичною особою-підприємцем Федорчук Іриною Валентинівною, площею 0,0125 га., кадастровий номер якої :02:019:0011; договору оренди земельної ділянки, що розміщена за адресою м. Олевськ, вул. Привокзальна 8, укладеного 18.04.2017 між Олевською міською радою та фізичною особою - підприємцем Парсовим Андрієм Івановичем, площею 0,0076 га., кадастровий номер :02:019:0029; договору оренди земельної ділянки, що розміщена за адресою АДРЕСА_2, площею 0,0049 га., кадастровий номер якої :02:019:0053, укладеного між Олевською міською радою та фізичною особою - підприємцем Дмитрах Юлією Олександрівною 07 травня 2012, з додатковою угодою від 18.04.2017 до нього. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ч. 1 ст. 93, ст.120, ст. ст. 124, 152 та п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, 215, 373 Цивільного кодексу України.

77. Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

78. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (частина перша статті 203 ЦК України).

79. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

80. Умовами визнання судом оспорюваного правочину недійсним є пред`явлення позову стороною правочину або іншою заінтересованою особою, а також наявність підстав для оспорення правочину та встановлення обставин щодо порушення (не визнання або оспорення) суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду.

81. Суд апеляційної інстанції зазначає, що у розумінні частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

82. При цьому на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

83. Згідно із положеннями, зокрема, статей 15, 16 ЦК України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

84. З урахуванням цих норм, суд повинен установити, чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором.

85. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В силу припису статті 204 Цивільного кодексу України, правомірність правочину презюмується.

86. При цьому, статтею 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2019 у справі №922/3057/18.

87. Отже, колегія суддів відзначає, що за приписами чинного законодавства, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду. Відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

88. Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи вимогу про визнання недійсними договорів оренди землі, укладених відповідачами, позивач стверджує, що передача Олевською міською радою земельних ділянок площею 0,0125 га. ФОП Федорчук І.В.; 0,0049 га. ФОП Дмитрах Ю.В.; 0,0076 га. ФОП Парсову А.І. за адресою: АДРЕСА_2 в оренду, порушує його права в частині користування зазначеними земельними ділянками пропорційно до частки у нерухомому майні, що розміщено на цих земельних ділянках.

89. Згідно Державного акту на право постійного користування серії І-ЖТ № 002029 від 27.12.2001 Олевському ВАТ "Побутпослуги" (правонаступником якого є ТОВ "Побутпослуги"), було надано у постійне користування земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2, загальною площею 0,1355 га, для виробничих потреб (а.с. 77- 78 т.2).

90. Поряд з цим колегією суддів встановлено, що на час звернення з позовом до суду першої інстанції в даній справі, на спірній земельній ділянці знаходиться будівля, співвласниками якої з ТОВ "Побутпослуги" є, зокрема: Фізична особа-підприємець Парсов Андрій Іванович, Фізична особа-підприємець Федорчук Ірина Валентинівна, Фізична особа-підприємець Дмитрах Юлія Олександрівна, про що свідчать наступні правовстановлюючі документи, а саме: договір дарування від 20.05.2010 серії ВМТ№550734, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 ) за Дмитрах Ю.О. від 15.06.2010; договір купівлі-продажу від 04.07.2002 серії АЕК№773498, свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлове приміщення магазину промислових товарів з добудовою тамбуру та кіоску «Хліб» загальною площею 74,8 кв.м., що складає 6/100 частин нежитлової будівлі за адресою: за адресою: Житомирська область, Олевський район, м.Олевськ , вулиця Привокзальна (вулиця Ворошилова ), будинок 8 ) від 17.05.2012 та витяг про державну реєстрацію прав за Федорчук І.В. ; договір купівлі-продажу від 18.03.2004 серії ВВВ№835169 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (нежиле приміщення, загальною площею 59,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ) за Парсовим А.І. (а.с. 208-214 т.1, 100-109, 124 т.2).

