ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Черкаси справа № 925/929/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., із секретарем судового засідання Юхименко О.В. за участю:

прокурора відділу прокуратури Черкаської області Олійник І.А.

від Фермерського господарства «Тищук» - Юрченко В.О., адвокат,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовною заявою

першого заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави

до Нагірнянської сільської ради Жашківського району

та Фермерського господарства «Тищук»

третя особа на стороні відповідачів Баштечківська сільська рада (об`єднана територіальна громада)

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору,

Перший заступник керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся з позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Нагірнянської сільської ради, Жашківського району, Черкаської області від 04.08.2016 №11-З/УІІ (далі спірне рішення) та про визнання недійсним договору оренди землі від 30.11.2016, який укладений між відповідачами щодо земельних ділянок площею 3,2904 га та 7,4059 га з кадастровими номерами :02:001:0459 та :02:001:0460. У позові прокурор також просить суд стягнути з відповідачів на користь прокуратури Черкаської області сплачений при поданні позову судовий збір у сумі 3842,00 грн.

В обґрунтування позову прокурор вказав на невідповідність спірного рішення та договору статтям 6, 16 Закону України «Про оренду землі», статтям.12, 19, 20, 22, 31, 33-37, 78, 80, 83, 90, 116, 122, 124, 134 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України «Про землеустрій», статтям 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерські господарства» з огляду на те, що винесення спірного рішення, а потім і укладення договору мало здійснюватися у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди, тобто на конкурентних засадах (земельних торгах). Спірні земельні ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення (сіножаті), тобто систематично використовувались для сінокосіння (код КВЦПЗ - 01.01.08), однак надана громадянину ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства (код КВЦПЗ - 01.01.02), тобто мала місце зміна цільового виду використання землі з порушенням порядку встановлення та зміни цільового призначення. Передача в оренду земельних ділянок комунальної власності поза конкурентними засадами призводить до втрати значних коштів місцевим бюджетом, адже рівень орендної плати при застосуванні неконкурентного порядку передачі їх в оренду, є суттєво нижчим, ніж той, який мав би бути встановлений на аукціоні. Дані обставини безперечно вказують на порушення інтересу держави при прийнятті Нагірнянською сільською радою оспорюваного рішення та укладенні договору оренди спірних земельних ділянок з ОСОБА_1 . Під час прийняття оспорюваного рішення Нагірнянська сільська рада Жашківськогорайону Черкаської області протиправно здійснила зміну цільового призначення земельної ділянки з виду цільового використання земель «для сінокосіння та випасання худоби» на такий вид цільового використання землі як «для ведення фермерського господарства»; відсутністю у відповідача 2 права на отримання в користування земельних ділянок для сінокосіння в силу того, що право оренди на вказані земельні ділянки могло бути передане виключно шляхом проведення земельних торгів

Ухвалою від 09.08.2019 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву прокурора до розгляду, відкрив провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 18.09.2019 суд задовольнив клопотання прокурора та залучив до розгляду справи, як третю особу на стороні першого відповідачів Баштечківську сільську раду (об`єднану територіальну громаду) та встановив третій особі строк для подання усіх документів та пояснень у строк 15 днів з дня отримання позовних матеріалів.

23.08.2019 від Фермерського господарства «Тищук» надійшов відзив на позов, у якому останній проти позову заперечив, оскільки прокурор не підтвердив наявність підстав для представництва інтересів держави в суді, подавши позов як позивач без зазначення уповноваженого органу не врахував повноваження Держгеокадастр, який згідно з вимогами діючого законодавства є тим органом до повноважень якого належить захист інтересів держави у сфері земельних відносин та не довів належними, допустимими і достовірними доказами порушення Нагірнянською сільською радою вимог чинного законодавства України під час передачі фермерському господарству в оренду спірних земельних ділянок, а також невідповідність оспорюваного договору Цивільному кодексу України або іншим актам цивільного законодавства.

У відповіді на відзив, який надійшов до суду 07.10.2019, прокурор заперечив доводи відповідача, які викладені у відзиві та вказав, що прокурор має звертатись до суду в інтересах органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, якщо такий суб`єкт у встановленому законом порядку наділений повноваженнями представляти в суді законні інтереси держави. Єдиним способом для відновлення порушених інтересів держави у спірних правовідносинах є звернення прокурора до суду з позовом як самостійного позивача. Зі змісту оскаржуваного договору оренди землі (пункт 1 «Предмет договору») та проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орендовані ОСОБА_1 земельні ділянки площею 3,2904 га та 7,4059 га, у тому числі сіножаті - площею 3,2904 га та 7,4059 га відноситься до сіножатей, тобто систематично використовувалась для сінокосіння. Разом з тим спірна земля надана ОСОБА_1 не для сіножатей, як того вимагає закон, а для ведення фермерського господарства, тобто у спірному рішенні та договорі оренди поєднано два види використання землі - для сінокосіння та ведення фермерського господарства.

У судове засідання Нагірнянська сільська рада та третя особа (їх представники) не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Докази отримання першим відповідачем та третьою особою ухвал суду підтверджується корінцем поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

22.10.2019 від Баштечківської сільської ради (об`єднана територіальна громада) надійшло направила до суду заяву, у якій просила суд проводити розгляд справи без їх участі.

Згідно з положеннями частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 14.11.2019 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення прокурора, представника другого відповідача та дослідивши наявні в справі матеріали, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Нагірнянської сільської ради Жашківського району від 16.03.2016 №6-3/УІІ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок площею 7,4059 га та 3,2904 га (сільськогосподарські угіддя - сіножаті) для ведення фермерського господарства в оренду за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Нагірнянської сілської ради (в межах населеного пункту) с.Нагірна, Жашківського району, Черкаської області.

29.07.2016 ОСОБА_1 звернувся до Нагірнянської сільської ради Жашківського району Черкаській області із заявами щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 7,4059 га та 3,2904 га для ведення фермерського господарства в адмінмежах Нагірнянської сільської ради. До заяв додано оригінал проекту землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Згідно з Довідками з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 31.12.2015, земельні ділянки орієнтовною площею 7,4059 га та 3,2904 га, які знаходяться в адміністративних межах Нагірнянської сільської ради відносяться до земель запасу, землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (сіножаті).

За висновком Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (відділ у Жашківському районі) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 7,4059 га та 3,2904 га для ведення фермерського господарства, які знаходяться в адміністративних межах Нагірнянської сільської ради погоджені відділом Держгеокадастру, який вважає за можливе відведення цих земельних ділянок та укладення договору оренди.

04.08.2016 рішенням Нагірнянської сільської ради Жашківського району Черкаській області №11-3/УІІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності площею 7,4059 га та 3,2904 га із земель сільськогосподарського призначення - сіножаті, в оренду Тищуку Миколі Васильовичу для ведення фермерського господарства із земель комунальної власності.

На підставі рішення від 04.08.2016 №11-3/УІІ між Нагірнянською сільською радою Жашківського району та Тищуком ОСОБА_2 30.11.2016 було укладено договір оренди спірних земельних ділянок, який 13.12.2016 зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Жашківської міської ради (далі - договір оренди від 30.11.2016).

Відповідно до пункту 1 договору оренди від 30.11.2016 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення - сіножаті для ведення фермерського господарства, яка розташована в межах населеного пункту с.Нагірна Жашківського району Черкаської області.

У пункті 2 договору оренди від 30.11.2016 зазначено, що в оренду передаються земельні ділянки площею 3,2904 га та 7,4059 га, у тому числі сіножаті - площею 3,2904 га та 7,4059 га.

У пункті 5 договору оренди від 30.11.2016 визначено нормативно-грошову оцінку земельних ділянок: за земельну ділянку площею 3,2907 га - 13246 грн, за земельну ділянку площею 7,4059 га - 29815 грн.

Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від грошової нормативної оцінки земельних ділянок згідно з Податковим Кодексом України, що становить 397,38 грн за земельну ділянку 3,2904 га та 894,45 грн за земельну ділянку7,4059 га (пункт 9 договору від 30.11.2016).

Строк дії договору становить 10 років (пункт 8 Договору оренди від 30.11.2016).

За актом приймання-передачі від 30.11.2016 Нагірнянська сільська рада передала, а ОСОБА_1 прийняв в оренду земельні ділянки площею 3,2904 га та 7,4059 га, які знаходяться в адмінмежах Нагірнянської сільської ради Жашківського району,Черкаської області.

22.12.2018 між Нагірнянською сільською радою та ОСОБА_1 на підставі рішення сесії Нагірнянської сільської ради від 19.11.2015 за №1-1/УІІ було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 30.11.2016, відповідно до якої сторони змінили пункт 2 договору оренди від 30.11.2016, у якому зазначили, що в оренду передаються земельні ділянки площею 3,2904 га та площею 7,4059 га, у тому числі сільськогосподарські угіддя: рілля площею 3,2904 га та площею 7,4059 га та пункт 5 договору, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельних ділянок встановлена у розмірі: земельної ділянки площею 3,2904 га - 118880,24 грн, земельної ділянки площею 7,4059 га - 267570,86 грн. За додатковою угодою у пункті 9 договору оренди від 30.11.2016 сторони визначили, що річна орендна плата, вноситься орендарем у грошовій формі, у розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок та становить: 5349,61 гривень за земельну ділянку площею 3,2904 га та 12040,69 гривень за земельну ділянку площею 7,4059 га».

Додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі є невід`ємною частиною до договору оренди землі від 30.11.2016, право оренди зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.12.2016 номер 18116529 та від 13.12.2016 номер18115873).

Додаткова угода підписана її сторонами та скріплена печаткою Нагірнянської сільської ради.

10.07.2017 у Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про реєстрацію юридичної особи Фермерського господарства «Тищук»

Прокурор звертаючись з вказаним позовом вважає, що спірне рішення та укладений між відповідачами договір оренди не відповідають вимогам вказаних вище норм чинного законодавства, що і стало підставою для звернення прокурора з цим позовом до суду.

У відповідності до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, встановлений у стаття 123 земельного кодексу. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений статтею 124 Земельного кодексу України, якою встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 16 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України у редакції, що діяла до 03.04.2016, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» №1012-VIII від 18.02.2016 змінено частину 2 статті 134 Земельного кодексу України, зокрема абзаци 6, 14, 17,18, 20, 21, 23 та 26 виключено, а абзац 16 частини 2 викладено в новій редакції: передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Отже, з абзацу 16 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України були виключені положення про можливість передачі без проведення земельних торгів в орендне користування земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів. Вказаний закон набрав чинності з 03.04.2016.

Водночас, відповідно до частини 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» №1012-УІІІ від 18.02.2016 передбачено, що фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини другої статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом.

Судом встановлено, що спірні земельні ділянки відносяться до земель запасу, землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (сіножаті). Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно цільове призначення земельних ділянок - для ведення фермерського господарства.

Згідно з частиною 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до частини 2 статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Класифікацією видів цільового призначення земель, яка затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010, передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать земельні ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; для ведення фермерського господарства; для ведення особистого селянського господарства; для ведення підсобного сільського господарства; для городництва; для сінокосіння і випасання худоби тощо. Водночас, склад угідь може бути одноманітним для земель з різним цільовим призначенням. Такий склад сільськогосподарських угідь як сіножаті може відповідати одночасно таким видам цільового використання землі як для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; для ведення фермерського господарства; для ведення особистого селянського господарства; для ведення підсобного сільського господарства; для сінокосіння і випасання худоби і т. д. Тобто, земельні ділянки, які призначені для ведення фермерського господарства та для сінокосіння і випасання худоби належать до різних видів цільового призначення земель, але знаходяться в межах однієї категорії земель - землі сільськогосподарського призначення.

Як встановлено судом рішення Нагірнянської сільської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 » прийняте 16.03.2016, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів. Отже, приймаючи спірне рішення Нагірнянська сільська рада діяла в межах визначених законом повноважень та у відповідності до вимог Земельного кодексу України. При цьому затверджуючи проект землеустрою цільове призначення земельних ділянок не було змінене, оскільки як до прийняття спірного рішення так і після цільове призначення залишилося одним і тим самим землі сільськогосподарського призначення. Зазначення іншого виду цільового призначення цих земельних ділянок не тягне за собою зміну їх цільового призначенні, а відтак і не потребує окремої процедури, яка необхідна при зміні цільового призначення. Як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, він виконаний саме для передачі цих ділянок для ведення фермерського господарства та отримав позитивний висновок повноважного органу, який здійснює державний контроль за використанням земель. З огляду на встановлені фактичні обставини та наведені правові норми суд дійшов висновку, що оспорюване прокурором рішення органу місцевого самоврядування відповідає вимогам закону прийняте у межах повноважень цього органу, тому вимоги прокурора щодо визнання недійсним рішення від 04.08.2016 №11-3/УІІ є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Право на користування земельною ділянкою, зокрема, право на оренду, згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Право на користування фермерським господарством земельним ділянками підтверджене укладеним договором оренди, згідно з яким орендар отримав в користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення сіножаті для ведення фермерського господарства строком на 10 років. Вказане право зареєстровано у визначеному законом порядку , що підтверджує законність та правомірність користування спірними земельними ділянками.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно із статтею 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Прокурором не наведено та належними доказами не підтверджено, що договір оренди від 30.11.2016 не відповідає вимогам цивільного законодавства чи порушує чиї-небудь права чи охоронювані законом інтереси, отже оскільки підстав для визнання недійсним договору прокурор суду не надав, відтак у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору оренди від 30.11.2016 суд відмовляє.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що представництво прокуратурою України інтересів держави в суді є одним із видів представництва в суді. За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Згідно з частинами 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Пунктом 3 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, встановлено, що одним з основних завдань Держгеокадастру є реалізація державної політики у сфері земельних відносин, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грантів.

Для виконання покладених завдань Держгеокадастр наділений повноваженнями з організації та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю (підпункт 251 пункту 4 Положення про Держгеокадастр). Держгеокадастр здійснює моніторинг земельних відносин та проводить перевірки всіх суб`єктів на предмет дотримання ними вимог земельного законодавства України. Отже, чинним законодавством чітко встановлено, що органом, який здійснює контроль за дотриманням органами місцевого самоврядування вимог нормативних актів під час передачі земельних ділянок в оренду, є Держгеокадастр.

Прокурор у позові наголосив на тому, що у даних правовідносинах відсутній орган, який наділений повноваженнями щодо звернення до господарського суду за захистом інтересів держави, що вказує на наявність підстав для представництва економічних інтересів держави, внаслідок прийняття незаконного рішення та договору, завдання шкоди бюджету місцевої громади.

Дослідивши наявні у справі докази та доводи прокурора суд дійшов висновку, що прокурором помилково зазначено про відсутність органу, до повноважень якого належить здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, що є додатковою підставою для відмови прокурору у його позовних вимогах.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване рішення від 04.08.2016 №11-3/УІІ Нагірнянська сільська рада діяла в межах визначених законом повноважень та у відповідності до вимог Земельного кодексу України, укладення сторонами договору на право оренди земельної ділянки від 30.11.2016 не суперечить актам цивільного законодавства, тому суд відмовляє прокурору з задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову суд відмовив, судові витрати покладаються на прокуратуру та не відшкодовуються.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 26.11.2019.

Суддя О.І.Кучеренко