ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1304/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.

секретар судового засідання Тіщенко Д.І.

за участю представників сторін:

від позивача Пушкаренко С.О. (ордер серія ОД №255515 від 19.07.2019р.);

від відповідача Базилюк К.В. (ордер серія ОД №534965 від 22.07.2019р.).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1304/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Укрохрансервис (65026, м.Одеса, вул. Буніна, буд.21,кв.29, )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Добробуд МХ (65009, м.Одеса, вул. Сегедська, буд.18, )

про стягнення 60 038,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

13.05.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю Укрохрансервис звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Добробуд МХ, в якій просило суд стягнути з відповідача 92 038,61 грн., в тому числі : 32 000,00 грн. суму основного боргу, 38 175,00 грн. пені, 4 691,14 грн. 3% річних, 17 172,46 грн. інфляційних збитків, а також стягнути з відповідача суму судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання охоронних послуг №27/12/2015 від 27.12.2015р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.05.2019р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Укрохрансервис залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

31.05.2019р. до Господарського суду Одеської області від ТОВ Укрохрансервис надійшла заява (вх. № 2-2576/19), згідно якої позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, такі недоліки усунув.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2019р. відкрито провадження у справі № 916/1304/19 за правилами спрощеного позовного провадження, із призначенням справи для розгляду по суті на 27 червня 2019р. о 12 год. 00 хв.

27.06.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх.№12807/19).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.06.2019р. відкладено розгляд справи на "22" липня 2019 р. о 12:00.

18.07.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх.№ 14296/19), відповідно до якої останній просив суд стягнути з відповідача 45 727,84 грн., у тому числі: 28 982,14 грн. пені, 3 611,84 грн. 3% річних, 13 133,86 грн. інфляційних витрат, а також суму судових витрат, у зв`язку з тим, що станом на 25.06.2019р. відповідач виконав свої зобов`язання в частині сплати основного боргу, що підтверджується платіжним доручення №1396 від 25.06.2019р., зазначаючи, при цьому, що сплата основного боргу не позбавляє боржника від відповідальності щодо сплати суми пені, інфляційних витрат, 3% річних.

Також, позивач додатково вказує, що 01.12.2016р. між ТОВ «Укрохрансервис» та ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» було укладено ще один договір №4-16 про надання послуги охорони, та у позивача відсутні будь-які претензії щодо виконання відповідачем зобов`язань за договором №4-16 від 01.12.2016р. Однак, оскільки послуги ТОВ «Укрохрансервис» за вказаним договором та договором №27/12/2015 від 27.12.2015р. фактично надавались в один період, то має місце одночасне здійснення розрахунків за отримані послуги за обома договорами.

22.07.2019р. від відповідача надійшло клопотання (вх.№ 2-3463/19), в якому останній просив суд, відкласти судовий розгляд на іншу дату та надати можливість ознайомитись з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.07.2019р. відкладено розгляд справи на 29.07.2019р. о 16:45.

26.07.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (вх.№ 2-3557/19), відповідно до якої останній просив суд стягнути з відповідача 60 038,71 грн., в тому числі: 38 175,11 грн. пені, 4 691,14 грн. 3% річних, 17 172,46 грн. інфляційних витрат, а також суму судових витрат.

29.07.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів та розгляд справи без участі представника позивача (вх.№ 14996/19).

29.07.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх.№15102/19), в обґрунтування якого останній зазначив, що у зв`язку з наявністю одночасно двох договорів з надання послуг охорони, укладених між сторонами, необхідно всебічно дослідити всю первинну документацію, розрахунки штрафних санкцій, відповідність здійснених платежів по конкретним договорам, та просив суд здійснювати розгляд справи за позовом ТОВ "УКРОХРАНСЕРВІС" до ТОВ ДОБРОБУД-МХ про стягнення в порядку загального позовного провадження.

З огляду на необхідність дотримання принципів господарського судочинства, з метою повного та всебічного розгляду справи, враховуючи, що із змісту поданих позивачем заяв про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 14296/19 від 18.07.2019р.) та про збільшення розміру позовних вимог (вх.№2-3557/19), вбачається наявність між сторонами правовідносин, які виникли на підставі двох договорів та проведення по ним сумісних проплат, що зумовлює додаткове дослідження наданих доказів, та має першочергове значення для вирішення спору по суті, ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.07.2019р. призначено справу №916/1304/19 до розгляду за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, із призначенням останнього на 27.08.2019 р. о 15:00.

15.08.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№16289/14), відповідно до якого останній не визнає заявлений позов у повному обсязі та просить суд відмовити у його задоволені, застосувавши наслідки пропуску позовної давності, а також просить суд стягнути з позивача витрати на надання правової допомоги.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до положень п.2. ч,2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), при цьому, позивачем проведено нарахування пені по сумах, прострочення яких начебто відбулось з 05.11.2016 року по 05.05.2018 р., з позовом до суду ТОВ «УКРОХРАНСЕРВІС» звернулось 13.05.2019 року. Таким чином, відповідач вважає, що вимога позивача про стягнення пені не підлягає задоволенню з підстав пропущення річного строку позовної давності. Щодо нарахування встановленого індексу інфляції, 3-х відсотків річних та пені, відповідач звертає увагу суду на той факт, що виконавцем не надавалися своєчасно рахунки на оплату, таким чином, відбулось порушення кредитора, оскільки обов`язок проведення розрахунку, відповідно до умов договору, нерозривно пов`язаний з наданням рахунку, - з огляду на що вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань заявлені безпідставно.

27.08.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналів документів (вх.№ 17024/19), в порядку ч.6 ст. 91 ГПК України, в якому останній просив суд витребувати у позивача для огляду оригінали актів надання послуг № 63 від 30.09.2016р., № 250 від 31.05.2017р., №400 від 30.09.2017р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.08.2019р. відкладено підготовче засідання у справі № 916/1304/19/19 на "19" вересня 2019 р. о 12:00 та витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю Укрохрансервис для огляду в судовому засіданні оригінали актів надання послуг: №63 від 30.09.2016р., №250 від 31.05.2017р., №400 від 30.09.2017р.