91. Приписами ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

92. При цьому, для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору оренди суттєве значення має з`ясування правового режиму спірної земельної ділянки та дотримання сторонами порядку передачі її в оренду згідно з вимогами статей 84, 118, 123, 124 Земельного кодексу України з урахуванням необхідності у певних випадках дотримання порядку її вилучення. З огляду на це необхідним є встановлення наявність у відповідної ради повноважень для вирішення питання щодо передачі спірної земельної ділянки в оренду, а отже й дійсність укладеного договору, що оспорюється.

93. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки договори оренди укладалися на виконання рішень органу місцевого самоврядування, то без скасування таких рішень у встановленому законом порядку відсутні правові підстави для визнання відповідних договорів недійсними.

94. Враховуючи вищевикладене, судовою колегією встановлено, що рішенням Олевської міської ради від 26.07.2011 за №106 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди", ФОП Дмитрах Ю.О. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0049 га, з метою передачі її в оренду, для здійснення підприємницької діяльності (магазин), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Також вирішено передати ФОП Дмитрах Ю.О. земельну ділянку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, в оренду терміном на 5 років (а.с.149 т.2).

95. Відділом Держкомзему у Олевському районі 07.05.2012 вчинено запис про реєстрацію договору оренди землі, укладеного між Олевською міською радою (орендодавець) та ФОП Дмитрах Ю.О. (орендар), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - роздрібної торгівлі та комерційних послуг, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 49,0м.кв. Договір укладено строком на 5 років (а.с. 137-138 т.1).

96. Олевською міською радою було прийнято рішення №113 від 12.04.2017, яким вирішено поновити термін дії договору на 5 років та внести зміни до договору оренди земельної ділянки комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, магазин №2 загальною площею 0,0049 га, кадастровий номер земельної ділянки :02: 019:0053 , укладений на підставі рішення дев`ятої сесії Олевської міської ради VI скликання від 26.07.2011 з ФОП Дмитрах Юлією Олександрівною (а.с. 150 т.1).

97. Додатковою угодою від 18.04.2017, сторони поновили термін дії договору оренди та внесли у нього зміни (а.с. 139 т.1).

98. Разом з тим, 12.04.2017 Олевською міською радою було прийнято рішення №114 "Про заключення договорів оренди земельних ділянок комунальної власності", згідно якого вирішено в місячний термін заключити та зареєструвати з ФОП Парсовим А.І. договір оренди земельної ділянки (а.с. 147-148 т.1).

99. На виконання даного рішення 18.04.2017 між Олевською міською радою (орендодавець) та ФОП Парсовим А.І. (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування для будівництва та обслуговування будівель торгівлі земельну ділянку площею 76 м.кв. з кадастровим номером :02:019:0029, яка розташована в АДРЕСА_2, магазин №1. Договір укладено строком на 5 років (а.с. 133-135 т.1 ). Про передачу в оренду вказаної ділянки, сторонами підписано Акт прийому-передачі (а.с. 136 т.1).

100. Рішенням Олевської міської ради за №519 від 20.03.2018 "Про укладання договорів оренди земельних ділянок комунальної власності та припинення договору оренди землі", вирішено зокрема, укласти договір оренди земельної ділянки комунальної власності з ФОП Федорчук І.В, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

101. На виконання даного рішення 23.03.2018 між Олевською міською радою (орендодавець) та ФОП Федорчук І.В. (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування для будівництва та обслуговування будівель торгівлі земельну ділянку, площею 125 м.кв., з кадастровим номером :02:019:0011, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Договір укладено строком на 5 років (а.с. 141-143 т.1). Орендовану земельну ділянку передано орендарю 23.09.2018, про що свідчить підписаний сторонами Акт прийому-передачі об`єкта оренди (а.с. 144 т.1).

102. Таким чином, колегією суддів встановлено, що договір оренди земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2, укладеного 23.03.2018 між Олевською міською радою та фізичною особою-підприємцем Федорчук Іриною Валентинівною, площею 0,0125 га., кадастровий номер якої :02:019:0011; договір оренди земельної ділянки, що розміщена за адресою АДРЕСА_2, укладеного 18.04.2017 між Олевською міською радою та фізичною особою - підприємцем Парсовим Андрієм Івановичем, площею 0,0076 га., кадастровий номер :02:019:0029; договір оренди земельної ділянки, що розміщена за адресою АДРЕСА_2, площею 0,0049 га., кадастровий номер якої :02:019:0053, укладеного між Олевською міською радою та фізичною особою - підприємцем Дмитрах Юлією Олександрівною 07 травня 2012, з додатковою угодою від 18.04.2017 до нього, були укладені відповідачами 2, 3, 4 в порядку визначеному чинним, на той момент, законодавством, за наявності прийнятого відповідачем- 1 в межах її компетенції рішення, а отже за наявності волевиявлення відповідача- 1.

103. Крім того, як вбачається з матеріалів, 06.04.2017 до Олевської міської ради надійшла спільна письмова заява від ТОВ "Побутпослуги", Шейко І.М. , Бабіченко О.М. та Павленко Л.М. від 04.04.2017, щодо внесення змін в технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробленої на замовлення ТОВ "Побутпослуги", загальною площею 0,11054 га, що розташована в місті Олевську по вулиці Привокзальна, 8 та передачу вказаної земельної ділянки на умовах оренди для розміщення та обслуговування будівлі, якою вони володіють у спільній частковій власності (а.с. 161).

104. За результатами розгляду даної спільної заяви, Олевська міська рада прийняла Рішення №116 від 12.04.2017 (а.с. 162 т.1), яким внесла зміни у рішення ХІІІ сесії VІІ скликання від 08 серпня 2016 року №207 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду для обслуговування будівель торгівлі" та надала дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності з метою передачі у спільне користування на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою м. Олевськ вул. Привокзальна,8, орієнтованою площею 0,1105 га ( ТОВ "Побутпослуги" - 972,75 м.кв., ФОП Павленко Л.М. - 59,69 м. кв., Бабіченко О. М. - 42,01 м. кв., Шейко І. М. - 30,95 м. кв.). Припинила дію державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,1355 га, виданого ВАТ "Побутпослуги" від 27.12.2001 серія І-ЖТ 002029.

105. Крім того, колегія суддів відзначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.02.2018(а.с. 171-178 т.1) залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі №806/2027/17, які набрали законної сили, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" до Олевської міської ради Житомирської області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Олевському районі Головного управління Держгеокадастру в Житомирської області Редька Петра Петровича про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Олевської міської ради Житомирської області щодо не розгляду заяви ТОВ "Побутпослуги", ФОП Шейко І.М., ФОП Бабіченко О.М., ФОП Павленко Л.М. від 05.04.2017 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1355 га, що розташована в АДРЕСА_2 та передачі вказаної земельної ділянки на умовах оренди для обслуговування будівлі, розміщеної на земельній ділянці. У решті заявлених вимог - відмовлено.

106. Згідно частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

107. Так рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 у справі №806/2027/17 встановлені такі обставини, а саме: "що ТОВ "Побутпослуги", ФОП Шейко І.М., ФОП Бабіченко О.М., ФОП Павленко Л.М. звертались до голови Олевської міської об`єднаної територіальної громади Омельчука О.В. із спільною заявою від 04.04.2017 щодо внесення змін в технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблену на замовлення ТОВ "Побутпослуги" загальною площею 0,11054 га, що розташована в м. Олевську по АДРЕСА_2 та передати ТОВ "Побутпослуги", ФОП Шейко І.М., ФОП Бабіченко О.М., ФОП Павленко Л.М. вказану земельну ділянку на умовах оренди для розміщення та обслуговування будівлі, якої вони володіють у спільній частковій власності.

Враховуючи відсутність законодавчо визначених підстав для відмови щодо внесення змін у технічну документацію, відповідачем Олевською міською радою Житомирської області було правомірно прийняте рішення щодо внесення змін у рішення XIII-сесії VII-скликання від 08.08.2016 №207 та надання дозволу ТОВ "Побутпослуги" спільно з ФОП Павленко Л.М., Бабіченко О.М., Шейко І.М. на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності з метою передачі у спільне користування на умовах оренди для будівництва і обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,1105 га.

