ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

22.10.2019 Справа № 917/1634/19

за позовною заявою Першого заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, вул. Касьяна, 37, м.Кобеляки, Полтавська область, 39200 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, вул.Уютна,23, м.Полтава, 36039

до 1. Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, вул.Незалежності,44, с.Мала Перещепина, Новосанжарський район, Полтавська область, 39320

2. Фермерського господарства "Династія -2012", с.Мала Перещепина, Новосанжарський район, Полтавська область, 39320

про визнання незаконним та скасування рішення, визнати недійсним та припинити на майбутнє договір оренди землі, зоббов"язати повернути земельну ділянку

Cуддя: Кльопов І.Г.

Секретар судового засідання Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

Перший заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській облатсі з позовом до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та Фермерського господарства "Династія -2012" про:

1) визнати незаконним та скасувати рішення тридцять другої сесії шостого скликання Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 29.08.2013 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0044 для ведення фермерського господарства та передачу в оренду "СФГ ОСОБА_1 " строком на 10 років земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 14,0629 га кадастровий номер :02:001:0044 (із урахуванням змін до п.2, внесених рішенням тридцять п"ятої сесії шостого скликання Малоперещепинської сільської ради від 12.12.2013);

2) визнати недійсним та припинити на майбутнє договір оренди землі від 19.12.2013, укладений між Малоперещепинською сільською радою Новосанжарського району та ФГ "Династія-2012", яким передано у оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району, Полтавської області, кадастровий номер :02:001:0044, загальною площею 14,0629 га.;

3) зобов"язати фермерське господарство "Династія-2012" повернути територіальній громаді в особі Малоперещепинської сільської ради земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0044, загальною площею 14,0629га.,вартістю 498362,46грн.;

4) скасувати запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0044, проведеної 24.01.2014, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 34.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.10.2019 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 22.10.2019.

17.10.2019 за вхід. №11207 від відповідача 2 - Фермерського господарства "Династія -2012" надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Частинами 1, 3 та 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру закріплено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У даній справі прокурор звернувся із позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області. Так, прокурор зазначає, що рішення Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 12.12.2013 та 16.04.2019 прийнято, а договір оренди землі від 19.12.2013 щодо оренди земельної ділянки площею 14,0626га кадастровий номер :02:001:0044 для ведення фермерського господарства та додаткова угода від 16.04.2019, укладені між Малоперещепинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області та Фермерським господарством "Династія -2012" укладено з порушенням Земельного кодексу України, а тому вони є незаконними, підлягають скасуванню та визнанню недійсними.

Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15, Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

При цьому прокурор зазначив, що Головним управління Держгеокадастру у Полтавській області жодних дієвих заходів на усунення виявлених порушень та захисту права власності не вжито.

Кобеляцькою місцевою прокуратурою Полтавської області до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області направлено лист від 21.05.2019 за вих. №31/5-98-619вих19 про вжиття усіх можливих заходів до усунення виявлених порушень та відновлення порушених інтересів держави, у тому числі шляхом звернення до суду з вимогою визнання недійсним договору від 19.12.2013 оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0044 площею 14,0629га.

Як зазначає прокурор, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не здійснювало заходи державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності щодо діяльності Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в частині дотримання вимог законодавства при передачі земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0044 площею 14,0629га. для ведення фермерського господарства, про що свідчить відповідь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №10-16-1,42-3801/2-19 від 24.06.2019.

Надаючи оцінку доводам прокуратури щодо необхідності представництва, суд враховує таке.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї з сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї з сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції від 31.03.05).

Пункт третій частини першої статті 131 - 1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Суд виходить з того, що під "виключним випадком", за якого прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". "Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність є предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь - яких інших функції були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. У другому - коли відповідний орган відсутній.

При цьому:

- "не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається;

- "здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дії і рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною;

- "належність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

З врахуванням вказаного вище, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підстави для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Зазначені положення узгоджуються з усталеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.18 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі № 926/03/18, від 23.09.18 у справі № 1237/17, від 06.02.19 у справі № 927/246/18.

Врахувавши вищевказані висновки, що узгоджені з аналогічною позицією Верховного Суду, судом враховується і те, що звертаючись з позовом за захистом інтересів держави, прокурор має довести: наявність інтересів держави, які порушені; наявність підстав для представницьких функцій у випадках невиконання або неналежного виконання своїх повноважень органами державної влади (місцевого самоврядування), які наділені такими функціями у відповідних правовідносинах або, в разі відсутності відповідного органу.

В даній позовній заяві, прокурор, обґрунтовуючи наявність інтересів держави вказує на нездійснення захисту, що виявляється в усвідомленій пасивній поведінці суб`єкта владних повноважень згідно ч.3 ст.23 ЗУ "Про прокуратуру"

Судом враховується, що згідно вищевказаної практики Верховного Суду саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 ККУ (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державного службовця, який займає посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Таким чином, відсутність у даному випадку законних підстав для представництва інтересів держави свідчать про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, що є підставою для залишення позову без розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК.

Відповідно до ст.226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В пункті 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви без розгляду.

У зв`язку з залишенням позовної заяви без розгляду, суд дійшов висновку про повернення прокуратурі, сплаченого судового збору в сумі 13238,44грн.

Керуючись пунктом 1 частини 2 статті 185, пунктом 1 частини 1 статті 226, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити позов Першого заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області у справі № 917/1634/19 без розгляду.

Повернути з Державного бюджету України на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, р/р 6160 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172, код 02910060, код класифікації видатків бюджету - 2800) 7684,00грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 1441 від 09.09.2019 та 5554,44грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №1559 від 26.09.2019 (оригінали міститься в матеріалах справи № 917/1634/19).

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

Ухвалу підписано: 22.10.2019

Суддя Кльопов І.Г.