ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Справа №906/728/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з`явився

відповідача: представник Соколик Д.І. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Проспер" на ухвалу господарського суду Житомирської області, постановлену 09.10.19р. суддею Кудряшовою Ю.В. у м.Житомирі, повний текст складено 09.10.19р. у справі №906/728/19

за позовом Приватного підприємства "Проспер"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "TENACHEM" (SIA"TENACHEM")

про стягнення 20000,00 євро

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 09.10.2019р. у справі №906/728/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") (вх.№02-44/1530/19 від 02.10.2019) про розподіл судових витрат у справі №906/728/19 задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства "Проспер" - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") (єдиний реєстраційний номер 5 , Республіка Латвія, Край Добеле, Добеле, вулиця Сподрібас, З, LV-3701) 402,50 євро (що в еквіваленті становить 10925,11 грн. станом на 09.10.2019).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

2.2. Оскільки ухвалою господарського суду Житомирської області від 24.09.2019р. у справі №906/728/19 закрито провадження у справі, та з урахуванням норм статті 15 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України та застосувавши критерії пропорційності, розумності, складності цієї справи та часу, необхідного для вчинення тих чи інших дій, суд першої інстанції частково задоволив прохальну частину відзиву (заяви) відповідача, щодо стягнення з позивача коштів на витрату професійної правничої допомоги, що становить 25% - 402,50 євро (що в еквіваленті до гривні становить 10925,11).

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представник Приватного підприємства "Проспер" - адвокат Войтенко С.В. звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№2618/19 від 28.10.2019р.), відповідно до якої просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 09.10.2019р. у справі №906/728/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") в повному обсязі.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є такою, що грубо порушує норми процесуального права.

3.3. Апелянт зазначає, що главою 1 Господарського процесуального кодексу передбачені основні положення здійснення даного судочинства, серед яких наявні такі принципи як рівність перед законом і судом, а також змагальність сторін.

3.4. Відповідно до ст.7 ГПК України, рівність для юридичних осіб означає, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

3.5. Тобто жодна юридична особа, як сторона у справі, не наділена перевагами над іншою в рамках вирішення будь-якого питання у суді. Принцип рівності тісно пов`язаний із принципом змагальності сторін.

3.6. Статтею 13 ГПК України, передбачено таку засаду здійснення судочинства в господарських судах як змагальність сторін, кожен учасник справи має рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, що передбачені ГПК України. Тобто, усі юридичні особи мають однаковий обсяг прав та обов`язків перед судом та законом. Жоден учасник судового процесу не може бути позбавлений права в частині висловлення власної думки.

3.7. Більше того, п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК передбачає, що саме суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав.

3.8. Практика Європейського суду з прав людини неодноразово надавала тлумачення даного принципу. До прикладу, відповідно до рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23 червня 1993 року принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (заява №12952/87, п. 63).

3.8.1. Тобто, отримавши дану заяву відповідача у справі про покладення судових витрат на позивача, суд в дотримання даних основоположних принципів ГПК України, повинен був вислухати та оцінити думку та позицію іншої сторони.

3.9. У своїй заяві представник відповідача дійшов висновку, що дії позивача щодо заявлення позову були необґрунтованими. При цьому, заявник не зазначив, у якій саме частині дії позивача є необґрунтованими.

3.10. Верховний суд у постанові від 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц надав визначення і описав, які дії є необґрунтованими, а саме: "Таким чином, за змістом частини третьої статті 89 ЦПК України 2004 року, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов: чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача: чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується".

3.11. Жодної з дій, які Верховний Суд визнає необґрунтованими у вищезгаданій Постанові - Позивачем не вчинено, а заявником в своїй заяві не наведено.

3.12. Звертає увагу суду апеляційної інстанції і на те, що справа №906/728/19 не розглядалась по суті та закрита на стадії підготовчого засідання. На даний час ухвала, якою закрито провадження - оскаржується в апеляційному порядку.

3.13. Адже повний текст ухвали про закриття провадження складено 30 вересня 2019 року, і у відповідності до абзацу 2 ч. 1 ст. 256 ПІК України, останнім днем для подання апеляційної скарги було 10 жовтня 2019 року. (Ухвала, що оскаржується, постановлена судом 09 жовтня 2019 року).

3.14. Тобто на момент постановлення ухвали від 09 жовтня 2019 року, суд першої інстанції, не дочекавшись закінчення строків апеляційного оскарження та не переконавшись, що позивач не скористався своїм правом на апеляційне оскарження, прийшов до передчасного висновку про доцільність відшкодування витрат відповідачеві.

3.15. Відповідно до норм процесуального закону, якими в тому числі керувався суд під час прийняття оскаржуваної ухвали, суд наділений дискреційними повноваженнями, адже ч. 5 ст. 126 зазначає, що суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у разі недотримання вимог співмірності і за клопотанням іншої сторони. Таке клопотання сторона Позивача не мала можливості подати у зв`язку прийняттям рішення щодо даної заяви без виклику учасників в судове засідання.

3.16. Більше того, ч. 6 ст. 126 ГПК України передбачено, що обов`язок доведення не співмірності даних витрат покладається лише на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення таких витрат.

3.17. Тобто, із аналізу вище зазначених положень ст. 126 слідує, що у випадку відсутності будь-яких заперечень та клопотань щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд був уповноважений ухвалити рішення щодо задоволення вимог заяви в повному обсязі або відмовити у задоволені вимог даної заяви, тобто суд не мав повноважень самостійно зменшувати розмір.

3.18. Сторона, на яку мають намір покласти судові витрати, не має строкових зобов`язань надати свою думку щодо даного питання. Проте, основоположні принципи ГПК України зобов`язують суд вислухати дві сторони і лише після цього приймати обґрунтоване, об`єктивне та законне рішення.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений був належним чином. Явка повноважних представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

4.2. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Соколик Д.І. заперечив щодо доводів апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

4.3. Відзивів, заяв, клопотань до початку розгляду апеляційної скарги від учасників провадження у даній справі не надійшло.

4.4. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

4.5. Крім того, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2019р. у справі №906/728/19 виправлено допущену описку в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019р. (ухвала про відкриття апеляційного провадження), а саме замінено невірно зазначену назву відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "TENACHEN" (SIA "TENACHEN") у вступній та пункті 8 резолютивної частинах на вірну - Товариство з обмеженою відповідальністю "TENACHEM" (SIA "TENACHEM").

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Проспер" на ухвалу господарського суду Житомирської області від постановлену 09.10.2019р. у справі №906/728/19 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про зобов`язання відповідача виконати свої зобов`язання згідно договору від 30.09.2014р., а саме - видати офіційний легальний, юридично-значущий документ, який підтверджує обумовлену між сторонами знижку в розмірі 20000,00 євро на користь Приватного підприємства "Проспер", а також про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 20000,00 євро в якості відшкодування завданих збитків підприємству позивача.

7.3. Ухвалою господарського суду Житомирської області від 24.09.2019р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрито провадження у справі.

7.4. Відповідачем подано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву №S01-16/09/2019 від 16.09.2019р., відповідно у якому, серед іншого просив стягнути із Приватного підприємства "Проспер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") (єдиний реєстраційний номер 5, Республіка Латвія, Край Добеле, Добеле, вулиця Сподрібас, 3, LV-3701) всі документально підтверджені судові витрати (а.с. 72-78 т.1).

7.5. В обґрунтування прохальної частини відзиву, щодо стягнення коштів пов`язаних із судовими витратами відповідачем зазначено наступне.

7.5.1. 21.08.2019р. між ТОВ "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Соколовський та Партнери" (Адвокатська компанія) уклали контракт №21-08/2019 про надання юридичної допомоги (а.с. 104-108), відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокатська компанія бере на себе зобов`язання надати юридичну допомогу Клієнту у судовій справі №906/728/19 за позовом Приватного підприємства "Проспер" про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") 20000,00 євро.

7.5.2. Пунктом 4 контракту №21-08/2019 передбачено, що вартість юридичної допомоги Клієнт сплачує в євро в порядку, передбаченому даним контрактом, шляхом перерахування суми, зазначеної в рахунку-фактурі на рахунок Адвокатської компанії.

7.5.3. Вартість юридичної допомоги до даному контракту визначається в залежності від виду та об`єму наданої юридичної допомоги, виходячи з наступних тарифів:

- підготовка відзиву на позов - 950 євро (п.п. 4.2.1. контракту);

- підготовка заперечень на відзив - 300 євро (п.п. 4.2.2. контракту);

- підготовка апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу - 500 євро (п.п. 4.2.3. контракту);

- підготовка відповіді на відзив або заперечень на таку відповідь - 300 євро (п.п. 4.2.4. контракту);

- підготовка касаційної скарги або відзиву на касаційну скаргу - 700 євро (п.п. 4.2.5. контракту);

- представництво інтересів Клієнта в суді (одне засідання), без урахування компенсації вартості проїзду - 330 євро (п.п. 4.2.1. контракту).

7.5.4. Також сторонами контракту було підписано акт №1, що підтверджує надання Адвокатською компанією Клієнту юридичних послуг, а саме:

- підготовка відзиву на позов;

- представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях 17.09.2019р. та 24.09.2019р.

7.5.5. Загальна вартість наданих послуг становить 1610 євро.

7.6. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено Адвокатському об`єднанню "Адвокатська компанія "Соколовський та Партнери" 27.08.2019р. - 950 євро, 13.09.2019р. - 370 євро, 23.09.2019р. - 370 євро (а.с. 137-139) вартості юридичної допомоги, що підтверджується відповідними платіжними документами.

7.7. За результатами розгляду прохальної частини відзиву щодо витрат пов`язаних із розподіл судових витрат у справі №906/728/19 задоволено частково та стягнуто з Приватного підприємства "Проспер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") 402,50 євро. Підстави часткового задоволення, судом апеляційної інстанції наведено у пунктах 2.1.-2.2. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.

8.2. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України (ГПК) України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

8.2.1. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

8.3. Частиною 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

8.4. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

8.5. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

8.6. Як зазначалося у пункті 7.4. цієї постанови, відповідачем подано до суду першої інстанції відзив (вх.№24437/19 від 17.09.2019р.), відповідно у якому просив стягнути із Приватного підприємства "Проспер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") всі документально підтверджені судові витрати.

8.7. Відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

- договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1);

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30).

8.8. Також норми Господарського процесуального кодексу України встановлюють наступне:

- суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 15);

- учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16);

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (стаття 123).

8.9. Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

8.10. Для цілей розподілу судових витрат враховується наступне:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

8.11. Як зазначалося у пунктах 7.5. - 7.6. цієї постанови, між ТОВ "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Соколовський та Партнери" (Адвокатська компанія) було укладено контракт №21-08/2019 про надання юридичної допомоги. Згідно вищевказаного контракту, загальна вартість наданих послуг становить 1610 євро. Відповідачем було сплачено Адвокатському об`єднанню "Адвокатська компанія "Соколовський та Партнери" 27.08.2019р. - 950 євро, 13.09.2019р. - 370 євро, 23.09.2019р. - 370 євро (а.с. 137-139) вартості юридичної допомоги, що підтверджується відповідними платіжними документами.

8.12. Згідно ч.ч. 4-6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

8.13. Через недотримання норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

8.14. Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

8.15. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав. Між тим, судом апеляційної інстанції досліджено додані до відзиву (заяви) про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (рахунки, детальний опис виконаних робіт, акти виконаних робіт) та не було встановлено недотримання відповідачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

8.16. Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

8.17. Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

8.18. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

8.19. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019р. у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019р. у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019р. у справі №922/928/18, від 30.07.2019р. у справі №911/739/15 та від 01.08.2019р. у справі №915/237/18).

8.20. Отже, оцінивши заявлені до стягнення витрати, з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, суд апеляційної інстанції встановив, що справа не потребувала значних затрат часу, розгляд справи завершився на стадії підготовчого засідання без переходу до розгляду по суті, а судові засідання 17.09.2019р. та 24.09.2019р. тривали - 17 хвилин (з 15:10 год. по 15:27 год.) та 36 хвилин (з 15:08 год. до 15:44 год.), підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

8.21. Тому вирішуючи питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, на думку суду апеляційної інстанції - суд першої інстанції вірно врахував норми статті 15 ГПК України та застосувавши критерії пропорційності, розумності, складності цієї справи та часу, необхідного для вчинення тих чи інших дій, та дійшов вірного висновку про те, що вказаним критеріям відповідає сума, що дорівнює 25% від заявленої відповідачем до стягнення вартості юридичної допомоги, тобто сума 402,50 євро (що в еквіваленті до гривні становить 10925,11).

8.22. Приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

8.23. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 07.08.18р. у справі №916/1283/17 та від 06.03.2019р. у справі №910/15357/17.

8.24. Крім того суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2019р. у даній справі апеляційну скаргу Приватного підприємства "Проспер" на ухвалу (про закриття провадження у справі) залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 24 вересня 2019 року у справі №906/728/19 залишено без змін.

8.25. Відтак доводи апелянта щодо недотримання судом першої інстанції закінчення строку апеляційного оскарження є необґрунтованими.

8.26. З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення прохальної частини відзиву відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "TENACHEМ" (SIA "TENACHEМ") про розподіл судових витрат.

8.27. Інших доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом не наведено.

8.28. Як визначено ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

8.29. Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.30. Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції - господарський суд Житомирської області - ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.31. За таких обставин апеляційну скаргу Приватного підприємства "Проспер" слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 09.10.2019р. у справі №906/728/19 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи Приватне підприємство "Проспер" за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Житомирської області від 09.10.2019р. у справі №906/728/19 сплатило платіжним дорученням №77 від 09.10.2019р. судовий збір у сумі 1985,00 грн. - в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Оскільки апеляційна скарга Приватного підприємства "Проспер" залишена без задоволення, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Проспер" від 25.10.19р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 09 жовтня 2019 року у справі №906/728/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №906/728/19 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "25" листопада 2019 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.