номер провадження справи 5/133/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 Справа № 908/2553/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А, )

про стягнення 14 116,33 грн.

Без участі представників сторін,

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/2553/19 за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС до Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА про стягнення 14 116,33 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 справу №908/2553/19 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 20.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2553/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Присвоєно справі номер провадження 5/133/19, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. Ухвалою суду від 17.10.2019 оголошено перерву.

В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 24.09.2019 № 808, відповідно до якого ухвала про відкриття провадження у справі отримана уповноваженим представником відповідача за довіреністю Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» - 26.09.2019. Тобто, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 908/2553/19.

Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 21.03.2018 між ПрАТ СК АРКС (правонаступник ПрАТ СК АХА Страхування) та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту у формі заяви-приєднання (акцепт) за №72638а8дк до оферти №144 від 02.01.2018, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ). 12.01.2019 в м. Кривий Ріг, вул. Конституційна сталася ДТП за участю автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля Skoda (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ). Відповідно до відповіді від НПУ №457725 та постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.01.2019 у справі №212/600/19, ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2441664 від 24.01.2019 та умов договору страхування №72638а8дк від 21.03.2018, розмір страхового відшкодування склав 16 259,05 грн., який позивачем було сплачено на СТО, що підтверджується платіжним дорученням №530701 від 25.01.2019. Отже, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи ОСОБА_2 , компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ). Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована в Приватному акціонерному товаристві Українська акціонерна страхова компанія АСКА згідно полісу №АМ/8930238. Таким чином, до позивача у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП. 22.03.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідач оплату не здійснив. Отже, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вартість страхового відшкодування становить 14 116,33 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 528, 625, 993, 1188 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 27 Закону України Про страхування, ст.ст. 6, 22, 29, 35, 36, 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просить суд позов задовольнити.

Станом на 18.11.2019 запропонований ухвалами суду від 20.09.2019 та від 17.10.2019 відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_1 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту у Фомі заяви приєднання (акцепт) № 72638а8дк до оферти № 144 від 02.01.2018, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ).

12.01.2019 о 16-00 в м. Кривий Ріг, вул. Конституційна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 (власник) та автомобіля Skoda (д.н.р. НОМЕР_3 НА), яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Механічні пошкодження транспортного засобу зафіксовані у відповіді НПУ № 457725 про ДТП та акті огляду пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 23.01.2019 по справі № 212/600/19 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 . ПДР України.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.01.2019 позивачем складено страховий акт №АХА2441664 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно якого виплата страхового відшкодування складає 16 259,05 грн.

Відповідно до зазначеного вище страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 16 259,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 530701 від 25.01.2019.

Відповідно до п. 23.5. договору страхування № 72638а8дк від 21.03.2018, при пошкодженні транспортного засобу, розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої договором франшизи.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що 21.03.2018 між ПрАТ СК АРКС (правонаступник ПрАТ СК АХА Страхування) та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту у формі заяви-приєднання (акцепт) за №72638а8дк до оферти №144 від 02.01.2018, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ). 12.01.2019 в м. Кривий Ріг, вул. Конституційна сталася ДТП за участю автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля Skoda (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ). Відповідно до відповіді від НПУ №457725 та постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.01.2019 у справі №212/600/19, ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2441664 від 24.01.2019 та умов договору страхування №72638а8дк від 21.03.2018, розмір страхового відшкодування склав 16 259,05 грн., який позивачем було сплачено на СТО, що підтверджується платіжним дорученням №530 701 від 25.01.2019. Отже, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи ОСОБА_2 , компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ). Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована в Приватному акціонерному товаристві Українська акціонерна страхова компанія АСКА згідно полісу №АМ/8930238. Таким чином, до позивача у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП. 22.03.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідач оплату не здійснив. Отже, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вартість страхового відшкодування становить 14 116,33 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2553/19, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля Skoda (д.н.р. НОМЕР_3 НА) була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» за полісом № АМ/8930238.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ) у відповідача виник обов`язок відшкодувати останньому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ), було сплачено Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "АРКС"» на підставі договору страхування та страхового акту №АХА2441664.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_1 ), у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА».

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування № СУ/006402/3 від 18.03.2019 в розмірі 16 259,05 грн. За твердженням позивача, вказану заяву відповідачем отримано 26.03.2019, що підтверджується Витягом з сайту «Укрпошта», розділ «Відстежити».

Також в матеріалах справи міститься Висновок експертного дослідження № 1.003.19.0000508 від 29.01.2019, складеного судовим експертом Чивчиш О.П., відповідно до якого сума матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля MERCEDES-BENZ (д.р.н. НОМЕР_4 АХ), ідентифікаційний номер ( НОМЕР_5 ) WDD 2452321 НОМЕР_6 , у цінах на дату 26.01.2019 складає 14 116,33 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/7449/17 зазначено, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

Крім того, відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, враховуючи те, що заяву про страхове відшкодування відповідач отримав 26.03.2019, 90-денний строк на розгляд вказаної заяви сплив, при цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження розгляду цієї заяви на час прийняття рішення у даній справі, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 14 116,33 грн.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-а, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, Київська область, м. Київ, вул. Еллінська, 8, ) 14 116 (чотирнадцять тисяч сто шістнадцять) грн. 33 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

Повний текст рішення складено: 22.11.2019.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.