ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" листопада 2019 р. Справа № 903/842/18

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ЛВВГ

про заміну сторони у виконавчому провадженні

у справі №903/842/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто"

до відповідача: Фермерського господарства "Ставеччина"

про стягнення 752000,00 грн.

за участю представників сторін:

від заявника: не прибув

від стягувача: не прибув

від боржника: не прибув

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

Встановив: 20.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю ЛВВГ звернулося до Господарського суду Волинської області із заявою про заміну сторони стягувача його правонаступником, а саме просить замінити сторону (стягувача) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/842/18-1 від 11.04.2019, виданого на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 13.03.2019 від 10.10.2016 у справі №903/842/18 Товариство з обмеженою відповідальністю Транс-Ковельавто на Товариство з обмеженою відповідальністю ЛВВГ.

В обґрунтування підстав заміни кредитора в зобов`язанні посилається на те, що він набув права вимоги на підставі укладеного між ТзОВ Транс-Ковельавто та ТзОВ ЛВВГ договору про відступлення права вимоги № 1 від 19.10.2019.

В підтвердження заяви долучив: копію договору про відступлення права вимоги, судового наказу, постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 20.11.2019 прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання на 28.11.2019 на 11:00 год.

В судове засідання 28.11.2019 представники сторін та заявника не з`явились.

Розглянувши дану заяву та додані до неї докази, суд дійшов висновку про відмову в її задоволені, виходячи з наступного:

Так, рішенням Господарського суду Волинської області від 13.03.2019 у справі №903/842/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" задоволено частково, стягнуто з Фермерського господарства "Ставеччина" в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" 751639,20 грн. попередньої оплати та 11274,59 грн. витрат по судовому збору, в стягненні 360,80 грн. попередньої оплати відмовлено.

11.04.2019 на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 13.03.2019 року у справі № 903/842/18 було видано наказ №903/842/18-1.

28.05.2019 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59230261 по наказу суду.

Ухвалою суду від 19.09.2019 задоволено заяву стягувача, видано дублікат наказу Господарського суду Волинської області № 903/842/18-1 від 11.04.2019 року.

20.11.2019 між ТзОВ Транс-Ковельавто (первісний кредитор) та ТзОВ ЛВВГ (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №1 .

Відповідно до п.п 1.1, 1.2 даного договору первісний кредитор повністю відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, внаслідок виконання рішення Господарського суду Волинської області від 13.03.2019 по справі за позовом ТзОВ Транс Ковельавто до ФГ Ставеччина про повернення попередньої оплати, відповідно до якого суд постановив стягнути із відповідача 751639,20 попередньої оплати та 11274,59 грн. витрат по судовому збору. Новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань відповідно до наказу про примусове виконання рішення від 11.04.2019 №903/842/18-1.

Згідно п. 4.1 договору передбачено, що сума відступлення прав вимоги становить 150000 грн. без ПДВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як визначено ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно із ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладення між ними відповідного договору.

Як визначено ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями ч. 1- 2 , ч. 5 ст. 334 ГПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заява про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку для вирішення питання щодо можливості правонаступництва господарський суд має аналізувати відповідні фактичні обставини та норми матеріального права

Заявник посилається на те, що відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 1 від 19.10.2019 та у відповідності до ст. 52 ГПК України ТзОВ "ЛВВГ" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до Фермерського господарства "Ставеччина", в підтвердження надає: копію договору відступлення права вимоги № 1 від 19.10.2019, постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2019.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що докази долучені до заяви про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження не підтверджують переходу права вимоги за наказом суду № 903/842/18-1 до нового кредитора - ТзОВ "ЛВВГ". Так згідно даного наказу з відповідача - Фермерського господарства "Ставеччина" стягнута сума 751639,20грн. попередньої оплати та 11274,59грн. витрат по судовому збору, згідно п. 4.1 договору № 1 від 19.10.2019 сума відступлених прав становить 150000,00грн., докази про її сплату первісному кредитору відсутні, як і докази повідомлення боржника про заміну кредитора (п. 2.2. договору).

За таких обставин право вимоги по наказу суду № 903/842/18-1 від 11.04.2019 на суму грн. до нового кредитора не перейшло, а отже відсутні підстави про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні ВП № 59230261.

Керуючись ст. ст. 232, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ТзОВ ЛВВГ про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 903/842/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку визначеному ст.ст.256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 29.11.2019.

Суддя С. В. Костюк