ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. м.Київ Справа№ 910/8533/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Короля Д.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 27.11.2019 року у справі №910/8533/19 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2019

у справі №910/8533/19 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»

до фізичної особи - підприємця Кривулі Сергія Володимировича

про стягнення 499 676,20 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/8533/19 позов залишено без розгляду на підставі ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України.

Вказане судове рішення мотивоване неприбуттям позивача у судові засідання без поважних причин та неподанням ним заяви про розгляд справи за відсутності його представника, а також будь-яких повідомлень з приводу неявки його представника у судові засідання.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/8533/19 та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції на підставі п.6 ч.1 ст.275 та п.4 ч.1 ст.280 ГПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/8533/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді - Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/8533/19; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/8533/19 призначено на 27.11.2019 о 11:00 год.; встановлено строк відповідачу для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

27.11.2019 у судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Представник відповідача у даному судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду першої інстнції, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.202 ГПК України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п.4 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, колегія суддів зазначає, що на відміну від пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, яка як підставу залишення позовної заяви без розгляду передбачала неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, або неявку представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору, наведені положення статей 202, 226 ГПК України в чинній редакції не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Колегією суддів встановлено, що у судові засідання 19.08.2019, 02.09.2019 та 30.09.2019 позивача не з`являвся, про причини неявки суд першої інстанції не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, хоча про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Крім того, суд першої інстанції в ухвалі від 02.09.2019 зазначив про необхідність надати позивачу письмові пояснення чи підтримує він позовні вимоги чи ні, та пояснення з приводу неявки уповноваженого представника у судові засідання 19.08.2019 та 02.09.2019, враховуючи той факт, що у позовній заяві позивач просив розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, тоді як, дана справа не відноситься до категорії малозначних справ і суд здійснює розгляд справи за правилами загального позовного провадження із викликом сторін у підготовче судове засідання. Також, доведено до відома позивача про наслідки визначенні положеннями п.4 ч.1 ст.226 ГПК України.

Однак, жодних письмових пояснень від позивача з цього приводу до суду першої інстнції не було подано, хоча відповідну ухвалу від 02.09.2019 було надіслано на юридичну та поштову адреси позивача, докази отримання ним ухвали від 02.09.2019 наявні у матеріалах справи №910/8533/19 (а.с.113 т.1).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про необхідність залишення позову без розгляду на підставі ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України.

Посилання скаржника на те, що обов`язковою умовою залишення позову без розгляду відповідно до п.4 ч.1 ст.226 ГПК України є неможливість вирішення судом спору по суті за наявними матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм чинного процесуального законодавства, у зв`язку з чим відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Вказана вище правова позиція узвгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палати Касасційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 по справі №916/3616/15.

Посилання скаржника на правову позицію викладену Верховним Судом у справах №910/16157/14, №908/104/18 та №910/13094/17 колегією суддів відхиляються, оскільки остання не узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Верховного Суду, а також була досліджена під час розгляду справи №916/3616/15.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційних скаргах, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційних скаргах обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 255, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/8533/19 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 у справі №910/8533/19 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк».

4.Матеріали справи №910/8533/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 02.12.2019.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала