ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1092/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" вх. № ГСОО 2-5103/19 від 21.10.2019р. на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника у справі №916/1092/19

За позовом: Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. проспект Миру, 5-Р, каб. 12, каб. 24; )

про стягнення 4721991,12 грн.

Суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В.

За участю:

Під позивача: Ільченко К.Р., довіреність

Від відповідача (скаржника): Стороженко О.П., ордер

Від приватного виконавця: Блізінський М.П., ордер

Встановив: Рішенням господарського суду Одеської області від 19.08.2019р. позов Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" на користь Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ" заборгованість з основного боргу за надання послуг з використання техніки у розмірі 4119941 грн. 96 коп., пеню у розмірі 449384 грн. 83 коп., інфляційні втрати у розмірі 106829 грн. 65 коп., 3% річних у розмірі 37856 грн. 48 коп. та судові витрати у розмірі 70813 грн. 03 коп. В інші частині позовних вимог відмовлено.

У зв`язку з набранням рішення суду законної сили, 12.09.2019р. господарським судом Одеської області було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 18.08.2019р. у справі №916/1092/19.

21.10.2019р. вх. № ГСОО 2-5103/19 до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" надійшла скарга на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника.

Листом господарського суду Одеської області від 22.10.2019р. було повідомлено скаржника, що приймаючи до уваги необхідність дослідження судом матеріалів справи №916/1092/19 при наданні оцінки скарзі на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника, які станом на 22.10.2019р. перебували поза межами господарського суду Одеської області, питання про прийняття скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника буде розглянуто судом після повернення матеріалів справи №916/1092/19 до господарського суду Одеської області.

В свою чергу, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019р. повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" апеляційну скаргу на рішення господарського суду Одеської області від 19.08.2019 у справі № 916/1092/19 та додані до неї документи. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН", що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків. Справу №916/1092/19 повернуто господарському суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2019р. прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" вх. № ГСОО 2-5103/19 від 21.10.2019р. у справі №916/1092/19 до розгляду та призначено розгляд скарги на "20" листопада 2019 р. о 11:45. Запропоновано приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Парфьонову Г.В. надати письмові пояснення щодо поданої скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" вх. № ГСОО 2-5103/9 від 21.10.2019р. у справі №916/1092/19.

19.11.2019р. до господарського суду Одеської області від Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. надійшли заперечення на скаргу на постанову приватного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У судовому засіданні, яке відбулось 20.11.2019р., відповідно до ч. 2 ст. 216 ГПК України для повного та всебічного розгляду скарги, а також враховуючи усне клопотання представника скаржника, яке було задоволено судом, було оголошено перерву по розгляду скарги до 22.11.2019р. о 09 год. 45 хв.

В обґрунтування поданої скарги вх. № ГСОО 2-5103/19 від 21.10.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" було зазначено суду наступне.

16.09.2019р. приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 60072608 за наказом господарського суду Одеської по справі № 916/1092/19 та 01.10.2019р. приватний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майнові права (право оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 19/89-о/д від 23.04.2019 року), а саме: Портальний кран „Сокол", № 12, інв. № 3843; Портальний кран „Сокол", № 118, інв. № 3152; Портальний кран „Альбрехт", № 48, інв. № 3425; Портальний кран „Альбрехт", № 49, інв. № 3826; Портальний кран „Альбрехт", № 84, інв. № 3825.

02.10.2019р. приватний виконавець виніс дві постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Посилаючись на ст. 339 ГПК України, скаржником було зазначено суду, що постанова приватного виконавця про арешт майна боржника від 01.10.2019р., а саме про арешт Портального крану „Сокол", № 12, інв. № 3843; Портального крану „Сокол", № 118, інв. № 3152; Портального крану „Альбрехт", № 48, інв. № 3425; Портального крану „Альбрехт", № 49, інв. № 3826; Портального крану „Альбрехт", № 84, інв. № 3825 та постанова приватного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02.10.2019о. є незаконними та неправомірними.

Скаржником було зазначено суду, що у своїй постанові по справі № 910/3104/18 від 13.11.2018 року Верховний Суду зазначив: „Так, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися „згідно із законом", воно повинне мати легітимну мету" та бути „необхідним у демократичному суспільстві", Якраз „необхідність у демократичному суспільстві" і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу, мають бути „відповідними і достатніми"; для такого втручання має бути „нагальна суспільна потреба", а втручання - пропорційним законній меті".

Скаржник зазначає, що в даному випадку сам факт накладення арешту на речове право Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН", а саме на право користування згідно договору оренди індивідуально визначеного майна, та право користування іншим майном, вказаним у постановах від 02.10.2019 року фактично позбавляє можливості боржника здійснювати свою господарську діяльність. Тому вказане обмеження у вигляді накладення арешту на вищезазначене право користування є надмірними та таким, що не забезпечить реалізацію поставленої мети (стягнення заборгованості).

Згідно ст. 10 ч. 1 п. 1 закону України „Про виконавче провадження", на яку також посилався приватний виконавець, „Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної; творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами".

Скаржником було звернуто увагу суду та вказано, що в даному випадку накладення арешту на право оренди майна жодним чином не може задовольнити майнові вимоги Стягувача до боржника, оскільки право оренди майна не може бути реалізовано в порядку ст. 61 закону України „Про виконавче провадження". Таким чином, за посиланням відповідача, такі дії приватного виконавця не направлені на реальне виконання рішення суду, а направлені на перешкоджання здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН", яке із накладенням вищезазначеного арешту позбавляється можливості здійснювати господарську діяльність, що в подальшому призведе до погіршення фінансового стану боржника, його неплатоспроможності тощо. Такі дії не направлені на захист інтересів стягувача, навпаки - позбавивши боржника можливості здійснювати господарську діяльність, приватний виконавець позбавляє можливості Товариство з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" заробити грошові кошти, якими в подальшому можна буде розрахуватись з боргами. Крім цього, право оренди майна не є майном, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" вважає дії приватного виконавця Парфьонова Г.В. щодо накладення арешту на майнові права (право оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 19/89-о/д від 23.04.2019 року), а саме: Портального крану „Сокол", № 12, інв. № 3843; Портального крану „Сокол", № 118, інв. № 3152; Портального крану „Альбрехт", № 48, інв. № 3425; Портального крану „Альбрехт", № 49, інв. № 3826; Портального крану „Альбрехт", № 84, інв. № 3825, та на право оренди іншого майна, вказаного у постановах від 02.10.2019 року, протиправними та вчиненими з перевищенням повноважень, а постанови приватного виконавця про арешт майна боржника від 01.10.2019 року та про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02.10.2019 року незаконними та неправомірними, що є підставою для скасування оскаржуваних постанов.

Скаржник просить суд визнати неправомірними постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. про арешт майна боржника від 01.10.2019 року та постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02.10.2019 року у ВП № 60072608. Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. про арешт майна боржника від 01.10.2019 року та постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02.10.2019 року у ВП № 60072608. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г. В. зняти арешт з майнових прав (права оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 19/89-о/д від 23.04.2019 року), а саме: Портальний кран „Сокол", № 12, інв. №3843; Портальний кран „Сокол", № 118, інв. № 3152; Портальний кран „Альбрехт", № 48, інв. № 3425; Портальний кран „Альбрехт", № 49, інв. № 3826; Портальний кран „Альбрехт", № 84, інв. № 3825 та інших майнових прав, на які накладено арешт постановами від 02.10.2019р.

Надаючи заперечення щодо поданої скарги, представником Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. було зазначено суду наступне.

16.09.2019р. Приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження №60072608 за вищевказаним наказом та було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

01.10.2019р. було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майнові права (право оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 19/89-о/д від 23.04.2019 року), а саме: Портальний кран „Сокол", № 12, інв. №3843; Портальний кран „Сокол", № 118, інв. №3152; Портальний кран „Альбрехт", № 48, інв. №3425; Портальний кран „Альбрехт", № 49, інв. №3826; Портальний кран „Альбрехт", № 84, інв. №3825.

02.10.2019р. Приватним виконавцем було винесено дві постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, якими було описано майно та накладений арешт на майно та встановлено обмеження права користування ним та визначено відповідальним зберігачем представника стягувача за довіреністю Бондарева Р.В.

Посилаючись на приписи ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 10, п. 1 ч. 2 ст. 18, п. 6 ч. 3 ст. 18, ч. 3 ст. 56 Закону України „Про виконавче провадження", приватним виконавцем було зазначено, що в силу наведених норм, державний виконавець для забезпечення реального виконання рішення може провести опис майна боржника і накласти на нього арешт.

Згідно оспорюваних у скарзі Постанов, були описані та відповідно було накладено арешт на право користування, майнові права на будівлі та споруди, якими скаржник користується згідно договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 13.06.2018 р., а також на рухоме майно, яким боржник користується на підставі договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності від 23.04.2019р., що був укладений між Державним підприємством „Морський торговельний порт „Чорноморськ" та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН".

Як зазначає приватний виконавець, мотивуючи свою скаргу, скаржник вважає, що здійснення приватним виконавцем дій, передбачених Законом України „Про виконавче провадження", позбавляє боржника здійснювати господарську діяльність. Проте, скаржником жодним чином не вмотивовано, як само накладення арешту та опис майна впливає на його господарську діяльність та в чому саме дані обмеження є надмірними та такими, що не забезпечать реалізацію мети із стягнення заборгованості.

Приватний виконавець вказує, що вищезазначені доводи скаржника ґрунтуються лише на припущеннях та не підкріплені жодним належним доказом.

