ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 927/200/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:

позивача - акціонерного товариства «Чернігівобленерго» - Ширай К.А. - адвокат (довіреність від 23.04.2019 №41/2354),

відповідача-Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - Прохоров Є.І. - представник за довіреністю від 24.06.2019 №75-02/1161/1208,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу акціонерного товариства «Чернігівобленерго»

на рішення господарського суду Чернігівської області від 20.05.2019 (суддя Оленич Т.Г. )

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 (колегія суддів: Мальченко А.О. (головуючий), Дикунська С.Я., Жук Г.А.)

зі справи № 927/200/19

за позовом акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (далі - АТ «Чернігівобленерго» )

до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення)

про визнання недійсним рішення.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

АТ «Чернігівобленерго» звернулося до господарського суду Чернігівської області з позовом до Відділення про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Відділення від 15.01.2019 № 75/1/18-р/к у справі № 02-05/18-2016 (далі - Рішення АМК), посилаючись на неповне з`ясування обставин справи при його прийнятті та невідповідність викладених у ньому висновків обставинам справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 20.05.2019 у справі № 927/200/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судові акти попередніх інстанцій мотивовані відсутністю визначених законом підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

АТ «Чернігівобленерго», посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, подало касаційну скаргу, в якій просило суд касаційної інстанції рішення місцевого та постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи АТ «Чернігівобленерго», викладені в касаційній скарзі

За твердженням скаржника, судами попередніх інстанцій не надана належна правова оцінка доказам у справі, тому судові рішення не відповідають фактичним обставинам даної справи.

Скаржник зазначає, що оспорюваним Рішенням АМК безпідставно притягнуто позивача до відповідальності за дії, які не є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки його норми не передбачають відповідальності за невиконання «зобов`язання».

Судами попередніх інстанцій залишено поза увагою те, що згідно з розпорядженням від 17.12.2015 № 07-2015/4-рп/к зі справи № 02-05/07-2015 Відділенням зупинено виконання рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк до закінчення його перегляду; за наслідком постановлення Відділенням рішення від 17.02.2016 № 07/2-р/к рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк залишено без змін; рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк, рішення Відділення від 17.02.2016 № 07/2-р/к та розпорядження Відділення від 04.03.2016 № 18/2016/1-рп/к зі справи № 02-05/18-2016 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» оскаржено АТ «Чернігівобленерго» у судовому порядку; рішенням господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016 зі справи № 927/280/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016, у задоволенні позову названого Товариства відмовлено. Отже термін виконання пункту 6 резолютивної частини рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк закінчується 15.08.2016.

Висновки судів попередніх судових інстанцій про те, що таке зупинення не розповсюджувалося на виконання саме пункту 6 резолютивної частини рішення від 20.11.2015 № 07-рк зі справи № 02-05/07-2015 не ґрунтується на жодній нормі права; Відділення не вимагало від позивача виконання рішення від 20.11.2015 № 07-рк до 15.08.2016.

Суди залишили поза увагою доводи позивача про те, що відповідачем було порушено порядок постановлення оспорюваного Рішення АМК та не враховували той факт, що відповідач прийняв розпорядження від 04.03.2016 № 18/2016/1-рп/к зі справи № 02-05/18-2016 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» за ознаками вчинення АТ «Чернігівобленерго» порушення у вигляді невиконання зобов`язання, встановленого пунктом 6 резолютивної частини рішення від 20.11.2015 № 07-рк у той час, як вказане рішення переглядалося у судовому порядку.

Наявні в матеріалах справи листи позивача свідчать про те, що останній повідомляв Відділення про готовність в будь-який час виконати рішення від 20.11.2015 № 07-рк, проте громадянин ОСОБА_1 не допускав представників АТ «Чернігівобленерго» до своїх електроустановок, що також не враховано судами.

Доводи Відділення

Відділення подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Рішення судів попередніх судових інстанцій мотивовані такими фактичними встановленими обставинами та висновками.

20.11.2015 адміністративною колегією Відділення прийнято рішення № 07-рк у справі № 02-05/07-2015, згідно з яким:

- визнано, що АТ «Чернігівобленерго» за результатами діяльності у 2014 році, січні-жовтні 2015 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж з часткою 100% в територіальних межах Чернігівської області (пункт 1);

- визнано дії АТ «Чернігівобленерго» щодо безпідставного припинення 16.02.2015 постачання електричної енергії до будинку гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 2);

- визнано дії АТ «Чернігівобленерго» щодо безпідставного припинення 30.03.2015 постачання електричної енергії до будинку гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання електроенергії за регульованим тарифом у межах власних мереж, що призвели до ущемлення інтересів споживача, які б були неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 3);

- за порушення, вказане в пункті 2 рішення накладено на АТ «Чернігівобленерго» штраф у розмірі 34 000,00 грн. (пункт 4);

- за порушення, вказане в пункті 3 рішення накладено на АТ «Чернігівобленерго» штраф у розмірі 34 000,00 грн (пункт 5);

- зобов`язано АТ «Чернігівобленерго» в десятиденний термін з дня отримання цього рішення відновити електропостачання до помешкання гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що у триденний термін повідомити територіальне відділення (пункт 6).

- за заявою АТ «Чернігівобленерго» згідно з розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 17.12.2015 за № 07-2015/4-рп/к, розпочато провадження з перегляду рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк у справі № 02-05/07-2015 та зупинено виконання останнього до закінчення його перегляду;

- за результатами перегляду, згідно з рішенням адміністративної колегії Відділення від 17.02.2016 № 07/2-р/к рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк у справі № 02-05/07-2015 залишено без змін;

- 04.03.2016 адміністративною колегією Відділення прийнято розпорядження № 18/2016/1-рп/к у справі № 02-05/18-2016 про початок розгляду справи за ознаками вчинення АТ «Чернігівобленерго» порушення, передбаченого пунктом 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання зобов`язання, встановленого в пункті 6 рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк у справі № 02-05/07-2015.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що:

- АТ «Чернігівобленерго» звернулося до господарського суду з позовом про визнання недійсними та скасування рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк, рішення Відділення від 17.02.2016 № 07/2-р/к та розпорядження Відділення від 04.03.2016 № 18/2016/1-рп/к зі справи № 02-05/18-2016 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції»;

- за результатами розгляду господарської справи № 927/280/16, рішенням господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016 у позові АТ «Чернігівобленерго» відмовлено повністю. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 апеляційну скаргу АТ «Чернігівобленерго» на рішення господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016 у справі № 927/280/16 залишено без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін;

- 15.01.2019 адміністративною колегією Відділення прийнято рішення № 75/1/18-р/к у справі № 02-05/18-2016, яким визнано, що АТ «Чернігівобленерго» вчинило порушення, передбачене пунктом 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання зобов`язання, встановленого пунктом 6 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк у справі № 02-05/07-2015 та за вказане порушення накладено на АТ «Чернігівобленерго» штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Як вказував позивач, рішенням Деснянського районного суду від 11.06.2015 у справі № 750/1688/15-ц за позовом гр. ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконним відключення від електромережі домоволодіння ОСОБА_1 та зобов`язання відновити електропостачання останньому за адресою: АДРЕСА_1, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.07.2015, зобов`язано АТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання домоволодіння ОСОБА_1.

За твердженням позивача, АТ «Чернігівобленерго» неодноразово у процедурі примусового виконання вищевказаного рішення (під час виконавчого провадження), намагалося виконати судове рішення зі справи № 750/1688/15-ц - відновити електропостачання домоволодіння гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак останній, при спробах позивача здійснити підключення електроустановок до електричних мереж, не допускав працівників АТ «Чернігівобленерго» до об`єкта, у зв`язку з чим співробітники АТ «Чернігівобленерго» не мали можливості здійснити підключення, про що були складені відповідні акти.

Так, на думку позивача, ним вчинено всі можливі дії з відновлення електропостачання до помешкання гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ще до винесення оспорюваного Рішення АМК, що не було враховано відповідачем у його прийнятті.

Посилаючись на те, що відповідачем у прийнятті оспорюваного Рішення АМК неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені у Рішенні АМК не відповідають обставинам справи, позивач звернувся з даним позовом до суду.

4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Закон України від 26.11.1993 № 3659-XII «Про Антимонопольний комітет України»:

пункт 1 статті 3:

- основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

частини перша та друга статті 12:

- для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення;

- повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом;

частини третя та шоста статті 12-1:

- адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України утворюється головою територіального відділення Антимонопольного комітету України з числа керівних працівників територіального відділення у складі не менше ніж три особи цього територіального відділення. За згодою Голови Антимонопольного комітету України до складу адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть входити посадові особи Антимонопольного комітету України. Адміністративну колегію територіального відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення або його заступник;

- рішення адміністративної колегії Антимонопольного комітету України приймається від імені Антимонопольного комітету України;

пункти 1 та 2 частини п`ятої статті 14:

- адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами;

- приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій;

частина перша статті 19:

- під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів.

Закон України від 11 січня 2001 року № 2210-III «Про захист економічної конкуренції»:

частина друга статті 56:

- рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання;

частина перша статті 60:

- заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

пункт 4 частини першої статті 50:

- порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є невиконання рішення, попереднього рішення органів Антимонопольного комітету України або їх виконання не в повному обсязі;

стаття 59:

- підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України, в редакції, чинній станом на час розгляду справи судами попередніх інстанцій):

частина перша статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частина перша статті 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

стаття 77:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

- предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

стаття 78:

- достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи;

стаття 79:

- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування;

- питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;

стаття 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ГПК України (в редакції станом на час касаційного перегляду):

пункт 1 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

частина перша статті 309:

- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права;

5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що підставою для прийняття оспорюваного Рішення АМК стало невиконання позивачем рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк зі справи № 02-05/07-2015.

Так, у встановлений в пункті 6 резолютивної частини рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк строк позивач не надав відповідачу жодного повідомлення про його виконання або про неможливість його виконання у визначений строк; позивач не довів належними та допустимими доказами наявність підстав для зупинення виконання рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк безпосередньо в період з 27.11.2015 по 07.12.2015 (10 днів з дня отримання вказаного рішення АМК позивачем), а також не довів вчинення ним будь-яких дій, направлених на виконання пункту 6 його резолютивної частини у встановлений в цьому рішенні строк; факт порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді невиконання позивачем рішення органу Антимонопольного комітету України підтверджується матеріалами справи, а тому відповідач правомірно застосував до позивача штраф відповідно до приписів частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Так, відповідно до пункту 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є невиконання рішення, попереднього рішення органів Антимонопольного комітету України або їх виконання не в повному обсязі.

У розгляді справи судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 04.03.2016 №18/-2016/1-рп/к у справі № 02-05/18-2016 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» розпочато розгляд справи за ознаками вчинення АТ «Чернігівобленерго» порушення, передбаченого пунктом 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання зобов`язання, встановленого пунктом 6 рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк у справі № 02-05/07-2015.

У вказаному розпорядженні зазначено, що станом на 04.03.2016 рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк у справі № 02-05/07-2015 та рішення адміністративної колегії Відділення від 17.02.2016 № 07/2-р/к, яким рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк залишено без змін, до суду не оскаржувалися; інформація про виконання пункту 6 рішення від 20.11.2015 № 07-рк до Відділення не надходила; дії АТ «Чернігівобленерго» щодо невиконання пункту 6 рішення від 20.11.2015 № 07-рк містять ознаки порушення, передбаченого пунктом 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме, невиконання рішення органів АМК.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядження адміністративної колегії Відділення від 04.03.2016 №18/-2016/1-рп/к у справі № 02-05/18-2016 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» було предметом судового розгляду у справі № 927/280/16 за позовом АТ «Чернігівобленерго» до Відділення, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - гр. ОСОБА_1 , про визнання недійсним та скасування рішення.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016 у справі № 927/280/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016, у позові АТ «Чернігівобленерго» відмовлено повністю.

У рішенні зі справи № 927/280/16 судом встановлено, що розпорядження Відділення від 04.03.2016 прийняте відповідно до вимог чинного законодавства та компетенції Відділення, і лише відображає факт фіксації початку розгляду справи, який не тягне за собою негативних наслідків для Товариства та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів останнього.

Враховуючи, що рішення господарського суду Чернігівської області від 19.05.2016 у справі № 927/280/16 залишено без змін за результатами апеляційного перегляду та набрало законної сили, а сторонами у вказаній справі є ті ж самі юридичні особи, що і у справі № 927/200/19, суди попередніх судових інстанцій дійшли правомірного висновку про доведеність та обґрунтованість встановленої у зазначеному рішенні обставини щодо законності розпорядження адміністративної колегії Відділення від 04.03.2016 №18/-2016/1-рп/к у справі № 02-05/18-2016 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції», яка (обставина) повторного доведення не потребує в силу приписів частини четвертої статті 75 ГПК України (в редакції, чинній станом на час розгляду справи судами попередніх інстанцій).

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд відхиляє доводи скаржника про порушення відповідачем порядку прийняття оспорюваного Рішення АМК, у зв`язку з початком розгляду справи № 02-05/18-2016 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції», у той час як рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк (в тому числі пункт 6 його резолютивної частини) переглядалося у судовому порядку.

Підставою для прийняття оспорюваного Рішення АМК стало невиконання АТ «Чернігівобленерго» рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк в частині пункту 6 його резолютивної частини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішення Відділення від 20.11.2015 № 07-рк отримано АТ «Чернігівобленерго» 26.11.2015, відповідно, з урахуванням правил обчислення строків згідно із законодавством про захист економічної конкуренції, десятиденний строк для виконання пункту 6 резолютивної частини означеного рішення закінчився 07.12.2015, а повідомлення про його виконання позивач мав направити відповідачу не пізніше 10.12.2015.

Проте, як встановлено Відділенням та судами попередніх судових інстанцій за матеріалами справи, позивач у встановлений в пункті 6 резолютивної частини рішення Відділення від 20.11.2015 № 7-рк строк (10 днів) його не виконав та не надав відповідачу жодного повідомлення про його виконання або про неможливість його виконання у визначений строк.

Посилання позивача на те, що згідно з розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 17.12.2015 № 07-2015/4-рп/к було зупинено виконання рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк правомірно відхилені судами попередніх інстанцій, оскільки на день прийняття вказаного розпорядження строк як для виконання пункту 6 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк, так і для повідомлення про його виконання, вже закінчився.

Разом з тим, як встановили суди попередніх інстанцій, відновлення електропостачання до помешкання гр. ОСОБА_1 відбулось лише 28.12.2017, що підтверджується наданими позивачем копією договору від 28.12.2017 № 285/138 про користування електричною енергією та актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком № 2 до цього договору.

З огляду на викладене, місцевий та апеляційний господарські суди, з урахуванням виключних повноважень органів Антимонопольного комітету України щодо оцінки та кваліфікації наявних дій як відповідного порушення, встановивши, що доводи Відділення щодо невиконання позивачем пункту 6 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк у справі № 02-05/07-2015 не спростовані АТ «Чернігівобленерго», - дійшли обґрунтованих висновків про відсутність передбачених статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Посилання позивача на те, що суди попередніх інстанцій не розглянули повно та всебічно всі обставини справи, спростовується змістом оскаржуваних судових актів та здійсненим судами повним, всебічним, об`єктивним розглядом справи.

Твердження скаржника про те, що оспорюваним Рішенням АМК безпідставно притягнуто позивача до відповідальності за дії, які не є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки його норми не передбачають відповідальності за невиконання «зобов`язання», Касаційний господарський суд відхиляє, оскільки наведені твердження не спростовують встановленого Рішенням АМК факту невиконання АТ «Чернігівобленерго» пункту 6 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Відділення від 20.11.2015 № 07-рк у справі № 02-05/07-2015, яким було зобов`язано назване Товариство в десятиденний термін з дня отримання цього рішення відновити електропостачання до помешкання гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що у триденний термін повідомити територіальне відділення.

Аргументи скаржника проте, що гр. ОСОБА_1 не допускав представників АТ «Чернігівобленерго» до своїх електроустановок для відновлення електропостачання спростовуються встановленими обставинами як у Рішенні АМК, так і судами попередніх інстанцій.

Інші доводи позивача, які наведені в касаційній скарзі, безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним. Тому пов`язані з наведеним аргументи скаржника не можуть бути прийняті Касаційним господарським судом.

Суд погоджується з аргументами територіального відділення АМК, викладеними у відзиві на касаційну скаргу, про те, що рішення та постанова судів попередніх інстанцій є такими, що прийняті у відповідності до норм матеріального права та без порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржниками не зазначено й не обґрунтовано.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Звертаючись з касаційною скаргою, АТ «Чернігівобленерго» не спростувало наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довело неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу АТ «Чернігівобленерго» залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

Понесені АТ «Чернігівобленерго» у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Чернігівської області від 20.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 зі справи № 927/200/19 залишити без змін, а касаційну скаргу акціонерного товариства «Чернігівобленерго» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов