ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Справа № 926/1100/18
За позовом публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК", м. Львів

до: 1. малого приватного підприємства фірми "Атлас", м. Чернівці;

2. ОСОБА_1 , м. Чернівці;

3. ОСОБА_2 , м. Чернівці

про стягнення заборгованості - 681668,28 доларів США та 306,30 грн

Колегія суддів: Гончарук О.В. (головуючий), Байталюк В.Д., Марущак І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Балух-Бзовик М.В.

Представники сторін:

від позивача - Ганущин М.В., довіреність від 12.11.2019, Очич Т.М., довіреність від 15.05.2019;

від відповідачів - Каліненко В.Т. (директор МПП «Атлас», відповідач №2);

від відповідача №3 - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: публічне акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" звернулось з позовом до малого приватного підприємства фірми "Атлас", фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 681668,28 доларів США та 306,30 грн, з яких 642735,54 доларів США заборгованості по основній сумі кредиту, 22403,07 доларів США заборгованості по процентах, 15464,31 доларів США пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту, 1065,36 доларів США пені за несвоєчасне повернення процентів, 300 грн заборгованості по комісії за адміністрування кредиту та 6,30 грн пені по простроченій комісії.

Свій позов позивач обґрунтовує обставинами, пов`язаними з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного 20 вересня 2007 року між сторонами кредитного договору за № 0001/2007, з подальшими змінами і доповненнями до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року в частині повернення грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах, обумовлених цим кредитним договором, у тому числі зі сплатою процентів за користування ними, пені та комісії.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.06.2018.

12 червня 2018 року від відповідача №1 через канцелярію Господарського суду Чернівецької області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1614), в якому відповідач позов не визнає, зазначаючи, що з матеріалів справи не вбачається дати та назви документа, яким позивач вимагав достроково повернути всю суму кредиту; також з матеріалів справи не вбачається дати, з якої у відповідача виник обов`язок достроково, тобто раніше узгодженого графіку (до вересня 2019 року), погасити тіло кредиту у повному обсязі (відсутня конкретна дата порушення відповідачем умов кредитного договору); у розрахунку кредитної заборгованості вказано, що прострочена заборгованість складає 271 976 73 доларів США, але сума заборгованості, яку позивач солідарно хоче стягнути з відповідачів складає 681668, 28 доларів США, з яких 642735,54 доларів США - це сума заборгованості за основною сумою кредиту, станом на 5 травня 2018 року; у досудових вимогах на адреси відповідачів листами від 23 квітня 2018 року, позивач вказує, що прострочена заборгованість, станом на 22 квітня 2018 року перед кредитором складається з простроченої суми основного боргу - 642735,54 доларів США, відсотків - 19530,17 доларів США, пені - 14885,05 доларів США, але за доданими до позову розрахунком заборгованості вказано, що сума позову становить 665138,61 доларів США та 300 грн, однак у позовній заяві позивачем вказано суму 681668,28 доларів США та 306,33 грн - відповідач №1 зазначає, що йому невідомо, чому ці три суми різні. А отже, відповідач не може чітко сформувати свою правову позицію у цьому господарському спорі ні в частині вимог до відповідача №1, як позичальника, ні в частині вимог до відповідачів №№2, 3 як поручителів за кредитом.

Відповідач №1 у відзиві на позовну заяву повідомляє, що виконавче провадження щодо погашення заборгованості відповідача перед позивачем за рахунок реалізації нерухомого майна, що передане в іпотеку банку у якості забезпечення кредиту за кредитним договором, знаходиться на завершальній стадії, зокрема виконавчою службою проведено оцінку предмета іпотеки для його реалізації на прилюдних торгах за сумою у розмірі 850000 доларів США.

Крім цього, відповідач №1 зазначає, що за період договірних відносин з позивачем, останній жодного разу не підписував відповідачу будь-яких актів звірки взаєморозрахунків щодо погашення тіла відсотків за кредитом, будь-які інші довідкові матеріали про курс купівлі банком валюти за кошти відповідача з метою зарахування банку таких коштів у валюті в рахунок погашення тіла кредиту, відсотків, пені, позивачем відповідачу не надавались.

Проте, з огляду на викладене, відповідач №1 у своєму відзиві на позовну заяву резюмує, що він заперечує проти задоволення позову, ставить під сумнів методологію, точність та достовірність розрахунків позивача.

Відповідачами №№ 2, 3 в процесі розгляду справи письмового відзиву на позовну заяву не подавалося.

У підготовчому засіданні 12.06.2018 оголошено перерву до 05.07.2018.

04 липня 2018 року від представника позивача через канцелярію Господарського суду Чернівецької області надійшла відповідь на відзив (вх. №1906), у якій позивач вважає необґрунтованою позицію відповідача №1 щодо існування відмінностей у сумах заборгованості за тілом кредиту, оскільки вона спростовується доданими до позовної заяви та надісланими на адресу відповідача розрахунком заборгованості та змістом досудової вимоги.

Прострочена заборгованість у розмірі 271976,73 доларів США, на думку позивача, фактично відповідає простроченій заборгованості на певну дату, а сума строкової заборгованості за тілом кредиту становить 370758,81 доларів США.

Загальний розмір невиконаного основного зобов`язання складається з суми простроченої заборгованості з кредиту та строкової заборгованості: 271976,73 доларів США + 373758,81 доларів США та дорівнює 642735,54 доларів США, що і зазначено у розрахунку заборгованості.

У тому числі, позивач звертає увагу на те, що сума заборгованості, заявленої до стягнення складається не тільки з суми загальної заборгованості по тілу кредиту, а також і з несплачених процентів, комісії та пені.

Ухвалою від 05.07.2018, за клопотанням представника позивача, підготовче засідання відкладено на 14.08.2018 та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 20.08.2018 включно.

У підготовчому засіданні 14.08.2018 оголошено перерву до 20.08.2018.

Ухвалою господарського суду від 15.08.2018 відмовлено у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 1415 від 13.08.2018).

Ухвалою суду від 20.08.2018 призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а провадження у справі зупинено до закінчення даної судової експертизи. На вирішення судової експертизи судом поставлено такі питання:

- у якому розмірі документально підтверджуються отримання малим приватним підприємством Атлас (надалі - позичальник) кредитних коштів за кредитним договором №0001/2007 від 20.09.2007 з урахуванням усіх змін до цього договору?

- у якому розмірі документально підтверджуються повернення малим приватним підприємством "Атлас" кредитних коштів за кредитним договором №0001/2007 від 20.09.2007 з урахуванням усіх змін до цього договору?

- чи підтверджуються документально наявні в матеріалах справи розрахунки кредитної заборгованості МПП "Атлас" (основної суми кредитної заборгованості, заборгованості з відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення основного кредиту та відсотків за користування кредитом, комісії) перед публічним акціонерним товариством "Кредобанк", згідно з умовами кредитного договору №0001/2007 від 20.09.2007, з урахуванням усіх змін до цього договору? Якщо такий розрахунок не підтверджується, то який розмір кредитної заборгованості (основної суми кредитної заборгованості, заборгованості з відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення основного кредиту та відсотків за користування кредитом, комісії) МПП "Атлас" перед публічним акціонерним товариством "Кредобанк", відповідно до умов кредитного договору №0001/2007 від 20.09.2007, з урахуванням усіх змін до цього договору, документально підтверджується станом на 14.05.2018 (дата звернення з позовом) та за період вказаний у позовній заяві?

- чи відповідає методологія нарахування публічним акціонерним товариством "Кредобанк" процентів, пені, комісії за кредитним договором №0001/2007 від 20.09.2007, вимогам положень про кредитування цього банку, положень про облікову політику банку, положень про кредитування юридичних осіб у доларах США та інших нормативних документів?

Ухвалою суду від 18.09.2018 задоволено клопотання експерта (вх. № 2810) про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 07.11.2018 відкладено вирішення питання про прийняття заяви про забезпечення позову (вх. № 1793 від 06.11.2018) до повернення матеріалів справи № 926/1100/18 до Господарського суду Чернівецької області.

