ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

29 листопада 2019 року Справа № 912/3414/19

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Бестаченко О.Л., розглянувши матеріали позовної заяви Товарної біржі "Кіровоградська аграрна біржа", 25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, буд. 84, к. 107,

до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення 34 503,82 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товарної біржі "Кіровоградська аграрна біржа", яка містить вимоги до ОСОБА_1 про стягнення 34 503,82 грн основного боргу з врахуванням 2 688,66 грн розміру індексу інфляції, 1263,14 грн 3% річних від простроченої суми, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем умов Угоди про умови участі покупця в земельних торгах від 26.06.2018 та п. 2 Протоколу Земельних торгів - аукціону № 12093 від 05.07.2018, в частині відшкодування вартості витрат Біржі на проведення торгів та винагороди Виконавця земельних торгів.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 №9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

В силу статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції (ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Вичерпний перелік спорів, які відносяться до юрисдикції господарського суду, визначений у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тобто, до юрисдикції господарського суду не віднесені спори, що виникають при виконанні правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не має статусу підприємця.

Відповідачем за вказаною позовною заявою є фізична особа ОСОБА_1 , саме як фізична особа без статусу підприємця, а не Фізична особа-підприємець Цилюк Роман Леонідович.

В той час, господарським судом взято до уваги той факт, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Цикалюк Роман Леонідович має статус фізичної особи-підприємця, який на момент звернення із зазначеним позовом до суду, не припинений у встановленому законом порядку.

Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви, Угода про умови участі покупця в земельних торгах від 26.06.2018 та Договір оренди землі від 05.07.2019 були укладені саме з фізичною особою ("Громадянином") Цикалюком Романом Леонідовичем (без статусу фізичної особи-підприємця), який на той момент не виступав у якості суб`єкта господарювання. Таким чином, спір виник не у зв`язку із здійсненням ОСОБА_1 господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Таким чином, враховуючи викладене вище, господарський суд відмовляє у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимоги частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України господарський суд роз`яснює позивачу наступне.

Оскільки предметом позову є стягнення заборгованості з фізичної особи, яка в даних правовідносинах не виступає у якості підприємця, то такий приватноправовий спір за суб`єктним складом сторін з врахуванням положень ст. 19, 27 Цивільного процесуального кодексу України та даних, зазначених у позовній заяві, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства - Ульянівським районним судом Кіровоградської області.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Таким чином, наявні правові підставі для повернення Товарній біржі "Кіровоградська аграрна біржа" сплаченого судового збору у разі звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. 4, 20, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товарної біржі "Кіровоградська аграрна біржа" до ОСОБА_1 про стягнення 34 503,82 грн.

2. Позовну заяву Товарної біржі "Кіровоградська аграрна біржа" від 25.11.2019 № 994 (вх. № 3414/19 від 26.11.2019) та додані до неї документи повернути позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства - Ульянівський районний суд Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали надіслати Товарній біржі "Кіровоградська аграрна біржа" (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, буд. 84, к. 107); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалу підписано 29.11.2019.

Суддя О.Л. Бестаченко