ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" листопада 2019 р. Справа № 903/456/18

Суддя господарського суду Волинської області Гарбар І.О., розглянувши заяву представник відповідача - 2 Фізичної особи - підприємця Лисюк Олени Степанівни про відвід судді Дем`як В.М. у справі №903/456/18 за позовом керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Благодатної селищної ради, фізичної особи - підприємця Лисюк Олени Степанівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Екоенергоресурси", про скасування рішення селищної ради, про визнання договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна недійсним та повернення приміщення загальною площею 184,1 кв.м. у комунальну власність,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2018 року на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Благодатної селищної ради, фізичної особи - підприємця Лисюк Олени Степанівни в якій просить суд :

- скасувати рішення Благодатної селищної ради від 13.09.2017р. №21/4 "Про затвердження оцінки вартості майна - колишньої частини МПК -12 та дозвіл на його продаж";

- визнати недійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна від 15.09.2017р., який укладено між Благодатною селищною радою (45490, Волинська обл., м. Нововолинськ, смт. Благодатне вул. В .Стуса, 14, та Лисюк Оленою Степанівною ( АДРЕСА_1 );

- зобов`язати Лисюк Олену Степанівну повернути нежитлове приміщення колишньої пожежної частини МПК - 12, загальною площею 184,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у комунальну власність.

В обґрунтовання посилається на те, що Благодатною селищною радою від 23.03.2018 відповідний Порядок відчуження об`єктів комунального майна не приймався та не затверджувався та приміщення колишньої пожежної частини МПК-12 до такого переліку включено не було. Крім цього, аукціон з приводу укладення договору оренди та договору купівлі-продажу Благодатною селищною радою не проводився. Між тим, при вивченні відомостей Державного реєстру речових прав та їх обтяжень встановленого, що частина спірного приміщення площею 54,6 кв.м. на даний час перебуває в оренді ТзОВ "Екоенергоресурси" зі строком дії 13.08.2030, а відповідно до листа Благодатної селищної ради від 11.05.2018 №242.19 заходи щодо припинення договору оренди з ТзОВ "Екоенергоресурси" селищною радою не вживалися. Зокрема, звертає увагу суду на те, що одночасне існування зареєстрованого права приватної власності на приміщення колишньої пожежної частини МПК -12 площею 184,1 кв.м. за фізичною особою Лисюк Оленою Степанівною та одночасно існуючого договору оренди на частину цього ж приміщення, площею 54,6 кв.м. є фактично неможливим.

В судовому засіданні представник відповідача - 2 Фізичної особи - підприємця Лисюк Олени Степанівни, подав заяву про відвід судді Дем`як В.М. від участі у розгляді справи №903/456/18.

Заяву обґрунтовує тим, що є наявні обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, а саме в судовому засіданні 25.11.2019 суддя Дем`як В.М. висловила свою правову позицію у справі, відповідно до якої прокуратура-позивач, має всі підстави та повноваження звертатися з даним позовом до суду. Таким чином, останній доводить, що до прийняття рішення у справі суддя фактично прийняла сторону прокуратури, та заперечує основні доводи відповідача. Крім того, судом відмовлено клопотання відповідача про зупинення провадження по справі.

Ухвалою суду від 26.11.2019 зупинено провадження у справі № 903/456/18 до вирішення питання про відвід судді Дем`як В.М.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2019 розгляд заяви про відвід розподілено судді Гарбару І.О.

Розглянувши заяву представника відповідача - 2 ФОП Лисюк О.С. від 25.11.2019 про відвід судді Дем`як В.М., суддя не знаходить підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що "безсторонність, в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі".

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010 (заява № 16695/04).

Як встановлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, "об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття".

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 2 ст. 35 ГПК України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч. 3 ст. 35 ГПК України).

За змістом ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня коли заявник дізнався про таку підставу.

Тобто відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Отже, особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В заяві про відвід представник відповідача-2 зазначає про наявність певних обставин, які свідчать, на його думку, про необ`єктивність та упередженість судді Дем`як В.М.

Статтею 35 ГПК України визначено виключний перелік випадків, за яких суддя підлягає відводу, зокрема, наявність родинних відносин з учасниками процесу, попередня участь у справі в іншому статусі, заінтересованість у результаті розгляду, порушення порядку визначення судді, інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя засвідчує, що згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Поряд з цим, вирішуючи клопотання сторін, у тому числі і відмовляючи у їх задоволенні, суд реалізовує повноваження, яким його наділили норми процесуального законодавства.

Доводи заявника про порушення його процесуальних прав та про необ`єктивність та упередженість судді є виключно припущеннями заявника, не підтвердженими жодними доказами.

Таким чином, в силу приписів ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода заявника - представника ФОП Лисюк О.С. з висловленням думки судді щодо ого чи іншого юридичного питання у справі не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, наведені представником ФОП Лисюк О.С. у заяві від 25.11.2019 обставини не можуть бути підставою для відводу судді Дем`як В.М.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 38, 39, 232-235 ГПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

в задоволенні заяви представник відповідача - 2 Фізичної особи - підприємця Лисюк Олени Степанівни про відвід судді Дем`як В.М. від участі у розгляді справи №903/456/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 26.11.2019.

Суддя І. О. Гарбар