СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

02.12.2019 Справа № 917/1198/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.;

за відсутності представників учасників справи,

розглянувши заяву (вх.№11244 від 28.11.2019) про ухвалення додаткового рішення у справі №917/1198/16 за розглядом заяви Диканської селищної ради про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи у порядку частини 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України за апеляційною скаргою Диканської селищної ради (вх.№2847П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 22.08.2017 (повний текст рішення підписаний суддею Кульбако М.М. у приміщенні господарського суду Полтавської області, дата складання повного тесту рішення не зазначена) у справі №917/1198/16

за позовом Диканської районної спілки споживчих товариств, смт.Диканька Полтавської обл.,

до Диканської селищної ради, смт.Диканька Полтавської обл.,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1.Диканський районний центр зайнятості, смт.Диканька Полтавської області, 2.Полтавський обласний центр зайнятості, м.Полтава,

про визнання недійсними пунктів рішення Диканської селищної ради,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року Диканська районна спілка споживчих товариств звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом до Диканської селищної ради про визнання протиправними та скасування рішення десятої (позачергової) сесії сьомого скликання Диканської селищної ради від 05.07.2016 «Про припинення права постійного користування на земельні ділянки Диканського об`єднання громадського харчування»; визнання протиправними дії Диканського селищного голови Товстій В.В. у частині підписання рішення десятої (позачергової) сесії сьомого скликання Диканської селищної ради від 05.07.2016 "Про припинення права постійного користування на земельні ділянки Диканського об`єднання громадського харчування".

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.10.2016 позов задоволено. Визнано недійсними пункти 1, 2, 3, 5 резолютивної частини рішення десятої (позачергової) сесії сьомого скликання Диканської селищної ради від 05 липня 2016 року "Про припинення права постійного користування на земельні ділянки Диканського об`єднання громадського харчування" як такі, що суперечать законодавству.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 апеляційну скаргу Диканської селищної ради залишено без задоволення. Рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2016 у справі №917/1198/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2017 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 та рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2016 у справі №917/1198/16 скасовано. Справу №917/1198/16 направлено до господарського суду Полтавської області на новий розгляд в іншому складі суду.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 22.08.2017 позов задоволено. Визнано недійсними пункти 1, 2, 3, 5 рішення десятої (позачергової) сесії сьомого скликання Диканської селищної ради від 05.07.2016 "Про припинення права постійного користування на земельні ділянки Диканського об`єднання громадського харчування".

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Диканська селищна рада оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 апеляційну скаргу Диканської селищної ради залишено без задоволення. Рішення господарського суду Полтавської області від 22.08.2017 у справі №917/1198/16 залишено без змін.

28.11.2019 до Східного апеляційного господарського суду від Диканської селищної ради надійшла заява (вх.№11244) про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи, в якій просить суд винести додаткове рішення (постанову) у справі №917/1198/16 за розглядом заяви Диканської селищної ради про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи в порядку частини8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України. До вказаної заяви надає опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом по договору від 24.09.2019 про надання правничої допомоги від 19.11.2019, копію акту від 19.11.2019 приймання-передачі робіт за договором від 24.09.2019 про надання правничої допомоги, копію платіжного доручення №1651 від 19.11.2019 з призначенням платежу: «оплата за послуги з надання правничої допомоги» у сумі 5000,00 грн, копію рахунку №72 від 19.11.2019 на оплату правничої допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Дубинка Ю.С. серія ПТ №1392 від 22.11.2013.

Зі змісту ст.123 Господарського процесуального кодексу України убачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1,2,3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини 14 ст.129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалю нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи вищезазначені норми, колегія суддів зазначає, що розподіл судових витрат здійснюється судом апеляційної інстанції у разі скасування оскаржуваного рішення, оскільки судом апеляційної інстанції оскаржуване Диканською селищною радою рішення господарського суду Полтавської області від 22.08.2017 залишено без змін, судові витрати - судовий збір та витрати на правничу допомогу) покладаються на заявника апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст.282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.244 Господарського процесуального кодексу суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів звертає увагу, що при ухваленні постанови від 18.11.2019 у даній справі, якою було залишено без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, Східним апеляційним господарським судом було вирішено питання про судові витрати, у тому числі і щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката Дубинка Ю.С., які покладено саме на відповідача у справі - Диканську селищну раду.

За таких обставин, з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено права прийняття додаткового рішення з питання про судові витрати, яке вже було вирішено судом, ураховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Диканської селищної ради про ухвалення додаткового рішення у справі №917/1198/16 про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом справи у порядку частини 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 ст.244 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.234, 235, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Диканської селищної ради про ухвалення додаткового рішення у справі №917/1198/16.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова