ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1936/19
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколов С.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Щербатюк О.В.

за участю представників учасників судового процесу:
за участю представників учасників судового процесу:
від Міністерства оборони України: Дідух С.П., за довіреністю;

від Одеської міської ради: Бойко Г.М., за довіреністю;

від КЕВ м. Одеси: Полякова О.Г., за довіреністю;

від В/Ч НОМЕР_1 : Галімон Н.А., за довіреністю;

від В/Ч НОМЕР_2 : Нетреба Р.Г.;

від КП Міськзелентрест: не з`явився.;

від прокуратури: Біховська М.Ю.; за посвідченням;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради

на ухвалу Господарського суду Одеської області про направлення справи за виключною підсудністю

від 02 жовтня 2019 року (повний текст складено 04.10.2019р.)

по справі № 916/1936/19

за позовом Міністерства оборони України

до відповідача: Одеської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача:
1. Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси,

2. Військової частини НОМЕР_1 ,

3. Військової частини НОМЕР_2

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:
1. Комунального підприємства Міськзелентрест,

та за участі Військової прокуратури Південного регіону України
про визнання незаконним та скасування рішення, скасування реєстрації, -

суддя суду першої інстанції: Волков Р.В.

час та місце винесення ухвали: 02.10.2019р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 20.11.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Одеської міської ради, в якій просило визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради від 26.07.2017 №2330-VII Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 18,0 га (кадастровий номер :51:001:0085), за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі біля будинку номер 11/7 (вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, біля будинку номер 11/7), та надання її у постійне користування Комунальному підприємству Міськзелентрест; скасувати реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права комунальної власності на вищевказану земельну ділянку за територіальною громадою м. Одеса в особі Одеської міської ради, та право постійного користування за Комунальним підприємством Міськзелентрест на земельну ділянку, площею 18,0 га (кадастровий номер :51:001:0085), за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 11-Е.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ця земельна ділянка є землею військового аеродрому ІНФОРМАЦІЯ_1 і відноситься до земель державної власності, а за призначенням до земель оборони, однак відповідачем затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель аеродрому ІНФОРМАЦІЯ_1 та надано вищевказану ділянку у постійне користування Комунальному підприємству Міськзелентрест, при цьому відповідачем не враховано, що власником земель оборони рішення про відмову від права власності не приймалось, а тому наведена земельна ділянка не могла бути зарахована до земель комунальної власності.

Таким чином, позивач вважає, що рішення Одеської міської ради від 26.07.2017 №2330-VII прийняте з перевищенням наданих відповідачу законом повноважень, порушує права держави як власника в особі Міністерства оборони України, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

19.09.2019р. від Міністерства оборони України до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання, в якому позивач просив суд передати справу №916/1936/19 для її подальшого розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва. Клопотання обґрунтовано отриманням від Військової частини НОМЕР_1 (безпосереднього експлуатанта військового аеродрому ІНФОРМАЦІЯ_1 ) інформацію про те, що у неї наявні додаткові докази, про належність та розміри земельної ділянки, об`єктів та споруд, а також аеродромного обладнання на території військового аеродрому ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджує його належність до державного військового майна, а саме:

- формуляр військового аеродрому (в якому зазначені технічні характеристики грунтового аеродрому, його довжина, ширина і інші параметри);

- план охорони та оборони військового містечка № 10 (військового аеродрому) де також визначені його розміри та межі постів.

Водночас, вказані письмові докази є документами з обмеженим доступом: мають гриф таємно і для службового користування, а тому не можуть бути залучені представником Міноборони до матеріалів справи у господарському суді Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2019р. по справі №916/1936/19 (суддя Волков Р.В.) задоволено клопотання Міністерства оборони України про передачу справи №916/1936/19 для її подальшого розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва, у зв`язку з тим, що матеріали справи містять державну таємницю.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Одеська міська рада звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій відповідач просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.10.2019р. по справі №916/1936/19 та направити останню для подальшого розгляду до Господарського суду Одеської області.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, зокрема, що документи, на які посилається Міністерство оборони України як на відповідні докази не мають всіх необхідних реквізитів носія секретної інформації, передбачених статтею 10 Закону України «Про державну таємницю», які б давали змогу чітко визначити, що вказана інформація дійсно містить державну таємницю.

Апелянт наполягає на тому, що строки віднесення інформації до таємної вже спливли, інформації про прийняте рішення щодо продовження строку дії аркуш, наданий позивачем, не містить.

На думку відповідача, документи, які позивач має намір надати до розгляду містять не державну таємницю, а лише мають гриф «для службового користування».

Також, апелянт звертає увагу, що на даний час у матеріалах справи відсутні документи, які містять державну таємницю, а позивачем лише заявлено про намір їх надати.

Більш детально доводи Одеської міської ради викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.10.2019р. по справі №916/1936/19, розгляд справи призначено на 20 листопада 2019 року.

31.10.2019р. від Міністерства оборони України до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується з доводами останньої та просить суд відмовити відповідачу у її задоволенні, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, заслухавши пояснення присутніх представників учасників процесу у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до Глави 2 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ визначається за предметними, суб`єктними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст.30 ГПК України).

Під виключною підсудністю розуміється те, що певна категорія справ за предметом спору або суб`єктним складом її учасників може розглядатися лише певним господарським судом, і в даному випадку правила загальної підсудності застосовуватися не можуть.

Пунктом 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено, зокрема, що справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Закон України "Про державну таємницю" регулює суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України.

Стаття 1 Закону України Про державну таємницю визначає, зокрема, що державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Отже, для того щоб справа була підсудна Господарському суду міста Києва на підставі правил виняткової підсудності, матеріали справи повинні містити документи із грифом секретності.

З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2019р. Військовою частиною НОМЕР_1 на запит позивача від 30.08.2019р. було повідомлено Міністерству оборони України про те, що у військовій частині наявні:

- формуляр на аеродром « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який включає усі характеристики аеродрому, а саме: генплан аеродрому Одеса-Шкільний, межі, схема розташування аеродрому та злітно-посадкової смуги та інше, але документ має гриф таємно;

- план антитерористичного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який включає охорону та оборону аеродрому, але документ має обмеження для службового користування.

Апеляційної колегією перевірено та встановлено, що дійсно на копії титульного аркушу Формуляру військового аеродрому в/ч НОМЕР_1 наявний відбиток з грифом «ТАЄМНО» (т. 1 а.с. 241).

Тобто, письмові докази, що позивач має намір долучити до розгляду у справі №916/1936/19 є інформацією з обмеженим доступом.

Зазначене підтверджується і наявною у матеріалах справи вищевказаною відповіддю командира в/ч НОМЕР_1 на лист позивача від 30.08.2019р.

Тому, військова частина НОМЕР_1 не має можливості надати вищевказані документи для здійснення їх розгляду в Господарському суді Одеської області (т. 1 а.с. 238-239).

При цьому, враховуючи посилання відповідача на відсутність наявності всіх реквізитів грифу, судова колегія зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 15 Закону України Про державну таємницю, якщо реквізити, зазначені у ч. 2 цієї статті, неможливо нанести безпосередньо на матеріальний носій секретної інформації, вони мають бути зазначені у супровідних документах.

Відповідно положень статті 8 ЗУ «Про державну таємницю» до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься, зокрема, інформація у сфері оборони:

-про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань;

-про дислокацію, характеристики пунктів управління, зміст заходів загальнодержавного та регіонального, у разі необхідності міського і районного рівня, щодо приведення у готовність єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до виконання завдань в особливий період та про організацію системи зв`язку (оповіщення) в особливий період, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів щодо евакуації, розосередження населення і забезпечення його життєдіяльності;

-про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни.

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України (ст. 12 Закону України «Про державну таємницю»).

Згідно з п.п. 1.3.2. та 1.5.4. Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, який затверджений наказом Служби Безпеки України №440 від 12.08.2005р.(зі змінами та доповненнями) та є діючим на даний час, відомості про дислокацію військових аеродромів є інформацією з грифом «ТАЄМНО».

Таким чином, наявний у військовій частині НОМЕР_1 Формуляр на аеродром « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в якому визначені його межі, місце розташування та технічні характеристики злітно-посадкової смуги має таємну інформацію і зберігається в режимно-секретному органі військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням викладеного, апеляційна колегія цілком погоджується з судом першої інстанції про існування необхідності передачі справи №916/1936/19 для її подальшого розгляду до Господарського суду м. Києва.

Таким чином, ухвала Господарського суду Одеської області від 02.10.2019р. про направлення справи №916/1936/19 за виключною підсудністю до Господарського суду м. Києва. відповідає нормам процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, отже не можуть бути підставою для її задоволення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.10.2019р. по справі №916/1936/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Одеської міської ради без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Справу №916/1936/19 направити за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В).

Постанова відповідно до ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови підписаний 21.11.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.