ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 Справа № 904/3190/19

за позовом Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання "Жовтоводської міської ради", м. Жовті Води, Дніпропетровської області

до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води, Дніпропетровської області

про стягнення 9 572 961,35грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Рязанцева А.Ф. адвокат

від відповідача Башта В.П.

вільний слухач ОСОБА_1

вільний слухач ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" Жовтоводської міської ради (надалі Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради (надалі Відповідач) про відшкодування витрат у розмірі різниці між застосуванням затверджених Рішенням № 338 тарифів, не скоригованих на зміну вартості окремих їх витрат, та економічно обґрунтованих планових витрат, а саме тарифів, затверджених Рішенням № 388, і скоригованих на зміну вартості окремих економічно обґрунтованих витрат з урахуванням збільшення складових тарифу на підставі законів України та підзаконних актів, в тому числі за період з 01.01.2017 по 31.05.2018 у сумі 9 572 961,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що протягом спірного періоду Позивач здійснював надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових території в м. Жовті Води населенню, установам, підприємствам і організаціям за тарифами на житлово-комунальні послуги, затвердженими Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради рішенням № 338 від 15.07.2015 року «Про встановлення тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду м. Жовті Води», які введено в дію з 01.09.2015 року (далі рішення № 338).

Внаслідок фактичної зміни вартості складових тарифу, зокрема, в зв`язку із підвищенням на державному рівні вартості електричної енергії, зростання мінімальної заробітної плати, зміни у оподаткуванні, Позивач звертався до Відповідача з вимогами відносно коригування тарифів, затверджених Рішенням № 338, а саме їх складових витрат, за якими відбулися цінові зміни у бік їх збільшення, однак жодних змін в період з 01.09.2015 Відповідачем не внесено.

За доводами Позивача, у зв`язку з не прийняттям Відповідачем на протязі з 01.09.2015 року рішення про коригування тарифів по тим складовим, які були збільшені у вищезазначений період на підставі законів України та підзаконних актів, Позивач поніс матеріальні витрати від застосування не скоригованих на зміну вартості економічно обґрунтованих витрат тарифів, затверджених Рішенням №338, в тому числі за період з 01.01.2017 по 31.05.2018 у сумі 9 572 961,35 грн., стягнення яких вимагає в судовому порядку.

З точки зору матеріального закону, вимоги Позивача про стягнення заявлених до стягнення витрат, обґрунтовані нормами ч. 10 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положеннями Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 869 від 01.06.2011, ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 509, 525, 526, 617 ЦК України, ст.ст. 193, 218 ГК України, ст. 56 Конституції України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 відкрито провадження у справі № 904/3190/19, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на відсутність факту протиправної бездіяльності виконкому Жовтоводської міської ради щодо не проведення перегляду/коригування тарифів, затверджених Рішення № 338, оскільки сам Позивач не надав повного пакету документів, необхідного для такого коригування, а також, недотримався вимог чинного законодавства щодо доведення до споживачів інформації про зміну тарифів. При цьому, Відповідач зазначає, що Позивач не оскаржував дії/бездіяльність Відповідача стосовно не проведення коригування тарифів в установленому законом порядку.

Крім того, обґрунтовуючи свої заперечення проти заявленого позову, Відповідач зазначає, що Позивач не звертався до виконкому із заявою про проведення коригування тарифу протягом спірного періоду (з 01.01.2017 по 31.05.2018), що виключає підстави для задоволення вимог про відшкодування витрат, понесених підприємством протягом вказаного періоду.

26.09.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засідання на 24.10.2019 року.

В судовому засіданні 24.10.2019 року, в порядку ст. 216 ГПК України, оголошувалася перерва до 19.11.2019 року.

Під час розгляду справи по суті, представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. До закінчення судових дебатів подав клопотання про стягнення сум судових витрат.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 19.11.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 15.07.2015 року № 338 встановлено тариф для населення та інших споживачів з утримання будинків і споруд та прибудинкової території житлового фонду м. Жовті Води.

Відповідно до пунктом 1 резолютивної частини зазначеного рішення, виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території м. Жовті Води визначено Комунальне підприємство "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання" (далі Позивач, КП ВЖРЕО)

Згідно п. 2 рішення № 338, для КП ВЖРЕО встановлено рентабельність на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 2%.

Пунктом 5 рішення № 338 визначено, що при виникненні об`єктивних обставин, що можуть призвести до зміни вартості окремих видів послуг, необхідно керуватися п. 34, 36, 37 «Порядку формування тарифів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Починаючи з листопада 2015 року, Позивач неодноразово звертався до Жовтоводського міського голови (том. 1 а.с. 29-60) з проханням провести коригування тарифу, затвердженого рішенням № 338, в тому числі у зв`язку зі збільшенням вартості складових тарифу (вартості електричної енергії, зростання мінімальної заробітної плати, зміни у оподаткуванні). До вказаних звернення було додано розрахунки коригування тарифів відповідно до цінових змін складових витрат.

