ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 Справа № 908/1744/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2019 у справі №908/1744/19 (суддя Горохов І.С.; рішення ухвалене о 13:00 год. у місті Запоріжжя, повне рішення складено та підписано 09.09.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста", м.Червоноград, Львівська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м.Дніпро

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 783431,30 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати поставленого товару за договором поставки №ЮК14/22 від 30.09.2014.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.08.2019 у справі №908/1744/19 (суддя Горохов І.С.) позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" основного боргу у розмірі 783431,30 грн. та судовий збір у розмірі 11751,47 грн.

Рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що встановив, що відповідач в порушення умов договору за отриманий товар належним чином з позивачем не розрахувався, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 783431,30 грн., а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 783431,30 грн. боргу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з означеним рішенням, відповідач (ТОВ "Український Рітейл") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2019 у справі №908/1744/19 та ухвалити нове, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" у задоволенні позовних вимог повністю.

ТОВ "Український Рітейл" вважає рішення необґрунтованим, таким, що порушує норми матеріального та процесуального права. Посилаючись на частину 3 статті 180 Господарського кодексу України апелянт зазначає, що предмет договору №ЮК14/22 від 30.09.2014, визначений п.п.1.1. та 1.2., відповідно до яких постачальник зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати на умовах цього договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що поставляється, вказується в Додатку №1 до Договору (специфікація), яка є його невід`ємною частиною. Отже сторони визначили поставку саме тієї продукції, яка зазначена у Додатку №1 "Специфікація". Однак, в доданих до позовної заяви усіх накладних не зазначено, що поставка товару була здійснена в рамках укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору поставки. Таким чином вважає, що Позивачем не було доведено, що поставки товару, зазначеного в накладних, були здійснені в рамках укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору поставки. Вказує, що у наданих позивачем видаткових та товарно-транспортних накладних у графі "Отримав" міститься підпис та печатка ТОВ "Український Рітейл", проте не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис. Також, Позивачу було надано повідомлення про зразки підписів відповідальних осіб та печатки. Таким чином, з видаткових та товарно-транспортних накладних неможливо встановити, хто їх підписав, оскільки прізвища зазначені в них не збігаються з прізвищами працівників, які були уповноважені підписувати зазначені документи. Також неможливо встановити повноваження осіб, які підписали документи. За висновком відповідача, позивачем не надано належних доказів поставки товару, а документи, що надані відповідачу та суду, не є належними в розумінні чинного законодавства.

Позивач (ТОВ "Дюна-Веста") у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2019 у справі №908/1744/19 залишити без змін. Позивач вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідач вводить в оману суд та відображає неправдиву інформацію. Зазначає, що в кожній видатковій накладній містяться реквізити Постачальника, реквізити Покупця та посилання на Договір поставки №ЮК14/22 від 30.09.2014. Додані позивачем до матеріалів справи засвідчені копії первинних документів (видаткові накладні) містять всі необхідні реквізити, які дають можливість ідентифікувати господарську операцію. Крім того, видаткові накладні підписані з боку Відповідача, скріплені його печатками та проставлені штампи Відповідача, що є достатнім та допустимим доказом, та підтверджує факт прийняття товару Відповідачем. Зазначає, що заповнення в первинному документі таких реквізитів, як посада відповідальної особи за здійснення операції, її особистий підпис, залежить саме від Відповідача. Саме Відповідач мав право контролювати правильність оформлення первинних документів і не приймати товар у разі будь-якої невідповідності товаросупровідних документів діючому законодавству.

Представники сторін в судове засідання 25.11.2019 не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи на відсутність відомостей про причини неявки представників та те, що неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважала за можливе розглянути цю справу за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 25.11.2019 за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції ухвалено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" (Постачальник) укладений договір поставки №ЮК14/22 від 30.09.2014 з протоколом розбіжностей (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язався поставляти, а Покупець - приймати та оплачувати товар (далі - товар), на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування, асортимент і ціна товару, що постачається, вказується в Додатку №1 "Специфікація", який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору товар поставляється Постачальником окремим партіями у відповідності до замовлень на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від Покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, в кількості та на дату, вказані у замовленні, власними транспортними засобами та за власний рахунок. У випадку підписання сторонами графіку поставок, строк поставки визначається відповідно до обумовленого графіку.

Сторони погодили у п. 2.2. Договору, що замовлення передаються Покупцем нарочно, факсимільним зв`язком або електронним зв`язком, а у випадку відсутності таких - телефонограмою. При використанні сторонами засобу передачі замовлення шляхом електронного повідомлення (EDI-документа) через платформу електронної комерції, сторони підписують Додаток №3. Замовлення повинно містити інформацію: номер та дату замовлення; номер та дату договору; найменування Постачальника; найменування Покупця; асортимент товару; кількість та ціну товару; дату поставки товару Постачальником на склад або магазин, вказаний Покупцем; адресу складу або магазину, вказаного Покупцем.

Відповідно до п. 3.2. Договору, приймання товару по кількості та якості проводиться Покупцем у місті поставки товару в момент отримання товару від Постачальника відповідно до супровідних документів. Покупець має право прийняти товар без спеціальної перевірки за якістю, якщо товар знаходиться у спеціальній тарі та упаковці без явних видимих дефектів.

Як зазначено у п 3.3. Договору, якщо при передачі товару Покупцю буде виявлено невідповідність товару вимогам цього Договору, Покупець має право відмовитись від отримання даного товару, зробив відповідну відмітку в накладній. Даний випадок трактується як невиконання обов`язків по поставці товару в установлений строк.

У п. 6.1. Договору встановлено, що ціна на товар визначається відповідно до обумовленої сторонами специфікації та може бути змінена виключно за попереднім погодженням з Покупцем не менше ніж за 15 робочих днів. Постачальник зобов`язується не змінювати ціни, вказані у специфікації, протягом 2 місяців з моменту першої поставки або змінювати виключно за письмовим погодженням сторін.

Відповідно до пункту 6.5. Договору в редакції додаткової угоди №1 від 17.01.2017, оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 14 календарних днів з дня реалізації товару кінцевому споживачу. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець зобов`язаний щомісячно до 5-го числа надавати Постачальнику інформацію про залишки та реалізації товару.

Пунктом 11.1. Договору встановлено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна зі сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.

Доказів визнання договору поставки №ЮК14/22 від 30.09.2014 недійсним чи розірваним сторонами до матеріалів справи не надано.

Позивач зазначає, що станом на 01.06.2017 заборгованість відповідача за отриманий товар за Договором становила 642113,39 грн.

На виконання умов Договору за заявлений період з 02.06.2017 по 14.12.2018 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1256338,20 грн., що підтверджується видатковими-накладними, копії яких надано позивачем і залучено до матеріалів справи (а.с.21-84).

У видаткових накладних міститься посилання на договір поставки №ЮК14/22 від 30.09.2014. В усіх видаткових накладних у графі "отримав" міститься підпис представника відповідача, який скріплений круглою печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл".

ТОВ "Український Рітейл" здійснило часткову оплату за поставлений товар у розмірі 410000,00 грн.

Крім того, у зазначений період позивачем прийнято на повернення від відповідача товар на загальну суму 149317,32 грн., що підтверджується копіями актів розбіжностей до прибуткових накладних та копіями накладних на повернення товару (а.с.85-101).

01.08.2017 позивачем проведено операцію в бухгалтерському обліку по зменшенню заборгованості відповідача на суму 2340,00 грн., у зв`язку з виявленням помилкової накладної на реалізацію за травень 2017.

Окрім того, в цей період зменшення заборгованості відповідача також відбулося у зв`язку з проведенням сторонами взаємозаліку зустрічних однорідних вимог на загальну суму 553362,97 грн. (а.с.102-127).

Станом на 26.06.2019 сторони підписали акт звірки ДВ000001600 взаємних розрахунків за період 01.06.2017-26.06.2019, в якому відобразили початкове сальдо в розмірі 642113,39 грн., обороти за період (реалізацію товарів та послуг) - в розмірі 1267212,36 грн., повернення товарів від покупців та коректування боргу - в розмірі 1125894,45 грн., сальдо кінцеве в розмірі 783431,30 грн. (а.с.129-131).

Оскільки у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за поставку товару за договором №ЮК14/22 від 30.09.2014 у розмірі 783431,30 грн., це слугувало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до відповідача.

Спірні правовідносини виникли з приводу виконання договору поставки товару.

Згідно з частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частина перша статті 265 Господарського кодексу України визначає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень частини шостої статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За вимогами частин першої та другої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідач вважає, що поставка товару не підтверджена належними доказами. Видаткові накладні не відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", не містить усіх обов`язкових реквізитів. У графі "отримав" видаткової накладної не зазначено посаду особи, яка вчинила підпис.

За приписами частини першої статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Частиною першою статті 334 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджений наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, за приписами абзацу 9 частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Cудом встановлено, що наявні в матеріалах справи копії видаткових накладних містять назву підприємств Постачальника і Покупця, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; реквізити договору, на виконання якого здійснена поставка, адресу доставки, особисті підписи уповноважених осіб сторін, засвідчені відтиском печатки товариств, що спростовує доводи апелянта щодо відсутності належних доказів прийняття товару уповноваженою особою відповідача.

Як убачається з видаткових накладних №ДВ-00024456 від 02.06.2017, № ДВ-00024782 від 09.06.2017, №ДВ-00025157 від 16.06.2017, №ДВ-00026069 від 07.07.2017, №ДВ-00026645 від 21.07.2017, №ДВ-00026648 від 21.07.2017, №ДВ-0027587 від 04.08.2017, №ДВ-0029577 від 01.09.2017, №ДВ-0030194 від 08.09.2017, №ДВ-0030855 від 15.09.2017, №ДВ-0031528 від 23.09.2017, №ДВ-0032276 від 29.09.2017, №ДВ-0033021 від 06.10.2017, №ДВ-0033801 від 13.10.2017, №ДВ-0034389 від 20.10.2017, №ДВ-0035067 від 27.10.2017, №ДВ-0035724 від 03.11.2017, №ДВ-0036410 від 10.11.2017, №ДВ-0036833 від 17.11.2017, №ДВ-0037402 від 24.11.2017, №ДВ-0038021 від 01.12.2017, №ДВ-0038508 від 08.12.2017, №ДВ-0039081 від 15.12.2017, №ДВ40014 від 12.01.2018, №ДВ40459 від 19.01.2018, №ДВ40866 від 26.01.2018, №ДВ41453 від 02.02.2018, №ДВ41828 від 09.02.2018, №ДВ42326 від 16.02.2018, №ДВ42842 від 23.02.2018, №ДВ43392 від 02.03.2018, №ДВ45203 від 30.03.2018, №ДВ47034 від 27.04.2018, №ДВ47335 від 04.05.2018, №ДВ48314 від 18.05.2018, №ДВ48668 від 25.05.2018, №ДВ49000 від 01.06.2018, №ДВ49281 від 08.06.2018, №ДВ49580 від 15.06.2018, №ДВ49780 від 22.06.2018, №ДВ50314 від 06.07.2018, №ДВ50590 від 13.07.2018, №ДВ50835 від 19.07.2018, №ДВ51100 від 26.07.2018, №ДВ51369 від 02.08.2018, №ДВ51698 від 10.08.2018, №ДВ52650 від 31.08.2018, №ДВ53016 від 07.09.2018, №ДВ53538 від 14.09.2018, №ДВ53935 від 21.09.2018, №ДВ54384 від 28.09.2018, №ДВ54876 від 05.10.2018, №ДВ55418 від 12.10.2018, №ДВ55776 від 19.10.2018, №ДВ56656 від 02.11.2018, №ДВ57214 від 09.11.2018, №ДВ57677 від 16.11.2018, №ДВ58291 від 23.11.2018, №ДВ58796 від 30.11.2018, №ДВ59321 від 07.12.2018, №ДВ59829 від 14.12.2018, то в цих документах зазначено підпис та прізвище особи, яка отримала товар зі сторони Покупця, які виконані рукописом.

З видаткових накладних №ДВ47916 від 11.05.2018, №ДВ52349 від 22.08.2018, №ДВ56181 від 26.10.2018 убачається, що ці документи також містять підпис особи, яка отримала товар зі сторони Покупця, які виконані рукописом.

Колегія суддів вважає, що підписання означених накладних зі сторони Покупця у вказаний спосіб лише ускладнює їх читання та звіряння із зразками підписів матеріально відповідальних осіб, які надавались Покупцем Продавцю. Проте не зазначення у видаткових накладних посади осіб, відповідальних з боку відповідача за здійснення господарської операції, не є підставою для невизнання господарської операції, оскільки за наявності особистого підпису осіб, які брали участь у господарських операціях, такі недоліки не перешкоджають можливості їх ідентифікувати.

При цьому відтиск печатки на видаткових накладних підтверджує участь ТОВ "Український Рітейл", як юридичної особи, у здійсненні господарської операції. Відповідач не заперечував проти автентичності відтиску печатки, здійсненого на видаткових накладних, а матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами.

В той же час, колегія суддів зауважує, що саме на представника Покупця (відповідача) при прийманні товару покладено обов`язок на товаросупровідних документах проставити своє прізвище, посаду та печатку підприємства.

Аргументи відповідача про те, що підписи осіб у означених видаткових накладних не відповідають зразкам підписів матеріально відповідальних осіб ТОВ "Український рітейл", які зазначені у повідомленні, яке надавалось позивачу, відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки такі заперечення відповідача не підтвердженні в матеріалах справи належними та допустимими доказами, оскільки суду не надано як означене повідомлення зі зразками підписів матеріально відповідальних осіб ТОВ "Український рітейл", так і не надано доказів його надання позивачу.

Таким чином, наявні в матеріалах справи спірні видаткові накладні є належними доказами в підтвердження факту поставки товару.

В матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення відповідачем дій, направлених на відмову у прийманні товару, встановлення строку для відстрочення дати розрахунків на строк надання необхідних документів.

Натомість часткове погашення заборгованості за спірний період, зарахування зустрічних однорідних вимог та підписання акту звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 26.06.2019 підтверджує суму заборгованості, що була заявлена позивачем у позовній заяві, чим також спростовуються доводи апелянта щодо відсутності доказів прийняття товару уповноваженими особами покупця.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовна вимога про стягнення з ТОВ "Український Рітейл" 783431,30 грн. суми основного боргу за договором поставки є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2019 у справі №908/1744/19 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 27.11.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна