ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.11.2019 р. Справа № 914/472/18

За заявою: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів,

про: розстрочку виконання рішення суду

у справі № 914/472/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», м. Львів,

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів,

про: стягнення заборгованості у розмірі 6 194 322,48 грн.,

Суддя Козак І.Б.,

при секретарі Пришляк Ю.-М.В.

Представники:

від заявника (відповідача): Бекерська О.І. - представник (довіреність № б/н від 09.09.2019 р.),

від стягувача (позивача): Бандирський А.С. - представник (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001219 від 09.11.2018 р.).

ПРОЦЕС.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про розстрочку виконання рішення суду у справі № 914/472/18 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до відповідача - Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення заборгованості у розмірі 6 194 322,48 грн.

Ухвалою суду від 14.11.2019 р. заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.11.2019 р.

Представник заявника у судове засідання 19.11.2019 р. прибув, підтримав подану заяву та просив суд розстрочити виконання рішення на один рік із сплатою заборгованості рівними частинами.

Стягувач (позивач) 19.11.2019 р. забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання. Заперечень щодо заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» не висловив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.06.2018 р. позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ЛМКП «Львівтепоенерго» 1 965 053,70 грн. пені, 605 361,31 грн. інфляційних нарахувань, 558 491,18 грн. - 3% річних та 46 933,60 грн. судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 р. рішення суду І інстанції частково скасовано в частині стягнення нарахованої позивачем суми пені. Постановлено стягнуто з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз»: пені - 982 526,85 грн., інфляційних нарахувань - 605 361,31 грн., 3% річних - 558 491,18 грн. та 46 933,60 грн. судового збору.

17.05.2019 р. між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» з метою розтермінування оплати боргу було укладено договір про реструктуризацію заборгованості.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» провело часткову оплату на рахунок стягувача на загальну суму 219 331,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, долученими до матеріалів заяви (№ 12493 від 27.06.2019 р., № 12505 від 01.07.2019 р., № 15770 від 30.08.2019 р., № 17383 від 27.09.2019 р., № 17470 від 30.09.2019 р.). Подальші оплати наявної заборгованості проводяться на рахунок Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, згідно платіжних доручень № 19525 від 31.10.2019 р., № 19526 від 31.10.2019 р., № 19705 від 04.11.2019 р.

На підтвердження наявності важкого матеріального становища заявник долучив копії Звіту про фінансові результати господарської діяльності за 9 місяців 2019 року та Балансу (Звіту про фінансовий стан) станом на 30.09.2019 р.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За приписами п.п. 7.1.2 п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 12.10.2012 р., розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Норми п. 7.2 цієї ж Постанови є аналогічними до положень ч. 4 ст.331 ГПК України та передбачають, що, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення; 4) щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Положеннями ч. 5 ст.331 ГПК України зазначається, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак відстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Проаналізувавши заяву про розстрочення виконання судового рішення, заслухавши думку сторін щодо поданої заяви, з метою реального виконання судового рішення та дотримання балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково, а саме - розстрочення виконання рішення суду у цій справі строком на 6 (шість) місяців рівними частинами - 287 174,66 грн. щомісячно. При цьому, суд враховує факт відсутності власних коштів у ЛМКП «Львівтеплоенерго», несистематичність їх повернення з бюджету та наявний високий рівень дебіторської заборгованості перед ЛМКП «Львівтеплоенерго», зокрема, населення та бюджетних установ.

Керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задовольнити частково.

2. Розстрочити оплату заборгованості Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ) по справі № 914/472/18 на 6 (шість) місяців рівними частинами - 287 174,66 грн. щомісячно.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

4. Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court/gov/ua/.

Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено та підписано: 22.11.2019 р.

Суддя Козак І.Б.