ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019м. ДніпроСправа № 904/4156/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

За позовом Державне промислове підприємство "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ", м. Кривий Ріг

до Комунальне підприємство "Нивотрудівське", с. Нива Трудова, Апостолівський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 28 722,00 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне промислове підприємство "Кривбаспромводопостачання" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НИВОТРУДІВСЬКЕ" про стягнення заборгованості у розмірі 28 722,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договору про централізоване питне водопостачання №25 від 09.12.2016р. в частині повної оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 09.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Засідання призначено на 29.10.2019.

Ухвалою суду від 29.10.2019 розгляд справи відкладено на 19.11.2019.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов. Повідомлений належним чином, що підтверджується повернутим поштовим повідомленням № 352.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 19.11.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (Виробник) та відповідачем (Споживач) був укладений договір №25 від 09.12.2016 на централізоване питне водопостачання (Договір). Згідно умов якого, Виробник бере на себе зобов`язання надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги централізованого питного водопостачання (Послуга) в об`ємах, визначених п. 2.1. Договору до межі розподілу балансової належності мереж, Виробника, а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором по підключенню: водопроводу Споживача d 500мм від камери КП 17 Радушанського водопровідного комплексу.

Відповідно до п.2.1 Договору, обсяги питного водопостачання на 2017р, передбачені в наступному графіку, складеному на підставі заявки Споживача (вх..2490 від 08.11.2016р.) та з врахуванням технічних можливостей Виробника.

Згідно п.п.3.4-3.6 Договору, Визначення місячних обсягів централізованого питного водоспоживання (п.2.1), розрахунок обсягу за пропускною здатністю труби (п.3.2.) та середньодобовою витратою (п.3.3.) здійснюється шляхом підписання Акту надання послуг з централізованого постачання питної води за б днів до закінчення розрахункового (поточного) місяця. Акт надання послуг з централізованого постачання питної води з рахунком виставленим до оплати за надані послуги водопостачання надається Споживачу для проведення кінцевого розрахунку за поточний місяць. Форма Акту надання послуг з централізованого постачання питної води розробляється Виробником та оформляється в двох примірниках, по одному для кожної сторони. Повноваження представників Споживача на підписання Акту надання послуг з централізованого постачання питної води мають бути підтверджені довіреністю або наказом керівника підприємства Споживача та надані Виробнику в оригіналах (засвідчених копіях) при підписанні актів про обсяг водопостачання. Акт надання послуг з централізованого постачання питної води повинен бути скріплений печаткою Споживача із зазначенням найменування останнього, або його структурного підрозділу, представнику якого надані повноваження з підписання Акту. Належним чином оформлений та підписаний акт надання послуг централізованого постачання питної води не може в подальшому визнаватись Споживачем недійсними та бути підставою для визнання Споживачем обсягів водопостачання.

Відповідно до п. 4.1 Договору, ціна на послуги централізованого водопостачання встановлюється згідно із затвердженими тарифами, які на момент укладання Договору складають: 1,95 грн. (без ПДВ) за 1 м3. орієнтована сума Договору на момент його укладання на підставі передбачених п.2.1 Договору обсягів централізованого питного водопостачання складає 2 878 668,00 грн. у т.ч. ПДВ 479 778,00 грн.(п.4.2 Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання обома сторонами та скріплення печатками, діє до 31.12.2017. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Споживача від відповідальності за невиконання зобов`язань з оплати отриманих послуг, яке не було виконане в передбачений Договором термін (п.10.1,10.2 Договору).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На виконання умов договору, Позивачем було подано Відповідачу з січня 2017р. по січень 2018р. 812 782 м3 централізованої питної води на суму 1 901 909,88 грн. Факт надання послуг за Договором за зазначений період підтверджується актами надання послуг з постачання технічної води підписані Виробником та Споживачем, та виставленими на підставі даних актів рахунками (а.с.17-40).

Відповідно до п.4.4 Договору, Споживач здійснює оплату отриманих від Виконавця рахунків за послуги централізованого питного водопостачання шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виробника до кінця поточного місяця, попередню оплату з кінцевим розрахунком до 5 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідач розрахувався з Позивачем частково лише в сумі 1 877 290,74 грн. Таким чином, станом на час розгляду даної справи заборгованість Відповідача з основної суми боргу складає 24 619,14 грн.

Таким чином, позивачем доведено та підтверджено матеріалами справи, а відповідачем належними та допустимим доказами не спростовано порушення умов договору.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 24 619,14 грн. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 1 222,42 грн. 3% річних за період з 05.04.2017р. по 06.09.2019р.

Розрахунок 3% річних наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, правильно враховує періоди нарахувань, тому підлягає задоволенню.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 2 880,44 грн. за період з 01.03.2018 по 31.05.2019.

Відповідно до пункту 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд, перевіривши розрахунок в системі «Законодавство» за період з 01.03.2018р. по 31.05.2019р. встановив, що він складає 2 869,73 грн. Таким чином, в решті позовних вимог про стягнення інфляційних втрат необхідно відмовити.

Вимога Позивача про зазначення в порядку ч.10 ст.238 ГПК України в рішенні про нарахування інфляційних втрат та 3 % річних до моменту виконання рішення задоволенню не підлягає, оскільки ч.1 ст.238 ГПК України передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Тобто зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування є правом Господарського суду, а не обов`язком.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Розподіл судового збору у сумі 1921,00 грн. здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України за змістом якої у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Нивотрудівське" (53810, Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Нива Трудова, вул. Каштанова,5, ) на користь Державного промислового підприємства "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ" (50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Миру,15-А, ) основну заборгованість у розмірі 24 619,14 грн., 3% річних у розмірі 1 222,42 грн., 2869,73 грн. - втрат від інфляції, а також судові витрати у розмірі 1920,28 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.11.2019

Суддя С.П.Панна