09.09.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№18108/19), відповідно до якої, не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначаючи, що усі первині документи надавались відповідачу у справі своєчасно для проведення оплати за надані ТОВ «Укрохрансервис» послуги охорони. За весь період надання відповідачу послуг, а саме: з січня 2016 року по квітень 2018 року, ТОВ «Укрохрансервис» не отримано жодної претензії або іншого документа - в підтвердження несвоєчасності надання рахунків на сплату послуг або ж актів надання послуг з боку позивача. На думку позивача, позовні вимоги є обґрунтованими, та на момент звернення позивача до суду у ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» рахувався основний борг (не штрафні санкції за несвоєчасну сплату послуг охорони) у сумі 32 000,00 грн., який був сплачений вже у період судового розгляду даної справи, тобто, за отримані послуги за договором відповідач розрахувався лише 25.06.2019р. - після звернення позивача до суду.

Також, у відповіді на відзив позивач звертає увагу суду, що надані послуги у вересні 2016 року, які оформлені актом наданих послуг №63 від 30.09.2016р., не є предметом даної справи, адже, у позивача відсутні претензії до відповідача в частині своєчасності сплати послуг за вересень 2016р. Щодо актів виконаних робіт №250 від 31.05.2017р., №400 від 30.09.2017р. - зазначає, що відповідно до п.п. 2.2. укладеного між сторонами договору про надання охоронних послуг №27/12/2015 від 27.12.2015р., фактичне надання послуг охорони виконавцем згідно договору фіксується сторонами у двосторонньому акті виконаних робіт. У випадку, якщо протягом 10 діб після вказаного у договорі строку замовник не підписав акт виконаних робіт і не надав мотивованих пояснень відмови у його підписанні, послуги вважаються наданими у повному обсязі. Жодних претензій або ж пояснень щодо відмови у підписанні витребуваних актів виконаних робіт ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» не надавались. ТОВ «Укрохрансервис» з невідомих причин не отримано від ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» підписаних з їх сторони актів виконаних робіт №63 від 30.09.2016р., №250 від 31.05.2017р., №400 від 30.09.2017р. Також, зазначає, що до кожного акту виконаних робіт додається рахунок на оплату послуг, підтвердженням отримання рахунків разом із актами виконаних робіт слугують періодичні платіжні доручення щодо сплати послуг, та додатковим підтвердження належності і повноти надання послуг, та відсутності з боку відповідача претензій, щодо їх якості, слугує підписаний обома сторонами наявний в матеріалах справи акт звірки взаєморозрахунків, в якому зазначено перелік актів виконаних робіт, рахунків та оплат за весь період надання послуг. З огляду на що, позивач зазначає, що послуги з охорони вважаються такими, що надані у повному обсязі, навіть, за відсутності підписаних з боку відповідача деяких актів виконаних робіт.

13.09.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання (вх.№ 18597/19) та клопотання про залучення копій документів до матеріалів справи (вх.№18598/19).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.09.2019р. строк підготовчого провадження у справі №916/1304/19 продовжено до "28" жовтня 2019р. та відкладено підготовче засідання у справі № 916/1304/19 на "10" жовтня 2019 р. о 10:30.

09.10.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про залучення копій документів до матеріалів справи (вх.№20687/19)

10.10.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення по справі (вх.№20741/19).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 916/1304/19 та призначено справу №916/1304/19 до розгляду по суті в засіданні суду на "24" жовтня 2019 р. о 15:00.

16.10.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові пояснення (вх.№21150/19).

21.10.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення (вх.№21596/19).

В судовому засіданні 24.10.2019р. оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 14.11.2019р.

Представник позивача в судовому засіданні 14.11.2019р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (від 26.07.2019р. вх.№ 2-3557/19), просив суд їх задовольнити.

14.11.2019р. в судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні та стягнути з позивача витрати на надання правової допомоги.

В судовому засіданні 14.11.2019 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, а також заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

27.12.2015р. між ТОВ «Укрохоронсервіс» (Виконавець) та ТОВ «Добробуд-МХ» (Замовник) було укладено договір про надання охоронних послуг №27/12/2015р.

Відповідно до п. 1.1 договору замовник передає, а виконавець приймає на себе обов`язки по фізичній охороні майна і матеріальних цінностей, які знаходяться в правомірному володінні замовника, на його об`єкті (Додаток №1), який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодьожне, вул. Новоселів1, шляхом встановлення 2-х постів (1-добовий, 1-нічний) охорони із режимом роботи з 08.00 до 08.00 та з 20:00 до 08:00 (додаток №2), з метою недопущення несанкціонованих замовником проникнень сторонніх осіб па територію, котрою правомірно володіє замовник, доступу до матеріальних цінностей, які на відомих замовнику підставах знаходяться в його межах, в тому числі з використанням технічних засобів охорони (порядок використання технічних засобів охорони визначається за згодою сторін і на умовах, визначених окремим договором, а також припинення протиправних дій та дотримання порядку.

Перелік об`єктів і іншого майна замовника, які підлягають охороні (Додаток №1, а також дислокація охорони (окрім технічних засобів) (додаток №2) є невідємною частиною договору (п.1.2 договору).

Згідно п.2.1 договору за виконану роботу, замовник перераховує виконавцю суму, згідно рахунку щомісячно, але не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем. Вартість фактично наданих послуг складає 18 000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 3000 грн.

Фактичне надання послуг охорони виконавцем, згідно договору фіксується у двохсторонньому акті виконаних робіт, який складається не пізніше 30 числа поточного місяця. У випадку, якщо на протязі 10 діб після вказаного у договорі строку Замовник не підписав Акт виконаних робіт і не надав мотивованих пояснень відмови його підписання, послуги вважаються наданими у повному обсязі (п.2.2 договору).

Відповідно до п.2.4 договору, у разі прострочки оплати послуг, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми щомісячної оплати за кожен день прострочки.

Претензії відносно якості виконаних робіт замовник повинен надати (письмово) виконавцю не пізніше 10 днів від дати їх виявлення. У разі, якщо претензія була надана пізніше визначеного строку то вона залишається без розгляду (п. 2.6 договору).

Відповідно до п.5.6 договору, за надані послуги замовник зобов`язаний сплачувати оплату виконавцю у розмірі і у строки, передбачені 2 розділом даного договору.

Згідно п.9.1 договору, чинний договір укладається терміном на 1 (один) рік і вступає в силу із дня підписання договору обома сторонами.

