ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. Справа № 911/2367/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська пересувна механізована колона»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ-К»

про стягнення 26932,60 грн.

за відсутності представників сторін у зв`язку з їх неявкою

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська пересувна механізована колона» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ-К» про стягнення 26932,60 грн. заборгованості, яка складається з 24000,00 грн. основного боргу, 2697,86 грн. пені та 234,74 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором № 14/05 від 14.05.2019 на надання послуг.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 21.10.2019.

Ухвалою суду від 21.10.2019 розгляд справи по суті відкладено на 18.11.2019.

Через канцелярію суду 21.10.2019 представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Зважаючи на те, що приписами ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено право, а не обов`язок учасника процесу брати участь в судових засіданнях, а також те, що явка в судове засідання представника позивача судом обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про розгляд справи та дати судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Водночас, як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, щодо надіслання відзиву на позовну заяву.

Заяв та клопотань процесуального характеру від відповідача на час розгляду справи до суду також не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки судом було вчинено усі дії для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд, на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, здійснює розгляд справи виключно за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ-К» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська пересувна механізована колона» з листом за вих. № 7/5-1 від 07.05.2019, в якому просило відпустити вапняковий камінь фракцією 20х40 в кількості 6 (шість) тисяч тон та надати послуги автогрейдера на 20 (двадцять) робочих днів, а також гарантувало здійснення оплати.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ-К» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська пересувна механізована колона» (виконавець) 14.05.2019 укладено договір № 14/05 на надання послуг (далі договір № 14/05), відповідно до розділу 1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги, що зазначені в п. 2.1. договору. Замовник забезпечує всі необхідні умови для надання послуг та зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість, а виконавець зобов`язується на свій ризик надати послуги згідно умов даного договору.

За умовами п. 2.1. договору № 14/05 виконавець надає послуги власними механізмами (автогрейдером SEM) щодо підготовки дорожньої основи.

Надання послуг починається не пізніше 16.05.2019 (п. 3.2. договору № 14/05).

У п. п. 5.1., 5.2. договору № 14/05 сторони обумовили, що замовник оплачує виконавцю вартість наданих послуг із підготовки дорожньої основи із розрахунку 12000,00 грн. з ПДВ за одну зміну роботи (до 10 годин на добу) механізму. Оплата наданих послуг здійснюється на підставі наданого виконавцем рахунку, шляхом прямого перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця не пізніше 3 (трьох) банківських днів із моменту підписання сторонами акту наданих послуг та виставлення рахунку. Датою оплати вважається дата списання коштів на користь виконавця банком замовника.

Відповідно до п. 6.1. договору № 14/05 договору здача і приймання наданих послуг здійснюється сторонами один раз на 10 днів: шляхом оформлення акту наданих послуг, який складається у двох примірниках (по одному для кожної із сторін).

Проект акту наданих послуг готує та оформлює зі своєї сторони (підписує уповноваженою особою, скріплює печаткою) виконавець, та передає його замовнику для оформлення. Замовник розглядає та при відсутності зауважень оформлює зі своєї сторони акт (підписує уповноваженою особою, скріплює печаткою) протягом 2 (двох) робочих днів з дати отримання проекту даного акту (п. 6.2. договору № 14/05).

Згідно з п. 7.1. договору № 14/05 останній вступає в силу з моменту підписання обома сторонами акту про початок робіт і діє до 31.12.2019, але у будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором.

На виконання умов договору № 14/05 виконавець надав, а замовник прийняв послуги автогрейдера SEM-919 (з 16.05.2019-17.05.2019) загальною вартістю 24000,00 грн., в т. ч. ПДВ 4000,00 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 від 17.05.2019, який підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Виконавцем виставлено замовнику рахунок на оплату № 11 від 17.05.2019 за надані послуги автогрейдера SEM-919 (з 16.05.2019-17.05.2019) на суму 24000,00 грн.

За твердженнями позивача, 03.07.2019 ТОВ «Одеська пересувна механізована колона» зверталось до ТОВ «ГАРАНТ-К» з претензією за вих. № 29, в якій інформувало про необхідність термінового перерахування суми основного боргу за договором № 14/05 в сумі 24000,00 грн.

Оскільки відповіді на претензію позивач не отримав, заборгованість відповідачем погашена не була, ТОВ «Одеська пересувна механізована колона» звернулось з позовом до суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору № 14/05, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Положеннями ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 5.2. договору № 14/05 сторони домовились, що оплата наданих послуг здійснюється на підставі наданого виконавцем рахунку, шляхом прямого перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця не пізніше 3 (трьох) банківських днів із моменту підписання сторонами акту наданих послуг та виставлення рахунку.

Враховуючи, що акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 підписано сторонами 17.05.2019, строк оплати є таким, що настав 20.05.2019.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем прийняті на себе зобов`язання з надання послуг, передбачених умовами договору № 14/05, виконанні належним чином, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 від 17.05.2019.

Водночас відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг не виконав, доказів протилежного, до прийняття рішення у справі, суду не надав, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 24000,00 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо сплати заборгованості за надані послуги, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2697,86 грн. за період з прострочення з 23.05.2019 по 18.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 8.4. договору № 14/05 при порушенні замовником строку оплати, що вказані в п. 5.2. цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, при цьому виконавець має право призупинити надання послуг.

Враховуючи умови п. 5.2. договору № 14/05, відповідач зобов`язаний був оплатити надані позивачем послуги до 22.05.2019, чого відповідачем здійснено не було.

Суд, за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон», здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, нарахованої на суму боргу в розмірі 24000,00 грн. за період з 23.05.2019 по 18.09.2019, встановив, що розмір пені, який підлягає до стягнення, становить 2689,31 грн., у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення пені підлягає задоволенню частково.

Також внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору № 14/05, позивачем пред`явлена до стягнення сума 3% річних в розмірі 234,74 грн., яка нарахована на 24000,00 грн. заборгованості за період з 23.05.2019 по 18.09.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що останній є арифметично вірним, а відтак заявлена сума підлягає задоволенню повністю.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до приписів ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов`язку сплати заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: 24 000,00 грн. основного боргу, 2 689,31 грн. пені та 234,74 грн. 3% річних.

Судовий збір, на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ-К» (08853, Київська обл., Миронівський р-н, с. Андріївка, вул. Тараса Шевченка, буд. 50; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська пересувна механізована колона» (74113, Херсонська обл., Великоолександрівський р-н, смт Кар`єрне, вул. Лікарняна, буд. 10; ): 24000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп. основного боргу, 2689 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 31 коп. пені, 234 (двісті тридцять чотири) грн. 74 коп. 3% річних та 1 920 (одну тисячу дев`ятсот двадцять) грн. 39 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.11.2019.

Суддя О.В. Щоткін