За посиланням приватного виконавця, виконавцем, відповідно до ст. 61 Закону України „Про виконавче провадження", може бути реалізовано описане та арештоване майнове право відповідно до оскаржуваних постанов для подальшого погашення заборгованості.

Також було вказано суду, що з дня відкриття виконавчого провадження і станом на день подання скарги, скаржником не було вчинено жодних дій, спрямованих на добровільне погашення заборгованості.

Приватним виконавцем було зазначено суду, що після відкриття виконавчого провадження, відповідно до п. 20 ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження" було здійснено запити до банківських та інших фінансових установ щодо надання інформації про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника. Проте, на вищезазначені запити з банківських установ надішли листи, відповідно до яких вбачається, що на всіх відомих банківських рахунках залишок коштів відсутній. Таким чином, за посиланням державного виконавця, можна зробити висновок, що фактично скаржник господарської діяльності не веде взагалі, рух коштів по рахункам відсутній і всі посилання скаржника на те, що він нібито не може заробити грошові кошти для того, щоб в подальшому розрахуватись із заборгованістю, є такими, що не відповідають дійсності.

На підставі викладеного та зазначеного, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. вважає, що своїми діями щодо оскарження постанов, скаржник навмисно ухиляється від виконання своїх зобов`язань відповідно до виданого наказу господарського суду Одеської області і подання скарг на постанови приватного виконавця про арешт майна боржника є нічим іншим, ніж знайти можливість уникнути стягнення заборгованості.

Суд, розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" вх. № ГСОО 2-5103/19 від 21.10.2019р. на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника у справі №916/1092/19, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Положеннями ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. ст. 10 Закону України „Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як встановлено судом, наказ господарського суду Одеської області від 12.09.2019р. №916/1092/19 перебуває на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 16.09.2019р. про відкриття виконавчого провадження ВП№ 60072608 було відкрито виконавче провадження з виконання наказу №916/1092/19 від 12.09.2019р., виданого господарським судом Одеської області.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 01.10.2019р. ВП№ 60072608 про арешт майна було накладено арешт на майнові права (право оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна), що належить до державної власності №19/89-о/д від 23.04.2019 року), а саме: Портальний кран „Сокол", №12, інв. №3843; Портальний кран „Сокол", № 118, інв. №3152; Портальний кран „Альбрехт", № 48, інв. №3425; Портальний кран „Альбрехт", № 49, інв. №3826; Портальний кран „Альбрехт", № 84, інв. №3825 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 5263259,45 грн.

02.10.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. було винесено дві постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, якими було описано майно та накладені арешт на майно та встановлено обмеження права користування ним та визначено відповідальним зберігачем представника стягувача за довіреністю Бондарева Р.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ст.190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно до ст. 395 Цивільного кодексу України, речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Умовами п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", визначено, зокрема, що речові права, похідні від права власності : право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки

Згідно до ч.ч. 1-3 ст. 56 Закону України „Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Умовами ст. 58 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування. У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім`ї, вона може одержувати за зберігання майна винагороду, розмір та порядок виплати якої визначаються договором між зберігачем та виконавцем. Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника. Порядок і умови зберігання зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону майна, на яке накладено арешт, встановлюються відповідно до умов договорів, укладених з банками України, з урахуванням вимог до таких договорів, встановлених Національним банком України за погодженням з Міністерством фінансів України, іншого майна - Міністерством юстиції України. Порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.

Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (ч. 1 ст. 61 Закону України „Про виконавче провадження").

Отже, на підстави вищенаведених доказів та документів, наявних в матеріалах справи, з урахуванням приписів чинного законодавства, суд приходить до висновку, що Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. вчиняються відповідні виконавчі дії відповідно до Закону України „Про виконавче провадження" щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 12 вересня 2019р. №916/1092/19.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, за результатами дослідження наданих суду доказів під час розгляду скарги, судом встановлено, що державним виконавцем вчинялися виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 12.09.2019р. відповідно до положень Закону України „Про виконавче про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" викладені у скарзі вх. № ГСОО 2-5103/19 від 21.10.2019р., не підлягають задоволенню судом, у зв`язку з їх не відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, недоведеністю та безпідставністю, у зв`язку з чим, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" вх. № ГСОО 2-5103/19 від 21.10.2019р. на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника у справі №916/1092/19 залишається судом без задоволення..

Керуючись ст.ст. 234, 340, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" вх. № ГСОО 2-5103/19 від 21.10.2019р. на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника у справі №916/1092/19 - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.11.2019р.

Ухвала набирає чинності 22.11.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Копію ухвали направити на адресу:

- Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ": 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6;

- Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН": 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. проспект Миру, 5-Р, каб. 12, каб. 24;

- Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В.: 65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 19, оф. 1.

Суддя Т.Г. Д`яченко