Суд також зазначає, що оскільки позивачем було надано повний та необхідний пакет документів, зокрема, розроблену ФОП Середа О.В. технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ "Побутпослуги", Павленко Л.М. , Бабіченко О.М. , Шейко І.М. загальною площею 0,1105 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Олевської міської Житомирської області в АДРЕСА_2 , у відповідача не було підстав для відмови у затвердженні вказаного проекту землеустрою.

Факт розроблення ФОП Середа О.В. технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ "Побутпослуги", Павленко Л.М. , Бабіченко О.М. , Шейко І.М. загальною площею 0,1105 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Олевської міської Житомирської області в АДРЕСА_2 на виконання раніше поданої ТОВ "Побутпослуги", Павленко Л.М. , Бабіченко О.М. , Шейко І.М. заяви від 04.04.2017 також підтверджується змістом відповіді ФОП Середа О .В. вих. №3 від 14.02.2018 на запит суду від 06.02.2018 вих. №806/2027/17/2329/18.

Таким чином, рішення Олевської міської ради №136 від 12.05.2017 було прийняте відповідачем у межах, на підставі, та у порядку, визначеному чинним законодавством.

Суд погоджується із доводами відповідача та зазначає, що внесення змін у рішення XIII-сесії VII-скликання від 08.08.2016 №207 було ініційоване та здійснене виключно на підставі відповідної заяви ТОВ "Побутпослуги", ФОП Шейко І.М., ФОП Бабіченко О.М., ФОП Павленко Л.М. про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1105 га. Крім того, рішення Олевської міської ради Житомирської області № 116 від 12.04.2017 та №136 від 12.05.2017 на момент судового розгляду є реалізованими, оскаржувані рішення за своєю правовою природою є ненормативними актами органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання.

Суд критично ставиться до наданих ТОВ "Побутпослуги" листів від 14.06.2017 та від 31.07.2017 та зазначає, що висвітлена у листах інформація не могла бути взята до уваги відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень, оскільки вказані листі були надіслані на адресу Олевської міської ради Житомирської області після прийняття оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині скасування рішення Олевської міської ради VII-сесії VIII-скликання № 116 від 12.04.2017, яким Олевська міська рада внесла зміни у рішення XIII-сесії VII-скликання від 08.08.2016 №207 та рішення Олевської міської ради VIII сесії VIII скликання №136 від 12.05.2017 "Про затвердження ТОВ "Побутпослуги", ФОП Павленко Л.М., Бабіченко О.М., Шейко І.М. технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності з метою передачі у спільне користування на умовах оренди площею 0,1105 га" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню."

108. Таким чином, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не враховано, що згідно державного акту на право постіи?ного користування земельною ділянкою від 27.12.2001 року серіі? І-ЖТ №002029 від 27.12.2001 року, для обслуговування нежитловоі? будівлі що розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка на момент видачі акту одноосібно належала на праві власності ВАТ «Побутпослуги», було передано земельну ділянку загальною площею 0,1355 га, оскільки дію вказаного державного акту було припинено рішенням Олевської міської ради №116 від 12.04.2017, яким внесено зміни у рішення ХІІІ сесії VІІ скликання від 08 серпня 2016 року №207 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду для обслуговування будівель торгівлі", яке є чинним згідно судового рішення у вищевказаній адміністративній справі.

109. В матеріалах справи також міститься технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1105 га (03.07.) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на території Олевської міської ради Житомирської області в АДРЕСА_2, здійснену у 2016 році на замовлення ТОВ "Побутпослуги", Павленко Л.М. , Бабіченко О.М. , Шейко І.М. (а.с. 165-170, т.1).

110. Із вказаної технічної документації вбачається, що межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідають межам, які були встановлені згідно Державного акта на право постійного користування землею І-ЖТ №002029 від 27.12.2001.

111. Також в технічній документації встановлено, що станом на час складання висновку у 2016 році, нежитлові приміщення будівлі, що розташована на земельній ділянці площею 0,1105 га за адресою: АДРЕСА_2 , належать: ТОВ "Побутпослуги" площею 1442,50 кв.м., відповідно площа земельної ділянки - 0,0972га; Павленко Л. М . площею 88,9 кв.м., відповідно площа земельної ділянки - 0,0060га; Бабіченко О. М . площею 62,7 кв.м., відповідно площа земельної ділянки - 0,0042га; Шейко І.М. площею 45,9 кв.м., відповідно площа земельної ділянки - 0,0031га.