Якщо за 1 (один) місяць до закінчення терміну договору жодна із сторін не вимагатиме його розірвання, договір вважається продовженим на той же строк, на тих же умовах з оплатою послуг охорони чинних на день пролонгації. Сторони допускають неоднарозову пролонгацію договору (п. 9.2 договору).

Відповідно до п.10.2 договору, договір може бути розірвано достроково, без роз`яснень причин, за письмовим повідомленням однієї із сторін, направленим іншій стороні не менш, як за 15 календарних днів до його розірвання. Ці обставини не звільняють замовника від повного розрахунку за фактично надані послуги об`єкта.

Сторона вважається отриманою одностороннє повідомлення про розірвання договору також, у випадку неотримання нею письмового повідомлення по причині її відсутності за адресою вказаною у договорі, або відмови від отримання такого повідомлення.

До договору про надання охоронних послуг №27/12/2015р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1від 12.01.2016р., відповідно до якої сторони внесли зміни у п.1.1 та п.2.1 договору про надання охоронних послуг №27/12/2015р. та виклали їх в наступній редакції.

- п. 1.1 договору, за цим договором замовник передає, а виконавець приймає на себе обов`язки по фізичній, охороні майна і матеріальних цінностей, які знаходяться в правомірному володінні Замовника, на його об`єкті (Додаток №1), який розташований за адресою:Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодьожне, вул. Новоселов, 1, шляхом встановлення 1-го цілодобового поста охорони із режимом роботи з 08:00 до 08:00 (Додаток №2), з метою недопущення несанкціонованих Замовником проникнень сторонніх осіб на територію, котрою правомірно володіє Замовник, доступу до матеріальних цінностей, які на відомих Замовнику підставах знаходяться в його межах, в тому числі з використанням технічних засобів охорони (порядок використання технічних засобів охорони визначається за згодою сторін і на умовах, визначених окремим договором), а також припинення противоправних дій та дотримання порядку.;

- п. 2.1. договору, за виконану роботу, замовник перераховує виконавцю суму, згідно наданого рахунку щомісячно, але не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем. вартість фактично наданих послуг складає 12000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 2000 грн. 00 коп. (дві тисячі грн. 00 коп.).;

Всі інші умови договору залишаються без змін (п.3 додаткової угоди).

Відповідно до п. 5 додаткової угоди №1, дана додаткова угода набирає чинності з 12.01.2016р.

27.12.2016р. між сторонами було укладено додаткову угоду №2, відповідно до якої сторони внесли зміни у п.1.1 та п.2.1 договору про надання охоронних послуг №27/12/2015р. та виклали їх в наступній редакції.

- п.1.1. договору, за цим договором замовник передає, а виконавець приймає на себе обов`язки по фізичній охороні майна і матеріальних цінностей, які знаходяться в правомірному володінні Замовника, на його об`єкті (Додаток №1), який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Молодьожне, вул. Новоселів 1, шляхом встановлення 2-х цілодобових постів охорони з режимом роботи з 08.00 до 08.00 (додаток №2), з метою недопущення несанкціонованих Замовником проникнень сторонніх осіб на територію, котрою правомірно володіє Замовник, доступу до матеріальних цінностей, які на відомих Замовнику підставах знаходяться в його межах, в тому числі з використанням технічних засобів охорони (порядок використання технічних засобів охорони визначається за згодою сторін і на умовах, визначених окремим договором), а також припинення протиправних дій та дотримання порядку.

- п.2.1 договору, за виконану роботу, замовник перераховує виконавцю суму, згідно рахунку щомісячно, але не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем. Вартість фактично наданих послуг складає 26000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 4333грн. 33коп.

Всі інші умови договору залишаються без змін (п.3 додаткової угоди).

Відповідно до п. 5 додаткової угоди №2, дана додаткова угода набирає чинності з 29.12.2016р.

21.02.2017р. між сторонами було укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої сторони внесли зміни у п.1.1 та п.2.1 договору про надання охоронних послуг №27/12/2015р. та виклали їх в наступній редакції.

- п.1.1 договору, за цим договором замовник передає, а виконавець приймає на себе обов`язки по фізичній охороні майна і матеріальних цінностей, які знаходяться в правомірному володінні Замовника, на його об`єкті (Додаток №1), який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Молодьожне, вул. Новоселів 1, шляхом встановлення 1 (одного) цілодобового поста охорони з режимом роботи з 08.00 до 08.00 (додаток №2), з метою недопущення несанкціонованих замовником проникнень сторонніх осіб на територію, котрою правомірно володіє замовник, доступу до матеріальних цінностей, які на відомих замовнику підставах знаходяться в його межах, в тому числі з використанням технічних засобів охорони (порядок використання технічних засобів охорони визначається за згодою сторін і на умовах, визначених окремим договором), а також припинення протиправних дій та дотримання порядку.

- п.2.1 договору, за виконану роботу, замовник перераховує виконавцю суму, згідно рахунку щомісячно, але не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем. Вартість фактично наданих послуг складає 13000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 2 166, 66 грн.,

Всі інші умови договору залишаються без змін (п.3 додаткової угоди).

Відповідно до п. 5 додаткової угоди №3, дана додаткова угода набирає чинності з 01.03.2017р.

13.03.2017р. між сторонами було укладено додаткову угоду №4, відповідно до якої сторони внесли зміни у п.1.1 та п.2.1 договору про надання охоронних послуг №27/12/2015р. та виклали їх в наступній редакції.

- п.1.1 договору, за цим договором замовник передає, а виконавець приймає на себе обов`язки по фізичній охороні майна і матеріальних цінностей, які знаходяться в правомірному володінні замовника, на його об`єкті (Додаток №1), який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Молодьожне, вул. Новоселів 1, шляхом встановлення 1 (одного) цілодобового поста охорони з режимом роботи з 08.00 до 08.00 (додаток №2), з метою недопущення несанкціонованих замовником проникнень сторонніх осіб на територію, котрою правомірно володіє замовник, доступу до матеріальних цінностей, які на відомих замовнику підставах знаходяться в його межах, в тому числі з використанням технічних засобів охорони (порядок використання технічних засобів охорони визначається за згодою сторін і на умовах, визначених окремим договором), а також припинення протиправних дій та дотримання порядку.

- п.2.1 договору, за виконану роботу, замовник перераховує виконавцю суму, згідно рахунку щомісячно, але не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем. Вартість фактично наданих послуг складає 26000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 4333,33 грн.,

Всі інші умови договору залишаються без змін (п.3 додаткової угоди).