11 червня 2019 року матеріали справи № 926/1100/18 повернуто до Господарського суду Чернівецької області разом з висновком експерта № 18903/18-71 від 27.05.2019, згідно з яким:

- оформлення господарської операції з надання кредитних коштів за умовами кредитного договору №0001/2007 від 20.09.2007 в розмірі 860 000,00 доларів США (із зазначенням еквіваленту у гривні на момент видачі, що становить 4 343 000,00 грн) підтверджується випискою з позичкового рахунку № НОМЕР_1 , відкритому для позичальника МПП Фірма «Атлас» в ПАТ «Кредобанк», у відповідності до п. 2.6 кредитного договору №0001/2007 від 20.09.2007;

- за даними банківських виписок, досліджених у Додатках №1-3 до висновку експерта, за період з 20.09.2007 по 14.05.2018 підтверджується оплата від МПП Фірма «Атлас» по кредитному договору №0001/2007 від 20.09.2007 всього у розмірі 1 111 944,51 доларів США, з яких: за основною сумою кредиту в загальному розмірі 243 474,46 доларів США; за відсотками - 868 470,05 доларів США.

- станом на 14.05.2018, розрахунок кредитної заборгованості МПП Фірма «Атлас» (по основній сумі кредитної заборгованості, по заборгованості з відсотків за користування кредитом, по пені за несвоєчасне погашення основного кредиту та відсотків за користування кредитом) перед публічним акціонерним товариством «Кредобанк», згідно з умовами кредитного договору №0001/2007 від 20.09.2007, з урахуванням усіх змін до цього договору, розрахунково підтверджується у розмірі: по основному боргу - 637 525,54 доларів США, з яких 606 325,54 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; по відсотках - 21198,22 доларів США; по пені по основному боргу - 14 304,63 доларів США (еквівалент у гривні 384 760,16 грн); по пені по відсотках - 1 203,88 доларів США (еквівалент у гривні 32319,96 грн);

- нарахування ПАТ «Кредобанк» у розрахунку заборгованості, складеному по кредитному договору №0001/2007 від 20.09.2007, простроченої комісії за адміністрування кредиту та пені по такій простроченій заборгованості, нормативно та документально не обгрунтовано.

- визначити, чи відповідає методологія нарахування публічним акціонерним товариством «Кредобанк» процентів, пені, комісії за кредитним договором, вимогам положень про кредитування цього банку, положень про облікову політику банку, положень про кредитування юридичних осіб у доларах США, не видається за можливе.

Ухвалою суду від 14.06.2019 поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 10.07.2019.

Ухвалою господарського суду від 11.06.2018 відмовлено у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 1793 від 06.11.2018).

10 липня 2019 року представник позивача прибув для участі у судовому засіданні до Господарського суду Чернівецької області, яке у зв`язку з непередбачуваним відключенням електроенергії, не відбулось.

Ухвалою суду від 11.07.2019 підготовче засідання призначено на 16.08.2019.

Ухвалою суду від 12.07.2019 призначено колегіальний розгляд справи.

За наслідками автоматизованого визначення складу суду, проведеного 12.07.2019 визначено колегію у складі суддів: Гончарук О.В. (головуючий), Желік Б.Є., Проскурняк О.Г.

За наслідками автоматизованого визначення складу суду, проведеного 16.08.2019, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Проскурняка О.Г., визначено колегію у складі суддів: Гончарук О.В. (головуючий), Желік Б.Є., Марущак І.В.

Ухвалою суду від 16.08.2019 у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи (вх.№1942 від 15.08.2019) відмовлено та за усним клопотанням представника відповідача №1 (відповідача №2) у засіданні оголошено перерву до 04.09.2019.

За наслідками автоматизованого визначення складу суду, проведеного 04.09.2019, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Желіка Б.Є., визначено колегію у складі суддів: Гончарук О.В. (головуючий), Байталюк В.Д., Марущак І.В.

Ухвалою від 04.09.2019 відкладено підготовче засідання на 26.09.2019.

Ухвалою від 26.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання малого приватного підприємства "Атлас" про призначення повторної економічної експертизи (вх. № 2217).

В межах підготовчого провадження від відповідача №1 доповнень до відзиву на позовну заяву або заперечень на відповідь на відзив не надходило.

Ухвалою суду від 26.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2019.

Ухвалою від 17.10.2019, у зв`язку з необхідністю належного повідомлення відповідача №3 про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, розгляд справи відкладено на 13.11.2019.

На день вирішення спору по суті, 13.11.2019 відповідач №3 або представник відповідача №3 у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки відповідача №3 належним чином повідомлено дату, час і місце судового засідання з розгляду справи, та, окрім цього, судом враховано думку представників сторін щодо можливості розгляду справи без участі відповідача №3.

У судовому засіданні 13.11.2019 оголошено перерву до 19.11.2019.

У своїх вступних словах: позивач наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив (вх. №1906).

Представник відповідача №1 (відповідач №2) проти позову заперечував, посилаючись як на підстави неможливості задоволення позову, зазначені у відзиві на позовну заяву, так і на інші підстави, які у межах підготовчого провадження у якості неможливості позову, не зазначались.

Заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

20 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» (Банк) та малим приватним підприємством фірмою «Атлас» (Позичальник) укладено кредитний договір за № 0001/2007, а 11 листопада 2009 року - додатковий договір № 1/Ч до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року.

14 червня 2010 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк», статут якого в новій редакції зареєстрований 29 грудня 2009 року, та малим приватним підприємством фірмою «Атлас» укладено додатковий договір № 3/Ч до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року, 08 квітня 2011 року - додатковий договір № 4/Ч до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року, 27 липня 2011 року - додатковий договір № 5/Ч до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року, 07 листопада 2012 року - додатковий договір № 6/Ч до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року, 26 березня 2014 року - додатковий договір № 7/Ч до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року, 10 жовтня 2014 року - додатковий договір № 8/Ч до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року, 27 травня 2016 року договір - про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року.

Згідно з умовами п. 1 Кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року, Банк зобов`язався надати Позичальникові грошові кошти (Кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ними та комісії.

Розмір кредиту - 860000,00 доларів США, що зменшується до 851000,00 доларів США відповідно до додаткового договору №1/Ч від 11 листопада 2009 року, до 830 000,00 доларів США відповідно до додаткового договору № 4/Ч від 08 квітня 2011 року, до 765000,00 доларів США відповідно до додаткового договору № 6/Ч від 07 листопада 2012 року, до 712000,00 доларів США відповідно до додаткового договору № 7/Ч від 26 березня 2014 року, до 711166,67 доларів США відповідно до додаткового договору № 8/Ч від 10 жовтня 2014 року та до 674758,81 доларів США згідно з договором від 27 травня 2016 року про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року. Цільове призначення Кредиту - купівля комплексу «Ягільницький» тютюново ферментаційного заводу з подальшою реконструкцією під туристично-рекреаційний комплекс, у тому числі з урахуванням додаткового договору від 08 квітня 2011 року за № 4/Ч про надання додатково 21 000 доларів США на погашення частини прострочених відсотків.

Строк повернення суми кредиту: починаючи з 25 місяця кредитування відповідно до графіку погашення кредиту з датою повного повернення 19 вересня 2019 року. Процентна ставка за користування коштами кредиту складає 12 відсотків річних в доларах США, з 11 листопада 2009 року - 14 відсотків річних в доларах США, з 08 квітня 2011 року - 12 відсотків річних в доларах США, з 01 серпня 2011 року - 10 відсотків річних в доларах США, з 10 жовтня 2014 року - 8 відсотків річних в доларах США.

Згідно з п. 3.1., 3.2. Кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року, виконання зобов`язань позичальником за даним договором забезпечується іпотекою нерухомості - вбудовано-прибудовані торговельно-офісні приміщення, розташовані в підвалі та на 1-му поверсі (до складу яких входять торгові, складські, підсобні та офісні приміщення) загальною площею 1899,6 кв.м.; що належить позичальнику МППФ «Атлас» на праві приватної власності та знаходиться на земельній ділянці площею 0,3861 га, яка надана МППФ «Атлас» в оренду, на підставі договору оренди та додаткового договору до договору оренди № 225 від 03.10.2002 терміном до 01.12.2009 р., Чернівецькою міськрадою, за адресою: м. Чернівці, вул. Кармелюка, буд. 116; заставною вартістю погодженою сторонами 8671580,00 грн.

Відповідно до п. 2.9. Кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року Банк вправі відмовити у виплаті позичальнику кредиту або його частині та вимагати дострокового повернення кредиту, наданого за договором, разом із сплатою процентів і передбачених договором неустойок, а також відшкодування збитків завданих банку в результаті невиконання чи неналежного виконання позичальником умов договору в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду, а позичальник зобов`язаний повернути банку одержану суму кредиту, сплатити проценти та неустойки, а також відшкодувати завдані банку збитки, в тому числі й упущену вигоду. Вимога про дострокове повернення кредиту згідно з пунктом 5.9 договору направляється позичальнику у письмовій формі та підлягає виконанню у повному обсязі протягом десяти робочих днів з моменту отримання. У випадку виникнення заборгованості за цим договором позичальник доручає банку стягнути з його поточного рахунку № НОМЕР_2 національну валюту України у сумі достатній для погашення заборгованості за цим договором, із врахуванням усіх обов`язкових платежів ( зборів), пов`язаних з таким погашенням.

Пунктом 11.1. Кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року встановлено, що договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.

У підпункті 2.1.6 Кредитного договору обумовлено, що кредит видається шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника для конвертації кредитних коштів у валюту платежу подальшим спрямуванням коштів за цільовим призначенням.

Кредитним договором також передбачено, що кредит видається на умовах забезпеченості, поворотної, строковості, платності та цільового характеру використання (п.п 2.5), для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок НОМЕР_1 (п.п. 2.6.), датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворенням строкової заборгованості по позичковому рахунку (п.п. 2.7.).

Згідно з п.п. 4.1. Кредитного договору за надання кредиту позичальник сплачує банку наступні комісії встановлені тарифами банку: за розгляд кредитної заявки - 1000 грн, сплачується в день видачі кредитних коштів; за видачу кредиту - 1,5 відсотків від суми кредиту (12900,00 доларів США) - сплачується протягом перших шести місяців від дати укладення договору щомісячно рівними частинами по 2150,00 доларів США; за управління кредитом - 300 грн, сплачується щомісячно.

Відповідно до п.п. 4.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці, але, умовно 360 днів у році) за ставкою визначеною у п.п 2.1 цього Договору з моменту видачі кредиту до терміну вказаному у підпункті 2.2. цього Договору. Нарахування комісій відбувається згідно з строками, передбаченими обліковою політикою банку, до терміну вказаному у пункті 2.2 цього Договору.

Позичальник сплачує проценти нараховані відповідно до пункту 4.2 Договору у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця за який нараховані проценти на рахунок № НОМЕР_3 в Чернівецькій філії ВАТ «Кредобанк» (п.п.4.3). У випадку неповернення позичальником кредиту в термін визначений цим договором та додатками до нього на вимогу банку позичальник сплачує пеню, вказану у п.п 7.1 цього Договору (п.п.4.5).

У разі зміни законодавства щодо здійснення кредитування, облікової ставки Національного банку України, інших економічних умов, що впливають на ціну кредитних коштів, зміна процентної ставки вказаної у пункті 2.1 Договору відбувається банком самостійно при умові, що таке збільшення відбувається не більше ніж на 5% річних, і така зміна відбувається не частіше ніж один раз на півріччя. Таке збільшення розміру процентів вважається зробленим за згодою позичальника і сторони домовились що додаткової згоди позичальника на це непотрібно. Про зміну процентної ставки, Банк у письмовій формі повідомляє позичальника за десять днів до її введення в силу.

При незгоді Позичальника з пропозицією банка про зміну розміру процентної ставки позичальник зобов`язаний в 20-денний термін з часу надіслання Банком повідомлення про зміну процентної ставки за користування кредитом за цим Договором повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії за користування кредитом на день повернення (п.п. 4.6.).

Згідно з підпунктом 5.1. Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється відповідно до графіку повернення кредиту, який є додатком до цього договору. Зменшення максимального ліміту заборгованості згідно графіку починаючи: з 25-го місяця кредитування по 119 місяць кредитування - рівними частинами по дев`ять тисяч доларів США щомісячно (95 траншів) протягом 120 місяців кредитування - 5 тисяч доларів США. Повернення кредиту може здійснюватися шляхом безготівкових розрахунків або внесення готівки в касу банку (п.п. 5.2.).

Згідно з підпунктом 5.5. Кредитного договору, Банк має право здійснювати договірне списання коштів з рахунків позичальника, що відкриті в банківських установах на свою користь в рахунок погашення заборгованості за цим договором. Ініціювання переказу коштів позичальника при договірному списанні здійснюється на підставі платіжної вимоги та/або меморіального ордера, що підписані уповноваженими особами в банку.

Відповідно до підпункту 5.7. Кредитного договору погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочені платежі по сплаті процентів і комісій за користування кредитом; строкові платежі по сплаті нарахованих процентів і комісій за користування кредитом і комісій, термін сплати яких наступив з моменту надходження коштів; прострочені платежі про повернення кредиту (основного боргу); строкові платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом за поточний місяць, термін сплати яких на момент надходження коштів не наступив; строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) за поточний місяць; пеня, штрафи та інші види неустойки; строкові платежі по поверненню кредиту банку на наступний місяць/місяці.

Відповідно до підпунктів 5.9., 5.10., 5.11. Кредитного договору Банк у випадках передбачених пунктом 2.9. (зокрема, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов договору) вправі вимагати дострокового повернення кредиту процентів комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання письмової вимоги банку, достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежів за цим договором. У випадку виникнення заборгованості за цим договором, позичальник доручає банку стягнути з його поточного рахунку національну валюту України у сумі достатній для погашення заборгованості за цим договором, із врахуванням усіх обов`язкових платежів пов`язаних з таким погашенням.

Згідно з підпунктом 7.1., 7.2. Кредитного договору за несвоєчасне зобов`язання повернення кредиту або його частини оплати процентів комісії позичальник на вимогу банку сплачує пеню: - за зобов`язаннями в іноземній валюті 0,05 відсотків за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми. При неповерненні або несвоєчасному поверненні суми кредиту (його частини) в гривні, позичальник на вимогу банку повертає цю суму кредиту, збільшену на розмір індексу інфляції за весь час прострочення.

Підпунктом 11.1 Кредитного договору передбачено, що договір набуває чинності з дня підписання його сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.

Крім цього, 27 травня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк», як кредитором, та ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 , як окремими поручителями, укладено договори поруки від 27.05.2016, згідно з умовами яких поручителі зобов`язалися відповідати перед кредитором за виконання малим приватним підприємством «Атлас» зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за кредитним договором №0001/2007 від 20.09.20017, укладеного між боржником та кредитором.

Згідно з підпунктами 2.1., 2.2., 2.3 договорів поруки від 27.05.2016 у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор письмово повідомляє поручителя про це і зазначає суму заборгованості боржника. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом семи календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель уповноважує та безвідклично доручає кредитору здійснювати договірне списання кредитором з усіх його поточних рахунків відкритих у кредитора та його відділеннях, грошових коштів і спрямовувати їх на погашення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами, комісіями, а також можливої неустойки (штрафу пені) за цим договором. Кредитор здійснює договірне списання у випадку ненадходження від поручителя в строк, визначений цим договором, платіжного документу про виконання ним своїх грошових обов`язків поручителя і сплати заборгованості боржника за кредитом, нарахованими процентами, комісіями, а також можливої неустойки.

У відповідності до підпунктів 2.6., 2.7. договорів поруки від 27.05.2016 поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель може надавати згоду на збільшення обсягу його відповідальності за цим договором, у разі збільшення суми кредиту та/або збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом та або продовження строку повернення кредиту шляхом: надання кредитору окремої письмової згоди на це або укладення між кредитором та поручителем окремого додаткового договору до цього договору або проставлення на відповідному договорі, яким вносяться ці зміни в кредитний договір свого підпису.

Згідно з підпунктами 4.6., 4.7. договорів поруки від 27.05.2016 договір поруки вступає в дію з моменту його підписання сторонами та припиняється за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором.

На виконання умов Кредитного договору, 20.09.2007 позивачем перераховано на користь відповідача 860 000 доларів США (в еквіваленті 4 343 000 грн), а також згідно з договором від 08.04.2011 - додатково 21000 доларів США.

Згідно з банківськими виписками за період з 20.09.2007 по 14.05.2018, МПП «Атлас» перераховано на користь ПАТ «Кредобанк» 1111944,51 доларів США, з яких 243474,46 доларів США - в рахунок основної заборгованості та 868740,05 доларів США - в рахунок погашення відсотків, що підтверджується висновками судової економічної експертизи, проведеній у даній справі.

Таким чином, станом на 14.05.2018, основна заборгованість відповідача перед позивачем становила 637525,54 грн доларів США та за відсотками - 21198,22 доларів США.

Згідно з висновком судового експерта № 18903/18-71 від 27.05.2019, станом на 14.05.2018, розрахунок кредитної заборгованості МПП Фірма «Атлас» (по основній сумі кредитної заборгованості, по заборгованості з відсотків за користування кредитом, по пені за несвоєчасне погашення основного кредиту та відсотків за користування кредитом) перед публічним акціонерним товариством «Кредобанк», згідно з умовами кредитного договору №0001/2007 від 20.09.2007, з урахуванням усіх змін до цього договору, розрахунково підтверджується у розмірі: по основному боргу - 637 525,54 доларів США, з яких 606 325,54 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; по відсотках - 21198,22 доларів США; по пені по основному боргу - 14 304,63 доларів США (еквівалент у гривні 384 760,16 грн); по пені по відсотках - 1 203,88 доларів США (еквівалент у гривні 32319,96 грн);

В процесі розгляду справи, в період з 14.05.2018 по 19.09.2019, Банком в односторонньому порядку на підставі п.п. 5.11. Кредитного договору, списано з відповідача №1 442865,48 грн, що підтверджується випискою з розрахункових рахунків №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_4 та довідкою №104 від 25.09.2019, однак позивачем в рахунок погашення Кредиту ці кошти не зараховано.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 526 та частина 1 статті 530 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 2 статті 1050 зазначеного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Юридична природа видів забезпечення виконання зобов`язань виключає можливість їх самостійного виникнення та існування, оскільки вони виступають як акцесорні (похідні, додаткові) зобов`язання. Акцесорне зобов`язання залежить від основного зобов`язання, і відповідно не може існувати самостійно без останнього.

За приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 вказаного Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статтей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Таким чином, сутність поруки, як одного із видів забезпечення зобов`язання, полягає в тому, що кредитор в особі поручителя отримує додаткового боржника, до якого може пред`явити вимогу у обсязі всіх невиконаних боржником зобов`язань.

Судом в процесі розгляду встановлено, що на виконання кредитного договору (з урахуванням додаткової угоди про збільшення розміру кредиту №4/ч від 08.04.2011), позивач надав відповідачу №1 кредитні кошти на загальну суму у розмірі 881000 доларів США, які останній зобов`язався повернути згідно з графіком кредитування до 19.09.2019.

Відповідач №1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконував, і станом на 22.04.2018, його кредитна заборгованість перед Банком становила 642 735,54 доларів США основного боргу, 19530,17 доларів США заборгованості з відсотків, 14882,05 доларів США пені, нарахованої на заборгованість за відсотками, у зв`язку з чим банк, 24.04.2018 надіслав позичальнику та поручителям вимогу про сплату всієї заборгованості за договором у розмірі 677147,76 доларів США у 10-денний строк з дня отримання вимоги.

Надіславши вимоги від 22.04.2018, позивач змінив строк виконання зобов`язання за Кредитним договором, шляхом зобов`язання Позичальника повернути кредит у повному обсязі, а тому і у відповідачів №№2, 3, як солідарних боржників, виникли аналогічні обов`язки. За таких обставин, позовна вимога про солідарне стягнення з відповідачів кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитом та пені, будучи такою, що узгоджується з вимогами вищезазначеного законодавства України та умовами вказаних договорів, є правомірною.

Разом з тим, позов не може бути задоволеним у повному обсязі, виходячи з того, що обґрунтований розмір позовних вимог, станом на момент звернення позивача до Господарського суду Чернівецької області з позовом становив: по основному боргу - 637 525,54 доларів США, з яких 606 325,54 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; по відсотках - 21 198,22 доларів США; по пені по основному боргу - 14 304,63 доларів США (еквівалент у гривні 384 760,16 грн); по пені по відсотках - 1 203,88 доларів США (еквівалент у гривні 32 319,96 грн), а в процесі розгляду справи розмір позовних вимог, які входять до предмету спору зменшився на 442865,48 грн, які у відповідності до умов п.п. 5.7 Кредитного договору повинні бути зараховані в рахунок погашення пені (повністю) та відсотків за користування кредитом (частково - на суму 986,81 доларів США).

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно, здійснивши перевірку нарахування розміру кредитної заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з відповідачів 637525,54 доларів США заборгованості з кредиту, 20211,41 доларів США заборгованості з відсотків за користування кредитом та необхідності закриття провадження у справі в частині стягнення 986,81 доларів США заборгованості з відсотків за користування кредитом, 14304,63 доларів США, що еквівалентно 384760,16 грн, - пені за прострочення повернення кредиту та 1203,88 доларів США, що еквівалентно 32319,96 грн, - пені за прострочення повернення відсотків за користування кредитом.

Щодо позову в частині стягнення з відповідачів 300 грн заборгованості з комісії та 6,30 грн пені з простроченої комісії, то в цій частині слід відмовити оскільки в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачу №1 послуг чи виконання на його користь робіт, які підлягали би включенню до кредитної заборгованості, що підлягає оплаті.

При цьому слід зазначити, що відповідно до пункту 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1, підпунктом 5 частини 3, частиною 4 статті 165 ГПК встановлено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

У частині 1 статті 218 ГПК передбачено, що у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом в процесі розгляду справи були досліджені всі документи, які надані сторонами у справі та на які сторони посилалися під час розгляду справи по суті, а також аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.

Надаючи оцінку аргументам сторін, вказані рішення Європейського суду з прав людини, суд застосовує у даній справі як джерело права, а саме: суд зазначає, що з урахуванням характеру спірних правовідносин, відсутня необхідність для надання судом детальної відповіді на абсолютно усі аргументи сторін.

Крім цього, судом, оцінюючи у вступному слові та у судових дебатах пояснення представника відповідача №1 (відповідача№2), взято до уваги вимоги частини 4 статті 165 (якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті) та частини 1 статті 218 ГПК (у дебатах - у заключному слові можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні).

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною 4 статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини 1 статті 1046 ЦК України, а також частини 1 статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. (вищезазначену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, зазначену у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, врахована судом при розгляді даної справи).

В цілому, за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову: з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 637525,54 доларів США заборгованості з кредиту, 20211,41 доларів США заборгованості з відсотків за користування кредитом, закрити провадження у справі в частині стягнення 986,81 доларів США заборгованості з відсотків за користування кредитом, 14304,63 доларів США, що еквівалентно 384760,16 грн, - пені за прострочення повернення кредиту, 1203,88 доларів США, що еквівалентно 32319,96 грн, - пені за прострочення повернення відсотків за користування кредитом та у задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, відшкодування позивачу, сплаченого ним судового збору, покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 231, статтями 4, 20, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з малого приватного підприємства фірми "Атлас" (58023; м. Чернівці, вул. Руська, 173, код ЄДПРОУ 21420433), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) на користь публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК (79026; м. Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДПРОУ 09807862) 637525,54 доларів США заборгованості з кредиту, 20211,41 доларів США заборгованості з відсотків за користування кредитом та 266040,73 грн судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 986,81 доларів США заборгованості з відсотків за користування кредитом, 14304,63 доларів США, що еквівалентно 384760,16 грн, - пені за прострочення повернення кредиту, 1203,88 доларів США, що еквівалентно 32319,96 грн, - пені за прострочення повернення відсотків за користування кредитом.

4. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

5. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне судове рішення складено 29.11.2019.

Головуючий суддя О.В. Гончарук

Судді В.Д. Байталюк

І.В. Марущак