ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.11.2019 р. Справа № 914/2092/19

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Верболіз», Львівська обл., Жидачівський р-н, с. Володимирці
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерідон Тех», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка
про:стягнення 213781,21 грн. збитків (упущеної вигоди)
Суддя Крупник Р.В. Секретар Волоцюга М.А.
Представники сторін:
від позивача:Гивель В.П. представник
від відповідача:Горбач М.В. представник

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Верболіз» до ТОВ «Ерідон Тех» про стягнення 213781,21 грн. упущеної вигоди.

Ухвалою від 16.10.2019р. суд залишив позовну заяву ТОВ «Верболіз» без руху та надав останньому строк для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з усуненням ТОВ «Верболіз» недоліків позовної заяви, 28.10.2019р. судом винесено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.11.2019р.

Представник позивача в підготовче засідання 20.11.2019р. з`явився.

Представник відповідача в підготовче засідання 20.11.2019р. з`явився, на адресу суду направив відзив на позовну заяву з додатками (вх. 46830/19 від 12.11.2019р.). У поданому відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з непідсудністю справи Господарському суду Львівської області, невірним зазначенням найменуванням суду, а також клопотання про повернення позовної заяви у зв`язку з пропуском позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про повернення позовної заяви у зв`язку з непідсудністю справи.

Представник позивача заперечив проти вказаного клопотання. На його думку справа підсудна Господарському суду Львівської області на підставі п. 8 ст. 29 ГПК України.

Розглянувши заявлене клопотання відповідача, котре суд розцінює як клопотання про направлення справи за підсудністю в інший суд (так як чинний ГПК України не передбачає можливості повернення позовної заяви у зв`язку з її непідсудністю), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Таким чином, положення цивільного законодавства України передбачають дві окремі підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, а саме виникнення їх із договорів та інших правочинів, а також виникнення їх з підстав завдання майнової шкоди (делікту).

Як зазначив Вищий арбітражний суд України в роз`ясненні №02-5/215 від 01.04.1994р. «Про деякі питання практики вирішення спорів пов`язаних з відшкодуванням шкоди» (яке є чинним) господарському суду слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

Так, ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як вбачається зі змісту описової частини позовної заяви та підтверджено представником позивача в судовому засіданні, підставою позову являється неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з ремонту сільськогосподарської техніки №05/02-15Ж від 05.02.2015р., зокрема, несвоєчасне повернення позивачу з ремонту сільськогосподарського трактора Claas 936RZ, 2005 року випуску, № НОМЕР_1 , що призвело до неможливості ТОВ «Верболіз» здійснити польові роботи на орендованих на території Жидачівського району земельних ділянках та понесення позивачем збитків у вигляді сплати орендодавцям орендної плати за необроблені земельні ділянки.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що предметом даного позову являється вимога про відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (статті 22, 623 ЦК України). Зазначення позивачем в позовній заяві нормативно-правового обґрунтування позову із покликанням як на ст. 22 ЦК України, так і на ст. 1167 ЦК України суд не бере до уваги, оскільки, по-перше, позивачем заявлено дві взаємовиключні правові підстави; по-друге, суд вправі самостійно надати правову кваліфікацію відносинам, які склалися між сторонами. За результатами цієї кваліфікації, суд приходить до висновку, що на правовідносини, які виникли між сторонами не поширюються положення ст. 1167 ЦК України, які регламентують відшкодування позадоговірної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно п. 8 ст. 29 ГПК України (положеннями котрого керувався позивач при поданні позову) позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Відтак, з наведеної норми вбачається, що за вибором позивача можуть пред`являтися позови, спори за котрими виникають не із договорів та інших правочинів, а з підстав завдання майнової шкоди (делікту).

Оскільки предметом позову являється стягнення збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем укладеного між сторонами договору, а не відшкодування позадоговірної шкоди, суд вважає, що правила пред`явлення позову, передбачені п. 8 ст. 29 ГПК України в спорі, що розглядається не поширюються і цей спір підсудний господарському суду за місцезнаходженням відповідача, а саме Господарському суду Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (положення ч. 3 ст. 31 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 2, 12, 27, 31, 222, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Справу №914/2092/19 за позовом ТОВ «Верболіз» до ТОВ «Ерідон Тех» про стягнення 213781,21 грн. упущеної вигоди передати за територіальною підсудністю Господарському суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.11.2019р.

Суддя Крупник Р.В.