ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"25" листопада 2019 р. Справа№ 910/16318/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Станіка С.Р.

розглядаючи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 (повний текст рішення складено 20.10.2016)

у справі №910/16318/16 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Приватного підприємства «Промбудсервіс 2005»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Октагон ЛТД»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України

про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.06.2008 року та визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/16318/16 позов задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу від 25.06.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., реєстраційний номер 20389 укладений між Відкритим акціонерним товариством «Мостобуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Октагон ЛТД».

Визнано за Приватним підприємством «Промбудсервіс 2005» право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Причальна, 2 (два), а саме: майновий комплекс загальною площею: 2 410,9 кв.м. до складу якого входять:

корпус побутовий (Літера А) площею 866,1 кв.м., гараж (Літера Б) площею 585,7 кв.м., цех арматурний (Літери Г,Д) площею 489,7 кв.м., та цех механічний залізобетонний (Літера Е) площею 466,8 кв.м. разом з комунікаціями, технічним устаткуванням та іншим обладнанням, що є його невід`ємною частиною.

Комплекс будівель загальною площею 2 209,6 кв.м. до складу якого входять: склад II групи (Літера Л) площею 427,6 кв.м., склад-стоянка (Літера К) площею 323,9 кв.м., склад металевий (Літери З,З') площею 1 371,7 кв. м. ковальня (Літера М,М') площею 86,4 кв.м. разом з комунікаціями, технічним устаткуванням та іншим обладнанням, що є його невід`ємною частиною.

Інше майно, що не є нерухомим:

конструкція із бетону площею 13 201,9 кв.м.

конструкція із бетонних блоків та металева кришка площею 555 кв.м.

конструкція із бетонних блоків/плит площею 50 кв.м.

конструкція з цеглин та бетонних блоків площею 104 кв.м.

конструкція з цеглин та бетонних блоків площею 38 кв.м.

конструкція з залізобетонного кільця, металу та металевого люку площею 1,5 кв.м.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октагон ЛТД» на користь Приватного підприємства «Промбудсервіс 2005» судовий збір в розмірі 206 700,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Мостобуд» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; зменшити розмір судового збору; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/136318/16 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

19.11.2019 від Приватного підприємства «Промбудсервіс 2005» до Північного апеляційного господарського суду надійшло заперечення на відкриття апеляційного провадження в якому, позивач вказує, що ПАТ «Мостобуд» втратило свої права та обов`язки як кредитора та сторони за договором купівлі-продажу майна від 25.06.208. Крім того, заявник вказує на те, що умови відсутності коштів боржника - юридичної особи в рамках порушення справи про банкрутство законодавством не встановлено, а отже судовий збір має бути сплачений у повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» та додані до неї документи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до частини третьої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI).

Згідно п. 2.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що при поданні позову ставка судового збору за майновою вимогою, що була сплачена позивачем, складає 206 700,00 грн, то за звернення з апеляційною скаргою, апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 310 050 грн (206 700,00 грн * 150%).

За вимогу немайновою характеру ставка судового збору складала 1378,00 грн, то за звернення з апеляційною скаргою скаржник мав сплатити 2 067,00 грн (1378 грн * 150%).

Згідно з квитанцією №854/з25 від 08.11.2019 Публічне акціонерне товариство «Мостобуд» сплатило судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2881,50 грн.

Тому апелянту необхідно здійснити доплату судового збору за вимогою майнового характеру у розмірі 309235,50 грн (310 050 грн - 814,50 грн (різниця сплаченого судового збору за немайнову вимогу 2881,50 грн - 2067 грн)).

При цьому, апелянтом подано клопотання про зменшення розміру судового збору, оскільки у Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» відсутні кошти на оплату судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання скаржника про зменшення розміру судового збору, колегія суддів не знайшла підстав для його задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст. 8 Закону України «Про судовий збір» в чинній редакції враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судова колегія зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, з апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги, скаржником при зверненні з відповідним клопотанням, в порушення норм статей 73-80 ГПК України, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у ньому обставин та доказів того, що фінансове становище останнього унеможливлює сплату судового збору за подання апеляційної скарги. Апелянтом не вказано також, що він підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням підприємства, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Під час розгляду клопотання скаржника судова колегія також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

За таких обставин, оскільки скаржником не надано доказів в обґрунтування зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги, то у суду відсутні підстави для задоволення клопотання Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про зменшення розміру судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Зазначені норми не містять виключення щодо можливості не надсилання учасникам провадження копії апеляційної скарги. Проте, скаржником жодних доказів надсилання копії апеляційної скарги на адресу Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України до апеляційної скарги не додано.

При цьому, приписами п. 3 ч. 2 ст. 258 ГПК України встановлено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб). Тоді як, апелянтом, в порушення п. 3 ч. 2 ст. 258 ГПК України, не вказано в апеляційній скарзі жодних відомостей про третю особу Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/16318/16 подана без додержання вимог, викладених у п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, доказів надіслання копії апеляційної скарги та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення третій особі Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, а також зазначити в апеляційній скарзі відомості щодо третьої особи Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, які заявником не було вказано, виклавши зазначене у відповідній заяві про усунення недоліків.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/16318/16 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

2. Попередити Публічне акціонерне товариство «Мостобуд», що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

3. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

С.Р. Станік