Відповідно до п. 5 додаткової угоди №4, дана додаткова угода набирає чинності з 15.03.2017р.

13.03.2017р. між сторонами було укладено додаткову угоду №5, відповідно до якої сторони внесли зміни у п.2.1 договору про надання охоронних послуг №27/12/2015р. та виклали їх в наступній редакції.

- п.1.1 договору, за виконану роботу, замовник перераховує виконавцю суму, згідно рахунку щомісячно, але не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем. Вартість фактично наданих послуг складає 30000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 5000,00 грн.,

Всі інші умови договору залишаються без змін (п.3 додаткової угоди).

Відповідно до п. 4 додаткової угоди №5, дана додаткова угода набирає чинності з 01.04.2017р.

19.02.2018р. між сторонами було укладено додаткову угоду №6, відповідно до якої сторони внесли зміни у п.1.1 та п.2.1 договору про надання охоронних послуг №27/12/2015р. та виклали їх в наступній редакції.

- п. 1.1 договору, замовник передає, а виконавець приймає на себе обов`язки по фізичній охороні майна і матеріальних цінностей, які знаходяться в правомірному володінні замовника, на його об`єкті (Додаток №1), який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Молодьожне, вул. Новоселів1, шляхом встановлення 2-х цілодобових постів охорони з режимом роботи з 08.00 до 08.00 (додаток №2), з метою недопущення несанкціонованих замовником проникнень сторонніх осіб па територію, котрою правомірно володіє замовник, доступу до матеріальних цінностей, які на відомих замовнику підставах знаходяться в його межах, в тому числі з використанням технічних засобів охорони (порядок використання технічних засобів охорони визначається за згодою сторін і на умовах, визначених окремим договором, а також припинення протиправних дій та дотримання порядку.

- П. 2.1 договору за виконану роботу, замовник перераховує виконавцю суму, згідно рахунку щомісячно, але не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем. Вартість фактично наданих послуг складає 36 000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 6000 грн.

Всі інші умови договору залишаються без змін (п.3 додаткової угоди).

Відповідно до п. 5 додаткової угоди №6, дана додаткова угода набирає чинності з 01.03.2018р.

На виконання умов договору №27/12/2015р. від 27.12.2015р. в період з жовтня 2016р. по квітень 2018р. ТОВ «Укрохоронсервіс» було надано охоронних послуг відповідачу на загальну суму 512 387,52 грн.

Відповідач за отримані послуги розрахувалось частково, із простроченням - на загальну суму 450 387,52 грн. Решта заборгованості у сумі 62 000,00 грн. залишилась не сплаченою.

04.04.2018р. відповідачем було направлено ТОВ «Укрохрансервіс» лист № 6, відповідно до якого ТОВ «Добробуд-МХ» зазначив про дострокове розірвання договору про надання охоронних послуг №27/12/2015 від 27.12.2015р. з 01.05.2018р. - за вимогою власника, на підставі п. 10.2 договору. Також, ТОВ «Добробуд-МХ» зобов`язався здійснити повний розрахунок за фактично надані послуги охорони об`єкта за адресою: вул. Новоселів, с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області.

Актом звірки взаєморозрахунків від 23.07.2018р. підписаним та скріпленим печатками обох сторін, сторони узгодили порядок зарахування здійснених оплат між сторонами за період з 01.12.2015р по 23.07.2018р. та наявність заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 62 000,00 грн.

08.04.2019р. відповідачем додатково сплачено на виконання договору №27/12/2015 від 27.12.2015р. - 30 000,00 грн.

З огляду на несплату залишку заборгованості за договором №27/12/2015 від 27.12.2015р. у сумі 32 000,00 грн. та допущені прострочення в оплаті за надані послуги, позивач і звернувся до Господарського суду Одеської області з даним позовом до ТОВ «Добробуд-МХ» про стягнення 92 038,61 грн., в тому числі : 32 000,00 грн. суми основного боргу, 38 175,00 грн. пені, 4 691,14 грн. 3% річних, 17 172,46 грн. інфляційних збитків

При цьому, відповідачем під час розгляду справи - 25.06.2019р. перераховано позивачу грошові кошти на погашення суми основної заборгованості за договором на загальну суму 32 000,00 грн. із зазначенням призначення платежу: «сплата за послуги охорони майна згідно додаткової угоди 5 до договору №27/12/2015 від 27.12.2015», в зв`язку з чим, позивачем було зменшено розмір позовних вимог.

Таким чином, суд розглядає позовні вимоги ТОВ «Укрохоронсервіс» до ТОВ «Добробуд-МХ» про стягнення пені у сумі 38 175,11 грн., 3% річних у розмірі 4 691,14 грн. та інфляційних збитків у сумі 17 172,46 грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 27.12.2015р. між ТОВ «Укрохоронсервіс» (Виконавець) та ТОВ «Добробуд-МХ» (Замовник) було укладено договір про надання охоронних послуг №27/12/2015р.

Згідно п.2.1 договору, за виконану роботу замовник перераховує виконавцю суму, згідно рахунку щомісячно, але не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем. Вартість фактично наданих послуг складає 18 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п.2.1 в редакції додаткової угоди №1 від 12.01.2016р., сторони узгодили, що з 12.01.2016р. вартість фактично наданих послуг складає 12000 грн.

Згідно п.2.1 в редакції додаткової угоди №2 від 27.12.2016р., сторони узгодили, що з 29.12.2017р. вартість фактично наданих послуг складає 26000 грн.

Відповідно до п. 2.1 в редакції додаткової угоди №3 від 21.02.2017р., сторони узгодили, що з 01.03.2017р. вартість фактично наданих послуг складає 13000 грн.

Згідно п. 2.1. в редакції додаткової угоди №4 від 13.03.2017р., сторони узгодили, що з 15.03.2017р. вартість фактично наданих послуг складає 26000 грн.

Відповідно до п. 2.1 в редакції додаткової угоди №5 від 13.03.2017р., сторони узгодили, що з 01.04.2017р. вартість фактично наданих послуг складає 30000 грн.

Згідно п.2.1 в редакції додаткової угоди №6 від 19.02.2018р., сторони узгодили, що з 01.03.2018р. вартість фактично наданих послуг складає 36 000 грн.

П. 2.2 договору сторони узгодили, що фактичне надання послуг охорони виконавцем згідно договору фіксується у двохсторонньому акті виконаних робіт, який складається не пізніше 30 числа поточного місяця. У випадку, якщо на протязі 10 діб після вказаного у договорі строку Замовник не підписав Акт виконаних робіт і не надав мотивованих пояснень відмови його підписання, послуги вважаються наданими у повному обсязі.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов договору №27/12/2015р. від 27.15.2018р. позивачем в період з жовтня 2016р. по квітень 2018р. було надано відповідачу охоронних послуг на загальну суму 512 387,52 грн., про що свідчать акти надання послуг та виставлені рахунки на оплату :

- за жовтень 2016 р., акт надання послуг № 69 від 31.10.2016р. на загальну вартість у сумі 12 000,00 грн. та рахунок на оплату №70 від 03.10.2016р. на суму 12 000,00 грн.;

- за листопад 2016 р., акт надання послуг № 164 від 28.11.2016р. на загальну вартість у сумі 12 000,00 грн. та рахунок на оплату №165 від 30.11.2016р. на загальну суму 12 000,00 грн.;

- за грудень 2016 р., акт надання послуг № 217 від 31.12.2016р. на загальну вартість у сумі 14 258,05 грн. та рахунок на оплату №216 від 27.12.2016р. на суму 14258,05 грн.;

- за січень 2017 р., акт надання послуг № 50 від 31.01.2017р. на загальну вартість у сумі 26 000,00 грн. та рахунок №50 від 27.01.2017р. на суму 26 000,00 грн.;

- за лютий 2017 р. акт надання послуг № 99 від 28.02.2017р. на загальну вартість у сумі 26 000 грн. та рахунок на оплату №99 від 28.02.2017р. на суму 26 000,00 грн.;

- за березень 2017 р. акт надання послуг № 151 від 31.03.2017р. на загальну вартість у сумі 20 129,47 грн. та рахунок на оплату №151 від 29.03.2017р. на суму 20 129,77 грн.;

- за квітень 2017 р. акт надання послуг № 201 від 30.04.2017р. на загальну вартість у сумі 26 000,00 грн. та рахунок на оплату №200 від 30.04.2017р. на суму 26 000,00 грн.;

- за травень 2017 р. акт надання послуг № 250 від 31.05.2017р. на загальну вартість у сумі 26 000,00 грн. та рахунок на оплату №250 від 26.05.2019р. на суму 26 000,00 грн.;

- за червень 2017 р. акт надання послуг № 299 від 30.06.2017р. на загальну вартість у сумі 38 000,00 грн. та рахунок на оплату №299 від 22.06.2017р. на суму 38 000,00 грн.;

- за липень 2017 р. акт надання послуг № 349 від 31.07.2017р. на загальну вартість у сумі 30 000,00 грн. та рахунок на оплату №349 від 31.07.2017р. на суму 30 000,00 грн.;

- за серпень 2017 р., акт надання послуг № 399 від 31.08.2017р. на загальну вартість у сумі 30 000,00 грн. та рахунок на оплату №399 від 28.08.2017р. на суму 30 000,00 грн.;

- за вересень 2017 р., акт надання послуг № 400 від 30.09.2017р. на загальну вартість у сумі 30 000,00 грн. та рахунок на оплату №400 від 19.09.2017р.;

- за жовтень 2017 р. акт надання послуг № 494 від 31.10.2017р. на загальну вартість у сумі 30 000,00 грн. та рахунок на оплату №494 від 31.10.2017р. на суму 30 000,00 грн.;

- за листопад 2017 р. акт надання послуг № 545 від 30.11.2017р. на загальну вартість у сумі 30 000,00 грн. та рахунок на оплату №545 від 08.11.2017р. на суму 30 000,00 грн.;

- за грудень 2017 р. акт надання послуг № 555 від 31.12.2017р. на загальну вартість у сумі 30 000,00 грн. та рахунок на оплату № 555 від 12.12.2017р. на суму 30 000,00 грн.;

- за січень 2018 р., акт надання послуг № 4 від 31.01.2018р. на загальну вартість у сумі 30 000,00 грн. та рахунок на оплату №4 від 30.01.2018р. на суму 30 000,00 грн.;

- за лютий 2018 р., акт надання послуг № 13 від 28.02.2018р, на загальну вартість у сумі 30 000 грн. та рахунок на оплату № 13 від 28.02.2018р.;

- за березень 2018 р. акт надання послуг № 18 від 31.03.2018р. на загальну вартість у сумі 36000,00 грн. та рахунок на оплату №18 від 30.03.2018р. на суму 36 000,00 грн.;

- за квітень 2018 р., акт надання послуг № 24 від 30.04.2018р. на загальну вартість у сумі 36000,00 грн. та рахунок на оплату №24 від 27.04.2018р. на суму 36 000,00 грн.

Вищезазначені акти надання послуг підписані сторонами та скріпленими печатками сторін, окрім, актів надання послуг № 250 від 31.05.2017р. та № 400 від 30.09.2017р.

Що стосується посилань відповідача на неотримання від позивача послуг з охорони майна у травні та вересні 2017р., з огляду на відсутність на відповідних актах підпису відповідача, то суд не приймає їх до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих розірвання договору №27/12/2015 від 27.12.2015р. у зазначений період, або претензій відповідача у відповідності до п.2.6 договору, в звязку з чим послуги вважаються наданими позивачем та прийнятими відповідачем - на підставі п.2.2 договору.

Разом з тим, суд враховує підписання сторонами 23.07.2018р. акту звірки взаєморозрахунків, в якому, в тому числі, підтверджено надання послуг з охорони у травні та вересні 2017р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було здійснено повну оплату за надані послуги, що підтверджується платіжними дорученнями: №513 від 17.10.2016р. на суму 12 000,00 грн.; №620 від 05.12.2016 на суму 12 000,00 грн.; №703 від 07.02.2017р. на суму 37 000,00 грн.; № 742 від 16.03.2017р. на суму 37 000,00 грн.; № 911 від 18.07.2017р. на суму 38 000,00 грн.; №927 від 07.08.2017р. на суму 30 000,00 грн.; №952 від 30.08.2017р. на суму 30 000,00 грн.; №960 від 05.09.2017р. на суму 81 161,28 грн.; №1070 від 14.12.2017р. на суму 10 000,00 грн.; №1115 від 13.02.2018р. на суму 60 000,00 грн.; №1129 від 07.03.2018р. на суму 50 000,00 грн.; №1142 від 23.03.2018р. на суму 50 000,00 грн. № 1147 від 03.04.2018р. на суму 50 000,00 грн.; №1364 від 08.04.2019р. на суму 30 000,00 грн.; №1396 від 25.06.2019р. на суму 32 000,00 грн.

Разом з тим, позивачем зазначено та не заперечується відповідачем, що 01.12.2016р. між ТОВ «Укрохрансервис» та ТОВ «ДОБРОБУД-МХ» було укладено ще один договір про надання послуг з охорони №4-16. У позивача відсутні будь-які претензії щодо виконання відповідачем зобов`язань за договором №4-16 від 01.12.2016р. Однак, оскільки, послуги ТОВ «Укрохрансервис» за договором №4-16 від 01.12.2016р. та договором №27/12/2015 від 27.12.2015р. фактично надавались в один період, то відповідачем іноді здійснювались оплати одним платіжним дорученням за двома договорами та позивачем здійснювалось відповідне зарахування оплат.

При цьому, 23.07.2018р. між сторонами був підписаний акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.12.2015р по 23.07.2018р., відповідно до якого сторони узгодили порядок зарахування здійснених оплат згідно платіжних доручень №742 від 16.03.2017р. на суму 37 000,00 грн.; №703 від 07.02.2017р. на суму 37 000,00 грн. та №960 від 05.09.2017р. на суму 81 161,28 грн., наступним чином:

- за платіжним дорученням №703 від 07.02.2017р. 26 000 грн. - на оплату послуг за договором №27/12/2015р. від 27.15.2018р.; 11 000,00 грн. - на оплату послуг за договором №4-16 від 01.12.2016р.

- за платіжним дорученням № 960 від 05.09.2017р. 71 290,75 грн. - на оплату послуг за договором №27/12/2015р. від 27.15.2018р.; 9 870,53 грн. - на оплату послуг за договором №4-16 від 01.12.2016р.;

- за платіжним дорученням № 742 від 16.03.2017р. 26 000,00 грн. на оплату послуг за договором №27/12/2015р. від 27.15.2018р.; 11 000,00 грн. на оплату послуг за договором №4-16 від 01.12.2016р.;

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в повному обсязі сплачено за надані за договором №27/12/2015 від 27.12.2015р. послуги, проте, деякі оплати за договором здійснено з простроченням.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 38175,11грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас, вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.2.4 договору №27/12/2015 від 27.12.2015р., сторони узгодили, що у разі прострочки оплати послуг, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми щомісячної оплати за кожен день прострочення.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При перевірці розрахунку пені, здійсненого позивачем за загальний період з 06.11.2016р. по 13.05.2019р., судом встановлено його помилковість, з огляду на неврахування ч.6 ст.232 ГК України та невірне зарахування здійснених відповідачем оплат за договором № 27/12/2015 від 27.12.2015р. (неврахування призначень платежу, зазначених у платіжних дорученнях та відсутність прострочення оплати за надані послуги в листопаді 2016р.).

Таким чином, судом, за допомогою системи "Ліга-Закон", з урахуванням всіх здійснених відповідачем оплат за договором № 27/12/2015 від 27.12.2015р., ч.6 ст.232 ГК України, здійснено власний розрахунок пені, за загальний період з 06.11.2016р. по 05.11.2018р., згідно з яким загальна сума пені складає 25 333,43 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняРозмір подвійної облікової ставки НБУСума пені за період прострочення (грн.)
акт №69 за жовтень 2016р. від 31.10.2016р.1200006.11.2016 - 04.12.20160.077 %*266,23
акт №217 за грудень 2016р. від 31.12.2016р.14258,0506.01.2017 - 15.03.20170.077 %*754,7
акт №50 за січень 2017р. від 31.01.2017р2600006.02.2017 - 06.02.20170.077 %*19,95
акт №99 за лютий 2017р.2600006.03.2017 - 15.03.20170.077 %*199,45
від 28.02.2017р14258,0516.03.2017 - 17.07.20170.077 %*1261,35
акт №151 за березень 2017р. від 31.03.2017р20129,4706.04.2017 - 17.07.20170.077 %*1456,49
акт №201 за квітень 2017р. від 30.04.2017р26000 22387,5206.05.2017 - 17.07.2017 18.07.2017 - 06.08.20170.071 %* 0.068 %*1314,25 306,68
акт №250 за травень 2017р. від 31.05.2017р26000 18387,5206.06.2017 - 06.08.2017 07.08.2017 - 29.08.20170.068 %* 0.068 %*1104,11 289,67
акт №299 за червень 2017р. від 30.06.2017р38000 26387,5206.07.2017 - 29.08.2017 30.08.2017 - 04.09.20170.068 %* 0.068 %*1431,51 108,44
акт №349 за липень 2017р. від 31.07.2017р3000006.08.2017 - 04.09.20170.068 %*616,44
акт №399 за серпень 2017р. від 31.08.2017р15096,77 5096,7706.09.2017 - 13.12.2017 14.12.2017 - 12.02.20180.068 %* 0.074 %*1063,99 254,28
акт №400 за вересень 2017р. від 30.09.2017р3000006.10.2017 - 12.02.20180.068 %*2993,42
акт №494 за жовтень 2017р. від 31.10.2017р 30000 5096,7706.11.2017 - 12.02.2018 13.02.2018 - 06.03.20180.074 %* 0.088 %*2340 99,7
акт №545 за листопад 2017р. від 30.11.2017р3000006.12.2017 - 06.03.20180.074 %*2261,1
акт №555 за грудень 2017р. від 31.12.2017р30000 15096,7706.01.2018 - 06.03.2018 07.03.2018 - 22.03.20180.079 %* 0.093 %*1536,99 225
акт №4 за січень 2018р. від 31.01.2018р3000006.02.2018 - 22.03.20180.088 %*1218,08
акт №13 за лютий 2018р. від 28.02.2018р30000 25096,7706.03.2018 - 22.03.2018 23.03.2018 - 02.04.20180.093 %* 0.093 %*475,07 257,16
акт №18 за березень 2018р. від 31.03.2018р11096,7706.04.2018 - 07.04.20180.093 %*20,67
акт №24 за квітень 2018р від 30.04.2018р17096,7708.04.2018 - 05.11.20180.093 %*3458,7
Всього: 25 333,43 грн.