112. Таким чином, 04.05.2017 до Олевської міської ради надійшла спільна письмова заява від ТОВ "Побутпослуги", Шейко І.М. , Бабіченко О.М. та Павленко Л.М. , у якій останні просять затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробленої на замовлення ТОВ "Побутпослуги" загальною площею 0,11054 га, що розташована в м. Олевськ АДРЕСА_2 та передати вказану земельну ділянку на умовах оренди для розміщення та обслуговування будівлі, якою вони володіють у спільній частковій власності (а.с. 103 т.1).

113. За результатами розгляду вищевказаної заяви, 12.05.2017 Олевською міською радою прийнято рішення № 136, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки комунальної власності в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з метою передачі в користування на умовах оренди загальною площею 0,1105 га (ТОВ "Побутпослуги" - 0,0972 га, Павленко Любов Миколаївна - 0,0060 га, Бабіченко Олександр Миколайович - 0,0042 га, Шейко Ірина Миколаївна - 0,0031 га), що розташована за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :02:019:0080(а.с. 164 т.1). Даним рішенням зобов`язано ТОВ "Побутпослуги", ФОП Павленко Л.М., Бабіченко О.М., Шейко І.М. в місячний термін укласти та зареєструвати договір оренди земельної ділянки, а також встановлено розмір орендної плати. Однак, ТОВ "Побутпослуги", ФОП Павленко Л.М., Бабіченко О.М. , Шейко І.М. не вжили жодних заходів щодо укладення договору оренди земельної ділянки та не направили свої протоколи узгодження розбіжностей до договору на адресу Олевської міської ради.

114. Враховуючи вищевикладене, Олевська міська рада звернулась до господарського суду Житомирської області з позовом в якому просила визнати укладеним договір оренди земельної ділянки (з додатками) за адресою: Житомирська область, АДРЕСА_2 (кадастровий номер № :02:019:0080, загальною площею 0,1105 га) між Олевською міською радою Житомирської області та ТОВ "Побутпослуги" спільно з іншим співвласником майна ФОП Павленко Л.М.

115. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 травня 2019 року у справі №906/961/17 за позовом Олевської міської ради Житомирської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги", Фізичної особи підприємця - Павленко Любов Миколаївни, за участю, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Бабіченко Олександра Миколайовича , за участю, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Шейко Ірину Миколаївну про визнання укладеним договір оренди земельної ділянки (з додатками), визнано укладеним договір оренди земельної ділянки (з додатками) від 01.08.2017 за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер № :02:019:0080 , загальною площею 0,1105 га) між Олевською міською радою Житомирської області та ТОВ "Побутпослуги" спільно з іншим співвласниками майна ФОП Павленко Л .М., Бабіченко О.М., Шейко І.М(а.с. 126-140 т.2).

114. Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

115. Дійсно, преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

116. Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

117. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановлено, що станом на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції земельна ділянка під будівлею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, розділена між співвласниками шляхом надання в оренду наступним чином: 1)ТОВ "Побутпослуги" має право оренди земельної ділянки площею 0,0972 га. на підставі договору оренди від 01.08.2017; 2) ФОП Парсов А.І. - має право оренди земельної ділянки площею 0,00760 га. на підставі Договору оренди від 18.04.2017; 3) Бабіченко О.М. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0042 га. на підставі Договору оренди від 01.08.2017; 4) ФОП Павленко Л.М. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0060 га. на підставі Договору оренди від 01.08.2017; 5) Шейко І.М. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0031 га. на підставі Договору оренди від 01.08.2017; 6) ФОП Федорчук І.В. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0125га на підставі Договору оренди від 23.03.2018; 7) ФОП Дмитрах Ю.О. - має право оренди земельної ділянки площею 0,0049 га. на підставі Договору оренди від 07.05.2012, дію якого продовжено додатковою угодою від 18.04.2017; Інший співвласник нерухомого майна - ТОВ "Дентік Плюс" до Олевської міської ради не звертався.

118. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не довів, яким чином при укладенні оспорюваних договорів оренди було порушено його права щодо оренди земельної ділянки. Жодної норми, яка б конкретно вказувала на допущені відповідачами порушення, що згідно приписів чинного законодавства визначені як підстави визнання договорів недійсними позивачем не наведено, а лише здійснюється посилання в цілому на ст. 215 та ст. 203 ЦК України.

119. Разом з цим, колегія суддів вважає відзначити, що вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

120. Отже, для визнання недійсним у судовому порядку правочину необхідно встановити, зокрема, що правочин не відповідає вимогам закону.

121. Відповідно до частини першої, другої статті 116, частини першої статті 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваних договорів) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

122. Положеннями частини другої статті 16 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваних договорів) встановлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

123. Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

124. Частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

125. За приписами статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням

126. Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції, чинній на момент прийняття Олевською міською радою рішень щодо спірної земельної ділянки) передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законом України визнаються незаконними у судовому порядку.

127. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Конституційний суд України у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини 2 статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини 14 статті 46, частин 1 та 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

128. Судом першої та апеляційної інстанції не встановлено, а матеріали справи не містять матеріалів, що підтверджують, що рішення Олевської міської ради, які стали підставою укладення спірних договорів оренди земельних ділянок, були змінені або скасовані у встановленому порядку або на підставі рішення суду. При цьому за своєю правовою природою поняття "відсутнє рішення", тобто рішення, яке не приймалось уповноваженим органом та "рішення прийняте без дотримання встановленого порядку" є різними та тягнуть різні правові наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.08.2019 у справі №909/1254/14.

129. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищевказані рішення Олевської міської ради, на підставі яких укладено оспорювані договори оренди, приймалися на основі і у відповідності до волевиявлення сторін у справі та є чинними, як на час звернення позивача до суду, так і на час розгляду справи, а відтак, відсутні підстави визнавати недійсними договори оренди від 23.03.2018, від 18.04.2017, від 07 травня 2012 (з додатковою угодою від 18.04.2017 до нього) укладені між відповідачами.

130. Крім того, колегія суддів відхиляє посилання ТОВ «Побутпослуги» на те, що згідно висновку експерта №404/18 від 22.10.2018 в оскаржуваних договорах оренди невірно зазначено площі суміжних землекористувачів (співвласників), враховуючи наступне.

131. Частиною 1 статті 101 ГПК України встановлено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Вказаний висновок, відповідно до ст. 104 ГПК України повинен оцінюватись разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 ГПК України.

132. Згідно з п. 1 ст. 102 ГПК України, якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи, то матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає такий учасник справи.

133. Як вбачається з матеріалів справи висновок експерта №404/18 від 22.10.2018, складений за результатами проведення земельно-технічного дослідження, проведений на замовлення ТОВ "Побутпослуги" (а.с. 22-40, т.1), в якому зазначено, що на час проведення дослідження, експертом взято до уваги частки співвласником в зазначеній площі земельної ділянки, виходячи із належності їм часток в земельній ділянці площею 0,1355 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, а саме: ТОВ "Побутпослуги" (1033,19га), Парсова А.І. (47,97га), Бабіченко Л.М. (69,24га), ТОВ "Дентік Плюс" (46,61га), Павленко Л.М. (67,07), Шейко І.М. (34,55), Федорчук І.В. (56,37). При цьому, експертом зазначено, що на даному етапі дослідження дані наведені без урахування частки Дмитрах Ю.О. , а тому величина площі земельної ділянки, що відповідає частці співвласника буде зменшена після врахування частки Дмитрах Ю.О. у власності на нежитлову будівлю.

134. Разом з тим, колегією суддів встановлено, що висновок експерта №404/18 від 22.10.2018 є неналежними та недопустимим доказом у справі з огляду на таке.

135. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (ч. 2 ст. 101 ГПК України).

136. Згідно п.2.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, а також за розголошення даних, що стали йому відомі під час проведення експертизи, експерт несе кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством.

137. Частиною 7 статті 98 ГПК України встановлено, що у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідно до ч.5 ст. 101 ГПК України (Проведення експертизи на замовлення учасників справи) у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

138. Це ж саме передбачено пунктом 4.14. Інструкції, у вступній частині висновку експерта обов`язково зазначаються інформація щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

139. Колегією суддів встановлено, що у висновку експерта №404/18 від 22.10.2018 судовим експертом Свістуновим І.С. були допущені порушення положень п. 2.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (далі за текстом - Інструкція).

140. Апеляційний суд зазначає, що порушення, наведені в пункті 2.4. Інструкції, в частині надання завідомо неправдивого висновку, передбачають кримінальну відповідальність експерта згідно з чинним законодавством.

141. Невиконання експертом обов`язкових вимог процесуального закону та профільної Інструкції щодо зазначення відомостей про попередження про кримінальну відповідальність ставить під сумнів достовірність викладених у висновку експерта даних та може бути розцінена як спроба уникнення такої відповідальності.

142. З наведеного вбачається, що допущені судовим експертом Свістуновим І.С. під час проведення досліджень порушення вимог закону та профільної інструкції доводять неналежність висновку експерта №404/18 від 22.10.2018, як доказу у справі.

143. Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне нагадати позивачу про закріплений в статтях 2, 13 ГПК України принцип змагальності господарського судочинства, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

144. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

145. З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги", як позивач у справі та особа, яка стверджує обставину порушення його прав шляхом укладення відповідачами оспорюваних договорів оренди земельних ділянок, мав довести належними та допустимими доказами яке його право (право власності або право користування) було порушене відповідачами під час укладення згаданих договорів оренди земельних ділянок.

146. В якості належного доказу, як вважає позивач, який підтверджує порушення його права, позивач послався на висновок експерта №404/18 від 22.10.2018, який судом першої так і апеляційної інстанції був відхилений як неналежний та недопустимий.

147. Крім того, колегія суддів відхиляє посилання позивача в підтвердження позовних вимог на лист Державного агенства земельних ресурсів України від 03.04.2013 №5601/17/11-13 (який за заявою адвоката позивача знвходиться у вільному доступі в мережі інтернет), оскільки даний лист не є нормативно-правовим актом у розумінні Конституції України, вони мають роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм, а відтак не є законодавством відповідно до якого господарський суд здійснює судочинство, відповідно до статті 3 ГПК України.

148. Разом з тим, колегія суддів відзначає безпідставність посилання адвоката позивача на розрахунок вартості частини приміщення будинку побуту по вул.Привокзальній, №8(а.с. 40 т.2), розрахунок ідеальної частини будівлі, по вулиці Привокзальній №8 в місті Олевськ здійснений Комунальним підприємством "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації"(а.с. 47 т.2), свідоцтво про право власності на нерухомий об`єкт Федорчук І.В. (а.с. 100 т.2) та договору купівлі-продажу частини приміщення будинку побуту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 8 укладеного 04.07.2000 між ТОВ "Побутпослуги" та Федорчук І.В. , оскільки необґрунтовано яким чином право власності відповідачів на нерухомість впливає на оренду земельної ділянки позивача.

149. Отже, саме невиконання позивачем покладеного на нього приписами статей 13, 74 ГПК України процесуального обов`язку з доведення належними та допустимими доказами порушення його права і спричинило прогнозований процесуальний наслідок у вигляді відмови в задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності.

150. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачами у даній справі його права оренди на земельну ділянку. Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову. Отже апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з підстав її необґрунтованості.

151. Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

152. Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

151. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

152. Приписами ст. 276 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

153. Враховуючи вищевикладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про відсутність правових підстав для задоволення позову ТОВ "Побутпослуги" у даній справі. При цьому, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, а також докази, які були достатніми для прийняття законного рішення, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, та правомірно відмовив у задоволені позовних вимог ТОВ "Побутпослуги" у даній справі.

154. Отже, рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у справі №906/148/19 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстави для його скасування відсутні.

155. З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Побутпослуги" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 03.07.2019 у справі №906/148/19 без змін.

2. Справу №906/148/19 повернути господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "26" листопада 2019 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Філіпова Т.Л.