За результатами опрацювання відповідних звернень, відповідач вимагав представлення додаткових документів, необхідних для розгляду спірного питання, а також, повідомляв про необхідність надання доказів офіційного оприлюднення інформації про намір здійснити коригування тарифів на послуги.

01.11.2016 року Позивач підготував проект рішення про коригування тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків і споруд та прибудинкової території житлового фонду м. Жовті Води, який передав відповідачу для подальшого його затвердження на черговому засіданні виконавчого комітету міськради.

18.11.2016 року, інформація щодо відкоригованого тарифу була розміщена в газеті «Жовтоводські Весті» (№ 47 (1658).

Як свідчить витяг із протоку № 4 засідання виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.03.2017 року, проект рішення про коригування тарифів для населення та інших споживачів з утримання будинків і споруд та прибудинкової території житлового фонду м. Жовті Води - більшістю голосів було знято з порядку денного з метою створення робочої групи по вивченню складових тарифу, визначення по кожному будинку переліку послуг, які надаватиме підприємство шляхом підписання акту виконаних робіт.

31.01.2018 року Позивач звернувся до Відповідача із претензією в якій вимагав віднайти кошти для виплати різниці в тарифах, яка виникла в період з 01.01.2015 по 31.12.2017 через непроведенням відповідачем коригування тарифу, розмір якої, з урахуванням перерахованих на рахунок КП ВЖРЕО коштів на покриття різниці в тарифах за електроенергію на внутрішньо будинкові потреби житлових будинків, становить 18 353 736,36 грн.

Відповідач з розрахунком втрат позивача не погодився, зазначену в претензій суму втрат не сплатив, у зв`язку із чим, Позивач розрахував розмір відповідних витрат за період з 01.01.2017 по 31.05.2018 та заявив їх до стягнення шляхом звернення з даним позовом до суду.

В підтвердження обґрунтованості розміру заявлених до стягнення витрат з різниці в тарифах, Позивач надав суду висновок № 07-19 за результатами проведення експертного економічного дослідження (том 3, а.с. 199-248, том 4, а.с. 1-153).

Розглянувши заявлені позовні вимоги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України "Про житлово-комунальні послуги"), виконавець має право на відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно з ч. 4 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Частиною 10 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Орган, уповноважений здійснювати встановлення цін/тарифів, зобов`язаний прийняти рішення про коригування тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня отримання відповідного подання.

Порядок відшкодування втрат підприємств, що виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом, уповноваженим встановлювати тарифи, визначається порядком формування тарифів.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що право на відшкодування витрат у вигляді різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг, виконавець послуг отримує лише в таких випадках:

I) рішенням органу місцевого самоврядування встановлено економічно необґрунтовані тарифи;

II) надання послуг за такими тарифами не дозволяє виконавцю отримувати прибуток від надання житлово-комунальних послуг;

ІII) втрати від застосування не скоригованих цін/тарифів, виникають в період до встановлення скоригованих цін/тарифів, і лише в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 № 869.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на принципі регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

За приписами ч. 2 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", саме виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про ціни і ціноутворення", державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Частинами 7, 9 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво не допускається. Спори щодо формування та встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вирішуються в судовому порядку.

Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд відповідних територій у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Жовті Води встановлені рішенням виконавчого комітету від 15.07.2015 № 339, яким для Позивача передбачено рентабельність послуг на рівні 2%.

Вказане рішення є чинним, а отже, з огляду на приписи ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - обов`язковим для позивача.

Доказів вставлення рішенням виконавчого комітету № 338 економічно необґрунтованих тарифів суду не надано.

Економічна обґрунтованість таких тарифів також не оскаржувалась позивачем відповідно до ч. 9 ст. 31 Закону України Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

З огляду на викладені обставини, підстави для відшкодування витрат Позивача в порядку визначеному п. 7 ч. 1 ст. 21 та ч. 4 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" , відсутні.

Щодо відшкодування витрат Позивача на підставі ч. 10 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", як витрат від застосування не скоригованих цін/тарифів, що виникли в період до їх коригування органом місцевого самоврядування, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 39, 40 розділу «Відшкодування втрат виконавців, які виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом місцевого самоврядування» Порядку формування тарифів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, для встановлення тарифу на послуги виконавець подає органу місцевого самоврядування заяву про встановлення тарифу і розрахунок тарифу на планований період за встановленими таким органом формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведення.

Планований період - період тривалістю 12 місяців, на який здійснюється формування тарифу на послуги.

Розгляд розрахунків тарифів, поданих виконавцем, здійснюється органом місцевого самоврядування протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном.

Згідно з п. 42, 43 розділу «Відшкодування втрат виконавців, які виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом місцевого самоврядування», розрахунок втрат виконавців, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом місцевого самоврядування (далі - втрати виконавців), здійснюється виконавцем. Розмір втрат виконавців визначається виходячи з витрат, понесених виконавцем на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій протягом періоду, який починається з дня подання виконавцем до органу місцевого самоврядування заяви про встановлення тарифів до дня введення в дію тарифів, включаючи період розгляду розрахунків тарифів (але не більше періоду, визначеного у пункті 40 цього Порядку), встановлення та їх оприлюднення. Витрати, на основі яких визначаються втрати виконавців, розраховуються згідно з вимогами цього Порядку за окремими складовими тарифу на послуги, вартість яких змінюється на загальнодержавному рівні.

Розрахунок розміру втрат виконавців подається на погодження органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня введення в дію тарифів.

Орган місцевого самоврядування погоджує зазначений розрахунок протягом одного календарного місяця.

Орган місцевого самоврядування може відмовити у погодженні розміру втрат виконавцю лише у випадку, коли вони є необґрунтованими, розрахунок здійснено на основі недостовірних даних або такий розрахунок поданий на погодження з порушенням строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Пунктами 44, 45, 46, 47 розділу «Відшкодування втрат виконавців, які виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом місцевого самоврядування» визначено, що втрати виконавців включаються до складу тарифів під час наступного (чергового) перегляду органом місцевого самоврядування тарифів на ці послуги, крім випадку, коли відшкодування таких втрат здійснюється за рахунок відповідного місцевого бюджету.

У разі коли відшкодування втрат виконавців здійснюється за рахунок місцевого бюджету, виконавець під час наступного (чергового) звернення до органу місцевого самоврядування за встановленням тарифу подає разом з розрахунками, підтвердними матеріалами і документами копію рішення органу місцевого самоврядування, яким передбачено відповідні видатки у місцевому бюджеті, та зазначає про це у заяві про встановлення тарифів.

У разі включення втрат виконавців до складу тарифів уповноважений орган встановлює тариф з урахуванням втрат виконавців, визначаючи при цьому період його дії, а також тариф, який повинен застосовуватися після закінчення періоду відшкодування втрат виконавців.

Інформація про розмір втрат виконавців у разі включення їх до складу тарифів відображається у структурі тарифів на послуги.

Під час перегляду (у тому числі коригування) тарифів на послуги у період, протягом якого проводиться відшкодування втрат виконавців, орган місцевого самоврядування здійснює їх перерахування на основі наданих виконавцем розрахунків, враховуючи частину втрат, яка відшкодована, та частину втрат, яка підлягає відшкодуванню в подальшому.

Таким чином, нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини визначено відповідний механізм відшкодування втрат підприємств, що виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, у тому числі витрат від застосування не скоригованих цін/тарифів, який передбачає:

- порядок розрахунку таких втрат;

- строки і порядок подачі розрахунків на погодження органу місцевого самоврядування;

- строки та порядок їх розгляду органом місцевого самоврядування;

- джерела відшкодування, зокрема, шляхом включення до складу тарифів під час наступного (чергового) перегляду тарифів, або їх відшкодування за рахунок місцевого бюджету на підставі рішення органу місцевого самоврядування, що передбачає відповідні видатки місцевого бюджету.

Як вище встановлено судом, починаючи з листопада 2015 року, Позивач неодноразово звертався до Відповідача вимогами щодо проведення коригування тарифу, затвердженого рішенням № 338 та подавав розрахунки коригування тарифів відповідно до цінових змін складових витрат, які не розглянуті Відповідачем по суті.

Водночас, доказів подачі органу місцевого самоврядування розрахунків витрат від застосування не скоригованих тарифів, в порядку та з дотриманням вимог відповідного розділу Порядку формування тарифів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 869 від 01.06.2011 року, Позивач суду не надав, що свідчить про передчасність звернення з даним позовом до суду, адже недотримання Позивачем визначеної законодавством процедури, виключало підстави для прийняття Відповідачем відповідного рішення, в тому числі щодо джерела відшкодування таких витрат, що перебуває в його дискреційних повноваженнях.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені позивачем вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі, в тому числі витрати на оплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 75, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне рішення складено 29.11.2019

Суддя О.В. Ліпинський