ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про визнання

судового наказу таким, що не підлягає виконанню

25.11.2019м. Дніпро№ 904/209/19

Суддя Ніколенко М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню,

у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство "Оріон-Плюс", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К", м. Дніпро

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Цертум" , м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 580827,50 грн.

Представники:

від позивача: Лисенко П.П., довіреність від 03.01.2019;

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство "Оріон-Плюс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" про стягнення суми основного боргу у розмірі 445180,60 грн., пені у розмірі 103 760,71 грн., інфляційної складової у розмірі 23 070,19 грн., 3% річних у розмірі 5816 грн.

Рішенням суду від 21.03.2019 у справі № 904/209/19 прийнято відмову позивача від позову у частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 0,93 грн. Закрито провадження у справі у частині вимог позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 0,93 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство "Оріон-Плюс" задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство "Оріон-Плюс" суму основного боргу у розмірі 445 179,67 грн., пеню у розмірі 81 487,51 грн., інфляційну складову у розмірі 23 070,19 грн., 3% річних у розмірі 8 816,00 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 8378,3 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2019 вищевказане судове рішення було залишено без змін.

На виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2019 у справі № 904/209/19, 08.07.2019 було видано наказ.

Через канцелярію суду, 24.10.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" надійшла заява про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19. В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на припинення зобов`язання з виконання відповідного судового наказу внаслідок звільнення кредитором боржника від виконання своїх зобов`язань (прощення боргу).

Відповідач вказав, що, відповідно до п. 1.2 договору, предметом договору є також відступлення постачальником прав вимоги. Постачальник звільняє ТОВ "Болид К" та/або ТОВ "Латран" від їх зобов`язань перед постачальником, якщо домовленість про відступлення права вимоги, які постачальник передає покупцю, буде визнана неукладеною, недійсною, а так само якщо неукладеність, недійсність чи нікчемність такої домовленості буде встановлена у рішенні суду (чи третейського суду). В такому випадку зобов`язання ТОВ "Болид К" та/або ТОВ "Латран" перед постачальником вважаються припиненими з моменту набрання чинності такого рішення (рішень) суду (третейського суду).

Так, рішенням суду від 21.03.2019 у справі № 904/209/19, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2019, встановлено, що правочин № 17/08 (в рамках договору № 11/10 від 05.10.2017) про відступлення позивачем на користь ТОВ "Цертум" права вимоги за договором купівлі-продажу № 1710 від 17.10.2017 - є неукладеним.

За таких обставин, на думку боржника, його зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство "Оріон-Плюс" з оплати товару, поставленого на виконання договору № 1710 від 17.10.2017, припинилось в день набрання вищевказаними судовими рішеннями законної сили, а саме 24.06.2019.

Ухвалою суду від 29.10.2019 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.11.2019.

Позивач, 08.11.2019 надав через канцелярію суду заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. У вказаних запереченнях позивач зазначив про таке:

- позивач не звільняв відповідача від виконання зобов`язань з оплати товару, поставленого на виконання договору № 1710 від 17.10.2017;

- редакція договору № 11/10 від 05.10.2017, подана відповідачем в обґрунтування твердження про прощення позивачем боргу, не є автентичною оригіналу договору, що насправді був укладений між сторонами;

- позивач не міг здійснити прощення боргу у 2017 році, оскільки самого боргу на той час не існувало.

Через канцелярію суду, 08.11.2019 відповідачем надано заяву про відвід судді Ніколенка М.О. від розгляду заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19.

Ухвалою суду від 11.11.2019 заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Болид К" відвід судді Ніколенку М.О. у справі № 904/209/19 визнано необґрунтованим. Зупинено провадження з розгляду заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19 до завершення розгляду заяви про відвід судді Ніколенка М.О., складом суду, визначеному у порядку ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 13.11.2019 (суддя Кеся Н. Б.) відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" про відвід судді Ніколенко М.О.

Ухвалою суду від 19.11.2019 поновлено провадження з розгляду заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19. Призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на 25.11.2019.

Представник позивача у судове засідання з`явився, заперечив проти задоволення заяви відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явились.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши матеріали заяви ТОВ "Болид К" про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено вище, відповідач звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19. В обґрунтування поданої заяви відповідач послався на припинення зобов`язання з виконання відповідного судового наказу внаслідок звільнення кредитором боржника від виконання своїх зобов`язань (прощення боргу).

Відповідач вказав, що, відповідно до п. 1.2 договору, предметом договору є також відступлення постачальником прав вимоги. Постачальник звільняє ТОВ "Болид К" та/або ТОВ "Латран" від їх зобов`язань перед постачальником, якщо домовленість про відступлення права вимоги, які постачальник передає покупцю, буде визнана неукладеною, недійсною, а так само якщо неукладеність, недійсність чи нікчемність такої домовленості буде встановлена у рішенні суду (чи третейського суду). В такому випадку зобов`язання ТОВ "Болид К" та/або ТОВ "Латран" перед постачальником вважаються припиненими з моменту набрання чинності такого рішення (рішень) суду (третейського суду).

Так, рішенням суду від 21.03.2019 у справі № 904/209/19, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2019, встановлено, що правочин № 17/08 (в рамках договору № 11/10 від 05.10.2017) про відступлення позивачем на користь ТОВ "Цертум" права вимоги за договором купівлі-продажу № 1710 від 17.10.2017 - є неукладеним.

За таких обставин, на думку боржника, його зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство "Оріон-Плюс" з оплати товару, поставленого на виконання договору № 11/10 від 05.10.2017, припинилось в день набрання вищевказаними судовими рішеннями законної сили, а саме 24.06.2019.

Відповідно до статті 605 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відтак, у правочині на підставі якого може бути припинено зобов`язання мають бути ознаки, встановлені в статті 509 Цивільного кодексу України, тобто визначена певна дія (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) відносно якої сторонами виражається воля на її припинення.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Так, з аналізу підстав припинення зобов`язань, наведених у статтях 599 - 601, 604 Цивільного кодексу України яке здійснюється за прямим волевиявленням сторін, вбачається, що у кожному випадку таке припинення передбачає визначеність обсягу зобов`язання, яке припиняється.

Також норми статті 598 Цивільного кодексу України свідчать про необхідність визначення обсягу зобов`язань щодо яких сторонами укладається правочин, наслідком якого може бути припинення зобов`язання або його окремої частини.

Стаття 605 Цивільного кодексу України, містить поняття "прощення боргу", що, в свою чергу, вказує на те, що передумовою застосування цієї норми має бути: на момент прощення борг вже наявний; сторонами визначена сума такого боргу; борг є таким, що визнаний іншою стороною, як обов`язок від якого його може бути звільнено кредитором.

Аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного суду під час розгляду аналогічних спорів (постанова від 29 березня 2018 року у справі №903/430/17).

Так, станом на 05.10.2017 (дату укладення сторонами договору № 11/10) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" не існувало заборгованості за договором купівлі-продажу № 1710 від 17.10.2017. Крім того, в пункті 1.2 договору № 11/10 від 05.10.2017 (в редакції, наданій відповідачем до заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню) сторонами не встановлено, яке саме зобов`язання вважається припиненим (прощеним), за яким договором, його обсяг.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

З вищенаведеного вбачається, що правочин про прощення Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство "Оріон-Плюс" заборгованості Товариству з обмеженою відповідальністю "Болид К" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Латран" (в рамках договору № 11/10 від 05.10.2017) - є неукладеним. А отже, цей правочин не породжує жодних юридичних наслідків і не може бути підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19.

Крім цього, слід звернути увагу, що під час розгляду справи № 904/209/19 відповідач наполягав на тому, що договір № 11/10 від 05.10.2017 укладений саме в тій редакції, яка долучена представником відповідача до матеріалів справи (том 1, а.с. 120-125). Відповідна редакція договору не містила пункту 1.2, на який посилається відповідач стверджуючи про прощення позивачем боргу.

Також слід зазначити, що договір № 11/10 від 05.10.2017 (який містить пункт 1.2) викладено на кількох окремих аркушах, які не прошиті у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності. Кожен з цих аркушів не містить підписів уповноважених представників сторін. Такі обставини не виключають можливості заміни/зміни тексту договору чи спотворенню його змісту. Такий документ може бути взяти до уваги судом лише за умови, якщо жодна із сторін не заперечує проти його справжності і автентичності. З огляду на це, твердження відповідача про те, що умовами договору № 11/10 від 05.10.2017 передбачено звільнення ТОВ "Болид К" від покладених на нього зобов`язань за договором купівлі-продажу № 1710 від 17.10.2017, не можуть бути взяті до уваги судом.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Приписами ч. 1 ст. 327 ГПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 328 ГПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачем не доведено та з матеріалів справи не вбачається підстав припинення зобов`язань стягувача з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19.

За таких обставин, слід відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 у справі № 904/209/19.

Ухвала набирає законної сили 25.11.2019 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 02.12.2019.

Суддя М.О. Ніколенко