ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Справа № 918/137/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02.10.2019 р. у справі №918/137/16 (суддя Церковна Н.Ф.)

за позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок"

про стягнення вартості частки учасника при виході із товариства

за участю представників сторін:

позивача - Філатової А.В.;

відповідача - Дяденчука А.І.;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок" про стягнення вартості частки учасника при виході із товариства.

Позивач подав до Господарського суду Рівненської області клопотання, в якому він просив призначити у справі додаткову судову експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експерта поставити наступне питання:

- визначити вартість частини майна товариства з обмеженою відповідальність "Ринок", що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу (частка пропорційна 1,85 % статутного капіталу ТзОВ "Ринок") у зв`язку з його виходом зі складу учасників товариства, станом на 25.02.2013 р., з урахуванням наявних в матеріалах судової справи висновків судових експертиз.

Відповідач подав до Господарського суду Рівненської області клопотання, в якому він просив призначити у справі повторну комплексну судову економічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення експерта поставити наступні питання:

- яка дійсна (ринкова) вартість активів товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок", , 33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Сагайдачного, буд. 3 (в тому числі об`єкти нерухомого майна, які належать відповідачу на праві приватної власності, інших основних засобів, нематеріальних активів, майна невиробничого призначення, оборотних активів тощо) з урахуванням майнових зобов`язань товариства станом на 25.02.2013 р. ?

- яка вартість частини майна товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок" належить до виплати позивачу, пропорційно розміру його частки (1,85% статутного капіталу) у зв`язку з його виходом із складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок", станом на 25.02.2013 р. ?

В клопотанні вказано, що витрати за проведення експертизи покласти на ТзОВ "Ринок".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.10.2019 р. у справі №918/137/16 клопотання відповідача про призначення повторної судової експертизи задоволено; призначено у справі комплексну судову економічну та будівельно-технічну експертизу, а витрати за проведення експертизи покладено на відповідача.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити дану ухвалу в частині покладення на відповідача витрат за проведення експертизи по питанню №1 та покласти дані витрати на позивача.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що усі витрати за проведення експертизи судом покладено на відповідача, в тому числі, і питання, що було запропоновано у клопотанні позивача. Проте, вказане питання, що містилось у клопотанні позивача, окрім пропозиції щодо проведення додаткової експертизи, на розгляд суду виносилось і питання стосовно її оплати позивачем. Представник позивача, як усно так і безпосередньо у письмовому клопотанні пропонував суду витрати по проведенню експертизи покласти на позивача, так як результати даної експертизи будуть покладені в обґрунтування його позиції по справі.

За таких обставин, скаржник вважає, що судом помилково покладено обов`язок щодо оплати експертизи в частині питання № 1 на відповідача. Позивач має побоювання щодо того, що його права буде порушено, оскільки відповідач може не оплатити вартість проведеної експертизи в частині питання № 1, так як зацікавлений у тому, аби вказане вище питання не було досліджено експертом, тому, що воно безпосередньо стосується позовних вимог. Таким чином, висновки експерта можуть бути зроблені лише щодо тих питань, які цікавлять відповідача та стосуються його інтересів у даній справі.

Листом від 18.10.2019 р. № 918/137/16/4590/19, Північно-західний апеляційний господарський суд витребував матеріали справи № 918/137/16 з Господарського суду Рівненської області.

28.10.2019 р. до апеляційного суду надійшли матеріали справи № 918/137/16.

Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 р. № 01-04/996 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі - Гудак А.В. у період з 23.10.2019 р. по 05.11.2019 р. включно, відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п. 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну суддів-членів колегії у справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 21.11.2019 р. об 14:40 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 20.11.2019р. № 01-04/1033 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії у справі - Петухова М.Г., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п. 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2019 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р., суддя Гудак А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2019 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

В судовому засіданні 21.11.2019 р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Просить задоволити вимоги апеляційної скарги, змінити оскаржувану ухвалу в частині покладення на відповідача витрат за проведення експертизи та покласти дані витрати на позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.11.2019 р. заперечив доводи апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судова колегія апеляційного суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, заслухавши пояснення учасників справи, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, в провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок" про стягнення вартості частки учасника при виході із товариства.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.04.2016 р. у даній справі призначено судову економічну експертизу та провадження зупинено.

11.04.2017 р. на адресу Господарського суду Рівненської області повернулися матеріали справи № 918/137/16 разом з повідомленнями № 7424, № 7809-7823 про неможливість дачі висновку судової економічної, товарознавчої та оціночно-будівельної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.06.2017 р. у даній справі призначено судову експертизу та зупинено провадження до отримання висновку експерта.

11.07.2019 р. на адресу Господарського суду Рівненської області разом з висновками експертів повернулися матеріали справи № 918/137/16.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.07.2019 р. провадження у справі поновлено.

Позивач подав до Господарського суду Рівненської області клопотання, в якому він просив суд призначити у справі додаткову судову експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експерта поставити наступне питання:

- визначити вартість частини майна товариства з обмеженою відповідальність "Ринок", що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу (частка пропорційна 1,85 % статутного капіталу ТзОВ "Ринок") у зв`язку з його виходом зі складу учасників товариства, станом на 25.02.2013 р., з урахуванням наявних в матеріалах судової справи висновків судових експертиз.

Відповідач подав до Господарського суду Рівненської області клопотання, в якому він просив призначити у справі повторну комплексну судову економічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення експерта поставити наступні питання:

- яка дійсна (ринкова) вартість активів товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок", , 33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Сагайдачного, буд. 3 (в тому числі об`єкти нерухомого майна, які належать відповідачу на праві приватної власності, інших основних засобів, нематеріальних активів, майна невиробничого призначення, оборотних активів тощо) з урахуванням майнових зобов`язань товариства станом на 25.02.2013 р. ?

- яка вартість частини майна товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок" належить до виплати позивачу, пропорційно розміру його частки (1,85% статутного капіталу) у зв`язку з його виходом із складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок", станом на 25.02.2013 р. ?

В клопотанні вказано, що витрати за проведення експертизи покласти на ТзОВ "Ринок".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.10.2019 р. у справі №918/137/16 клопотання відповідача про призначення повторної судової експертизи задоволено; призначено у справі комплексну судову економічну та будівельно-технічну експертизу, а витрати за проведення експертизи покладено на відповідача.

Приймаючи дану ухвалу, суд першої інстанції, зазначив, що висновки експертів попередніх експертиз, які містяться в матеріалах справи, викликають сумнів, як у суду так і у сторін, оскільки не дають чіткої відповіді на поставлені питання, містять припущення щодо вартості товарно-матеріальних цінностей, мають ймовірний характер та є такими, що не дають відповіді на визначення дійсної (ринкової) вартості майна товариства, станом на 25.02.2013 р.

Водночас, як вбачається із змісту питання, яке висвітлене позивачем у клопотанні про призначення додаткової експертизи, то останнє є ідентичним питанню відповідача в частині визначення вартості частини майна ТзОВ "Ринок", що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу (частка пропорційна 1,85 % статутного капіталу ТзОВ "Ринок").

Таким чином, оскільки неможливо самостійно встановити певні фактичні обставини при розгляді цієї справи, за результатами оцінки доводів сторін та наявних у справі доказів у їх сукупності з огляду на предмет та підстави позову, суд першої інстанції дійшов висновку призначити у справі повторну судову експертизу.

Окрім того, враховуючи необхідність проведення саме повторної експертизи, а не додаткової для встановлення фактичних обставин при розгляді цієї справи, суд задовольнив клопотання позивача про призначення додаткової експертизи частково, а саме в частині включення поставленого позивачем питання до переліку питань, які необхідно задати експерту в межах проведення повторної експертизи. В задоволені клопотання позивача про призначення додаткової експертизи - відмовив.

При цьому, витрати, пов`язані з проведенням повторної судової експертизи покладено судом першої інстанції на відповідача.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції в частині покладення судом першої інстанції витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи на відповідача.

Позивач доводить суду те, що судом першої інстанції помилково покладено обов`язок щодо оплати експертизи на відповідача, та має побоювання, що його права та інтереси будуть порушені цим, оскільки відповідач може не оплатити вартості експертизи, так як зацікавлений у тому, аби питання № 1 не було досліджено експертом, оскільки воно безпосередньо стосується позовних вимог, а висновки експерта можуть бути зроблені лише щодо тих питань, які цікавлять відповідача та стосуються його інтересів у даній справі.

Відтак, позивач не заперечує проти призначеної у справі судової експертизи, а доводить лише необґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині покладення витрати за її проведення на відповідача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до приписів ч. 1, 2, 3 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Відповідно до статті 107 ГПК України якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). За наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

Частиною 6 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що проведення експертних дослiджень i обстежень державними спецiалiзованими установами здiйснюється за рахунок замовника.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 ГПК України, суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі, шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов`язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Як зазначалось судом вище, предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення вартості частки учасника - ОСОБА_1 , який вийшов зі складу засновників ТзОВ "Ринок" в розмірі 1 040 545, 99 грн. В свою чергу, відповідач заперечує проти визначеного позивачем розміру частки в товаристві, оскільки вважає її значно завищеною. Відтак, вказане слугувало підставою для призначення та проведення судових експертиз у даній справі.

Суд першої інстанції, враховуючи необхідність проведення саме повторної експертизи, а не додаткової частково задоволив клопотання позивача про призначення додаткової експертизи, а саме в частині включення поставленого позивачем питання до переліку питань, які необхідно поставити перед експертом в межах проведення повторної експертизи. В свою чергу, у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі додаткової експертизи, місцевий господарський суд, відмовив.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи клопотання відповідача про призначення у справі повторної судової експертизи фактично і поклав витрати за проведення даної експертизи на нього, тобто, на сторону, яка була ініціатором її призначення, враховуючи також прохання відповідача про покладення витрати за проведення експертизи саме на нього.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, обґрунтовано та відповідно до вимог чинного законодавства, зобов`язав відповідача здійснити оплату витрат на проведення експертизи.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що за результатом розгляду справи, витрати на проведення судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах.

Окрім того, судова колегія приймає до уваги те, що з поданого до суду першої інстанції клопотання позивача про призначення у справі додаткової експертизи не вбачається, що позивач просив суд покласти витрати за проведення експертизи на нього, відтак доводи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі про те, що ним було запропоновано суду покласти витрати за проведення експертизи на нього не знайшли свого підтвердження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що позивачем в порушення вказаних вище норм права не доведено суду належними та допустимими доказами того, що відповідач не здійснить оплату даної судової експертизи, а доводи скаржника в цій частині ґрунтуються на пропущеннях та не підтвердженні належними та допустимими доказами, тому апеляційний суд не приймає їх до уваги. При цьому, як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, відповідач не заперечує щодо оплати витрат за проведення експертизи.

Окрім того, як вказувалося судом вище, у разі відмови чи ухилення відповідачем від оплати витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, суд першої інстанції може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала місцевого господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства, тому відсутні підстави для її скасування за наведених у апеляційній скарзі мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02.10.2019 р. у справі №918/137/16 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02.10.2019 р. у справі №918/137/16 - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Матеріали справи повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2019 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Гудак А.В.