Поряд з тим, відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування наслідків пропуску позовної давності щодо стягнення пені, з огляду на що, господарський суд виходить з наступного.

Ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 ЦК України (ст. 260 ЦК України)

Згідно ч. 5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Суд зазначає, що згідно п. 2.1 договору, останнім днем оплати за надані в жовтні 2016р., грудні 2016р. квітні 2018р. послуги були наступні дати: за жовтень 2016р. 05.11.2016р., за грудень 2016р. 05.01.2017р., за січень 2017р. 05.02.2017р., за лютий 2017р. 05.03.2017р., за березень 2017р. 05.04.2017р., за квітень 2017р. 05.05.2017р., за травень 2017р. 05.06.2017р., за червень 2017р. 05.07.2017р., за липень 2017р. 05.08.2017р., за серпень 2017р. 05.09.2017р., за вересень 2017р. 05.10.2017р., за жовтень 2017р. 05.11.2017р., за листопад 2017р. 05.12.2017р., за грудень 2017р. - 05.01.2018р., за січень 2018р. 05.02.2018р., за лютий 2018р. 05.03.2018р., за березень 2018р. 05.04.2018р., за квітень 2018р. 05.05.2018р., а тому строк позовної давності до вимог про стягнення з відповідача пені за наданими у цей період послугами розпочався відповідно 06.11.2017р., 06.01.2017, 06.02.2017, 06.03.2017р., 06.04.2017р., 06.05.2017р., 06.06.2017р., 06.07.2017р., 06.08.2017р., 06.09.2017р., 06.10.2017р., 06.11.2017р., 06.12.2017р., 06.01.2018р. ,06.02.2018р., 06.03.2018р., 06.04.2018р., 06.05.2018р.

Строк позовної давності до вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення оплати за наданими у жовтні 2016р., грудні 2016р. квітні 2018р. охоронними послугами закінчився: 05.11.2017р., 05.01.2017р., 05.02.2018р., 05.03.2018р., 05.04.2018р., 05.05.2018р., 05.06.2018р., 05.07.2018р., 05.08.2018р., 05.09.2018р., 05.10.2018р., 05.11.2018р., 05.12.2018р., 05.01.2019р., 05.02.2019р., 05.03.2019р., 05.04.2019р., 05.05.2019р., відповідно.

Між тим, з позовом до суду про стягнення з відповідача пені за прострочення оплати, в тому числі, позивач звернувся 13.05.2019р. Таким чином, позивачем пропущений строк позовної давності до заявлених вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення оплати за надані послуги в жовтні 2016р., грудні 2016р. квітні 2018р.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що строк позовної давності для звернення з вимогами про стягнення пені за прострочення оплати сплив, та приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в загальній сумі 25 333,43грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 4691,14 грн. суд вказує таке.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши за допомогою системи "Ліга Закон" перевірку розрахунку позивача 3% річних (за період 06.11.2016р. по 13.05.2019р.), також встановив його помилковість, з огляду на невірне зарахування здійснених відповідачем оплат, у зв`язку з чим, судом було зроблено власний розрахунок 3% річних з урахуванням кінцевої дати, визначеної позивачем.

Сума боргу (грн.)Період простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів (грн)
акт №69 за жовтень 2016р. від 31.10.2016р.1200006.11.2016 - 04.12.20163%*28,52
акт №217 за грудень 2016р. від 31.12.2016р.14258,0506.01.2017 - 15.03.20173%*80,86
акт №50 за січень 2017р. від 31.01.2017р2600006.02.2017 - 06.02.20173 %*2,14
акт №99 за лютий 2017р.2600006.03.2017 - 15.03.20173 %*21,37
від 28.02.2017р14258,0516.03.2017 - 17.07.20173 %*145,31
акт №151 за березень 2017р. від 31.03.2017р20129,4706.04.2017 - 17.07.20173 %*170,41
акт №201 за квітень 2017р. від 30.04.2017р26000 22387,5206.05.2017 - 17.07.2017 18.07.2017 - 06.08.20173 %* 3 %*156,00 36,80
акт №250 за травень 2017р. від 31.05.2017р26000 18387,5206.06.2017 - 06.08.2017 07.08.2017 - 29.08.20173 %* 3 %*132,49 34,76
акт №299 за червень 2017р. від 30.06.2017р38000 26387,5206.07.2017 - 29.08.2017 30.08.2017 - 04.09.20173 %* 3 %*171,78 13,01
акт №349 за липень 2017р. від 31.07.2017р3000006.08.2017 - 04.09.20173 %*73,97
акт №399 за серпень 2017р. від 31.08.2017р15096,77 5096,7706.09.2017 - 13.12.2017 14.12.2017 - 12.02.20183 %* 3%*122,84 25,55
акт №400 за вересень 2017р. від 30.09.2017р3000006.10.2017 - 12.02.20183 %*320,55
акт №494 за жовтень 2017р. від 31.10.2017р 30000 5096,7706.11.2017 - 12.02.2018 13.02.2018 - 06.03.20183 %* 3 %*244,11 9,22
акт №545 за листопад 2017р. від 30.11.2017р3000006.12.2017 - 06.03.20183 %*224,38
акт №555 за грудень 2017р. від 31.12.2017р30000 15096,7706.01.2018 - 06.03.2018 07.03.2018 - 22.03.20183 %* 3 %*147,95 19,85
акт №4 за січень 2018р. від 31.01.2018р3000006.02.2018 - 22.03.20183 %*110,96
акт №13 за лютий 2018р. від 28.02.2018р30000 25096,7706.03.2018 - 22.03.2018 23.03.2018 - 02.04.20183 %* 3 %*41,92 22,69
акт №18 за березень 2018р. від 31.03.2018р11096,7706.04.2018 - 07.04.20183 %*1,82
акт №24 за квітень 2018р від 30.04.2018р17096,7708.04.2018 - 05.11.20183 %*563,49
Всього: 2 922,75 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 922,75 грн. 3% річних.

Щодо вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд вказує таке.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Відповідно до зазначених норм, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем інфляційних нарахувань за загальний період 06.11.2016р. по 13.05.2019р. у розмірі 17 172,46 грн., також встановив його помилковість, з огляду на що, за допомогою системи "Ліга-Закон", з урахуванням тільки тих періодів, коли прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становило як мінімум місяць, та з урахуванням інфляції/дефляції у відповідні періоди, здійснив власний розрахунок.

