ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.11.2019 м.Харків Справа № 905/1319/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Ісаковій А.В.,

розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» за вх. № 22017/19 від 30.10.2019р. в порядку ст. 334 Господарського процесуального кодексу України

у справі №905/1319/17

за позовом Державного підприємства «Торецьквугілля» в особі відокремленого підрозділу «Ремонтно-механічний завод» Державного підприємства «Торецьквугілля»

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської»

про стягнення 12 374,01 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача (заявника): не з`явився

від ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія»: не з`явився

від Торецького МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області: не з`явився

В С Т АН О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.08.2017р. у справі №905/1319/17 позов ДП «Торецьквугілля» в особі ВП «Ремонтно-механічний завод» ДП «Торецьквугілля» задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» на користь ДП «Торецьквугілля» в особі ВП «Ремонтно-механічний завод» ДП «Торецьквугілля» основний борг в розмірі 9 194,06 грн., пеню в розмірі 1 064,01 грн., 3% річних в розмірі 297,36 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 216,47 грн., судовий збір в розмірі 1 522,22 грн. В решті позову відмовлено.

15.09.2017р. на виконання вказаного рішення господарським судом виданий відповідний наказ.

30.10.2019р. за вх. №22017/19 господарський суд одержав заяву ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» в порядку ст. 334 ГПК України, в якій останнє просить суд замінити боржника - ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» на правонаступника - ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія».

В обґрунтування заяви відповідач (заявник) посилається на те, що ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» вибуло з матеріальних правовідносин, щодо яких виник спір у господарській справі № 905/1319/17, з приводу погашення заборгованості перед ДП «Торецьквугілля» в особі ВП «Ремонтно-механічний завод» ДП «Торецьквугілля» у розмірі 13 294,12 грн., оскільки через проведення реорганізації шляхом виділу обов`язок по виконанню даних зобов`язань передано іншій юридичній особі, якою є ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.10.2019р. прийнято заяву ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» про заміну сторони виконавчого провадження до розгляду та призначено судове засідання на 18.11.2019р.

Учасники процесу у судове засідання 18.11.2019р. не з`явились, при цьому про дату, час та місце судового засідання останні повідомлені належним чином, а тому суд визнав за можливе розглянути заяву за їх відсутністю із врахуванням приписів ч. 3 ст. 334 ГПК України.

У судовому засіданні 18.11.2019р. господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Як вище встановлено судом, на виконання рішення господарського суду Донецької області від 29.08.2017р. у справі №905/1319/17, 15.09.2017р. господарським судом виданий наказ про стягнення з ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» на користь ДП «Торецьквугілля» в особі ВП «Ремонтно-механічний завод» ДП «Торецьквугілля» основного боргу в розмірі 9 194,06 грн., пені в розмірі 1 064,01 грн., 3% річних в розмірі 297,36 грн., інфляційних втрат в розмірі 1 216,47 грн., судового збору в розмірі 1 522,22 грн.

Також судом встановлено, що 25.05.2018р. відповідно до протоколу № 22/18 загальних зборів учасників ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» вирішено створити шляхом виділу з цього товариства нову юридичну особу у формі товариства з обмеженою відповідальністю з найменуванням - ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» (далі - ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія»).

З протоколу від 13.06.2018р. № 01/18 загальних зборів учасників ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» вбачається, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» ухвалено: створити юридичну особу шляхом її виділу з ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» згідно з розподільчим балансом у формі товариства з обмеженою відповідальністю та затвердити його найменування: ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія»; затвердити Статут ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» у запропонованій редакції.

Згідно з протоколом від 13.06.2018р. № 23/18 загальних зборів учасників ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» прийнято рішення про затвердження розподільчого балансу.

19.06.2018р. між ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» та ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» підписано акт приймання-передачі майна (прав та обов`язків).

Згідно розподільчого балансу виділу нової юридичної особи - ТОВ «Торецька вугледобувна компанія», акту приймання-передачі майна (прав та обов`язків) та додатків № 6 (розшифрування розділу ІІІ Пасиву балансу «Поточні зобов`язання і забезпечення»), № 6.22 (розгорнутий розрахунок за періодами формування заборгованості, яка передана в порядку правонаступництва актом приймання-передачі майна (прав та обов`язків) від 19.06.2018р. до розподільчого балансу) до нього, ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» передано, а ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» прийнято поточну кредиторську заборгованість за товари, роботи та послуги станом на 13.06.2018р. на загальну суму 100 041 585,91 грн. (код рядка - 1615), у т. ч. кредиторську заборгованість перед ВП «РМЗ» ДП «Торецьквугілля» на загальну суму 13 294,12 грн., яка виникла у ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» за договором №18 від 25.12.2015р. та стягнута відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 29.08.2017р. справі № 905/1319/17.

З витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що 15.06.2018р. державним реєстратором здійснена державна реєстрація юридичної особи -ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія». У вказаному витязі в графі «дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» міститься запис, що ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» є правонаступником ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської».

Таким чином, боржник - ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» передав новоствореній шляхом виділу юридичній особі - ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» кредиторську заборгованість, стягнуту за судовим рішенням у цій справі на користь стягувача - ДП «Торецьквугілля» в особі ВП «Ремонтно-механічний завод» ДП «Торецьквугілля» на загальну суму 13 294,12 грн.

Водночас, з матеріалів заяви вбачається, що 17.05.2019р. державним виконавцем Торецького МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження №59143415 з виконання наказу господарського суду Донецької області від 15.09.2017р. № 905/1319/17.

У ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 12.03.2009р. р. у справі «Матківська проти України» (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

З наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

За приписами ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Таким чином, виходячи зі змісту наведеної вище норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до ст. ст. 512 і 520 ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Отже, ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою (ст. 52 ГПК України). Оскарження такої ухвали слід розуміти як оскарження судового рішення.

Процесуальне законодавство містить норми тільки щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, яка розрахована на випадок, коли сторона виконавчого провадження вибуває з відповідного матеріального правовідношення, до якого натомість вступає правонаступник цієї сторони. Між тим, процесуальним законодавством не враховано, що у певних випадках до матеріального правовідношення може вступити інша особа як боржник, хоч сторона виконавчого провадження з цього правовідношення і не вибуває.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.

У ст. 619 ЦК України визначено право кредитора на отримання задоволення своєї вимоги як від основного, так і від субсидіарного боржника.

При цьому, у таких випадках не підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 619 ЦК України (до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника; якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність). Ці положення підлягають застосуванню до інших обставин, а саме коли на момент пред`явлення вимоги в матеріальному правовідношенні наявні одночасно й основний, і субсидіарний боржники.

Водночас, якщо кредитор - стягувач у виконавчому провадженні отримає задоволення своїх вимог повністю або частково за рахунок субсидіарного боржника, то субсидіарний боржник має право пред`явити до основного боржника регресну вимогу (абз. 2 ч. 4 ст. 619 ЦК України).

У випадку вибуття субсидіарного боржника - сторони у виконавчому провадженні внаслідок його заміни на основного боржника після набуття законної сили рішенням суду, яким з субсидіарного боржника стягнуто борг, переданий ним правонаступнику за наслідками реорганізації у спосіб виділу, така заміна може бути спрямована на ухилення субсидіарного боржника від виконання рішення суду або вчинення дій, які б ускладнювали його виконання.

Невиконання основним боржником у процесі виконавчого провадження судового рішення внаслідок, наприклад, недостатності коштів у такого боржника, ускладнить реалізацію кредитором права на задоволення своєї вимоги від субсидіарного боржника, який у випадку його заміни на основного боржника вибуде з виконавчого провадження. При цьому кредитор не може звернутися до субсидіарного боржника з окремим позовом, оскільки є чинне рішення, яким саме з нього вже стягнуто борг у спірних правовідносинах і повторне звернення до суду унеможливлено в силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, якою унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Виходячи з викладеного, господарський суд вважає, що за аналогією закону у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками (у цій справі - основним і субсидіарним боржниками). Тобто, після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками - основним і субсидіарним - виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятися щодо обох цих боржників.

За встановленими обставинами цієї справи для встановлення факту правонаступництва визначальним чинником став перехід до нової юридичної особи як правонаступника за розподільчим балансом та актом приймання - передачі майна (прав та обов`язків) частини майна, в т. ч. й зобов`язань боржника щодо сплати заборгованості, стягнутої рішенням господарського суду Донецької області від 29.08.2017р. справі № 905/1319/17.

З огляду на ці обставини та вищенаведені висновки, господарський суд вважає, що у зв`язку з передачею ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» боргу до ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» замість одного боржника - ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» у відповідному зобов`язанні з`явилися два боржники: основний боржник - ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» та субсидіарний боржник - ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської», оскільки останнє не вибуло із зобов`язання у правовідносинах, щодо яких виник спір у господарській справі №905/1319/17, а залишилося в ньому як субсидіарний боржник.

Отже, зважаючи на характер правовідносин у цій справі, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни в господарській справі №905/1319/17 боржника -ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» на двох боржників ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» як основного боржника і ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» як субсидіарного боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі №905/1956/15.

Керуючись ст. ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» за вх. № 22017/19 від 30.10.2019р. задовольнити частково.

2.Замінити в господарській справі № 905/1319/17 (ВП № 59143415) боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» (вул. Фестивальна, 1, м. Торецьк (попередня назва - Дзержинськ), Донецька область, 85201, ) на двох боржників - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торецька вуглевидобувна компанія» (вул. Дружби, 31, м. Торецьк, Донецька область, 85200, ) як основного боржника і Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» (вул. Фестивальна, 1, м. Торецьк (попередня назва - Дзержинськ), Донецька область, 85201, ) як субсидіарного боржника.

Згідно із ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом«. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України)

Повна ухвала складена 22.11.2019р.

Суддя Л.В. Ніколаєва