Сума боргу (грн.)Період простроченняСукупний індекс інфляції Інфляційне збільшення суми боргу
акт №69 за жовтень 2016р. від 31.10.2016р.1200006.11.2016 - 04.12.20161.081216,00
акт №217 за грудень 2016р. від 31.12.2016р.14258,0506.01.2017 - 15.03.20171.021300,99
акт №50 за січень 2017р. від 31.01.2017р2600006.02.2017 -0
акт №99 за лютий 2017р.2600006.03.2017 - 15.03.2017-0
від 28.02.2017р14258,0516.03.2017 - 17.07.20171.041578,13
акт №151 за березень 2017р. від 31.03.2017р20129,4706.04.2017 - 17.07.20171.041816,21
акт №201 за квітень 2017р. від 30.04.2017р26000 22387,5206.05.2017 - 17.07.2017 18.07.2017 - 06.08.20171.031 -812,93 0
акт №250 за травень 2017р. від 31.05.2017р26000 18387,5206.06.2017 - 06.08.2017 07.08.2017 - 29.08.20171.001 -468,83 0
акт №299 за червень 2017р. від 30.06.2017р38000 26387,5206.07.2017 - 29.08.2017 30.08.2017 - 04.09.20171.042 -37,92 0
акт №349 за липень 2017р. від 31.07.2017р3000006.08.2017 - 04.09.2017-0
акт №399 за серпень 2017р. від 31.08.2017р15096,77 5096,7706.09.2017 - 13.12.2017 14.12.2017 - 12.02.20181.025 1.047626,97 128,18
акт №400 за вересень 2017р. від 30.09.2017р3000006.10.2017 - 12.02.20181.0341403,67
акт №494 за жовтень 2017р. від 31.10.2017р 30000 5096,7706.11.2017 - 12.02.2018 13.02.2018 - 06.03.20181.009 -1031,29 0
акт №545 за листопад 2017р. від 30.11.2017р3000006.12.2017 - 06.03.20181.0341031,29
акт №555 за грудень 2017р. від 31.12.2017р30000 15096,7706.01.2018 - 06.03.2018 07.03.2018 - 22.03.20181.024 -724,05 0
акт №4 за січень 2018р. від 31.01.2018р3000006.02.2018 - 22.03.20181.024602,97
акт №13 за лютий 2018р. від 28.02.2018р30000 25096,7706.03.2018 - 22.03.2018 23.03.2018 - 02.04.2018- -0 0
акт №18 за березень 2018р. від 31.03.2018р11096,7706.04.2018 - 07.04.2018-0
акт №24 за квітень 2018р від 30.04.2018р17096,7708.04.2018 - 05.11.20181.0971653,93
Всього: 10 433,36 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 10 433,36 грн. - інфляційних нарахувань.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із стягненням з відповідача на користь позивача 2 922,75 грн. 3% річних та 10 433,36 грн. інфляційних витрат.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на часткове задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заявлених відповідачем вимог про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., суд виходить з наступного.

Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно части 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у відзиві на позовну заяву ( від 15.08.2019р. вх.№16289/14), відповідач просив суд стягнути з позивача витрати на надання правової допомоги у сумі 10 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 липня 2019 року між адвокатським об`єднанням «Некст Левел» (адвокатське об`єднання) в особі керуючого партнера, Базилюка Климентія Володимировича та ТОВ «Добробуд- МХ» (Клієнт) в особі директора Хмельницького О.В. укладено договір про надання правової допомоги №4 від 22.07.2019р.

Відповідно до п.1.1 договору, клієнт доручає, а адвокатське обєднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу у справі №916/1304/19, яка розглядається Господарським судом Одеської області про стягнення з клієнта заборгованості на користь ТОВ «Укрохрансервіс».

Вартість послуг адвокатського об`єднання за цим договором складає 10 000 грн., яку клієнт зобов`язаний сплатити протягом трьох днів з моменту отримання рахунку, у якому зазначено перелік послуг з надання правової допомоги (п.3.1 договору).

Згідно п.4.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2019р.

Відповідно до умов п. 4.1 договору, виконавець виставив замовнику рахунок-фактуру №15 від 22.07.2019р., у якому зазначено перелік послуг з надання правової допомоги, а саме: ознайомлення з матеріалами справи кількість 2 год. сума 2000,00 грн.; вивчення судової практики - кількість 2 год. сума 2000,00 грн.; підготовка процесуальних документів (клопотання, відзив, пояснення) - кількість 2 год. сума 2000,00 грн.; участь у судових засіданнях - кількість 4 год. сума 4000,00 грн.

В підтвердження оплати за надані адвокатом послуги у сумі 10 000,00 грн. відповідачем було надано: виписку АТ КБ «Приватбанк» по рахунку замовника за період з 12.08.2019р, про сплату 10 000 грн. АО «Некст Левел» із призначенням платежу: «сплата за послуги правової допомоги, згідно рахунку №15 від 22.07.2019р. та договору №4 від 22.07.2019р.»

Як вбачається з матеріалів справи представництво інтересів ТОВ Добробуд МХ в Господарському суді Одеської області здійснювалось адвокатом Базилюком К.В. на підставі договору про надання правової допомоги №4 від 22.07.2019р. та ордеру серії ОД №534965.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші (окрім судового збору) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про покладення на сторін судових витрат, понесених на правову допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов товариства з обмеженою відповідальністю Укрохрансервис до товариства з обмеженою відповідальністю Добробуд МХ про стягнення - задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Добробуд МХ (65009, м.Одеса, вул. Сегедська, буд.18, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Укрохрансервис (65026, м.Одеса, вул. Буніна, буд.21,кв.29, ) 25 333 (двадцять п`ять тисяч триста тридцять три) грн. 43коп. - пені, 2 922 (дві тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 75 коп. 3% річних, 10 433 (десять тисяч чотириста тридцять три) грн. 36 коп. інфляційних витрат, 1237 (одну тисячу двісті тридцять сім) грн. 91 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Укрохрансервис (65026, м. Одеса, вул. Буніна, буд.21,кв.29, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Добробуд МХ (65009, м.Одеса, вул. Сегедська, буд.18, ) 3 600 (три тисячі шістсот) грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення Господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 20 листопада 2019 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко