РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.11.2019Справа № 910/11453/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕН ТРЕЙД"

2) ОСОБА_1

про стягнення 19765,75 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕН ТРЕЙД" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором від 27.12.2017 в розмірі 19765,75 грн., з яких: 7791,78 грн. - заборгованість за кредитом; 3265,51 грн. - заборгованість за відсотками, 6000,00 грн. - заборгованість по комісії, 2708,46 грн. - заборгованість по пені.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "АДЕН ТРЕЙД" (відповідач-1) умов від 27.12.2017 в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків. Оскільки виконання зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою за договором поруки №POR970 від 27.12.2017, позивач просить стягнути суму заборгованості з позичальника та поручителя солідарно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 суд постановив звернутися до Органу реєстрації Новозбур`ївської сільської ради та Реєстраційного відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 судом постановлено ухвалу, якою позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

11.09.2019 судом повторно направлено запит на адресу Реєстраційного відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області.

12.09.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

30.09.2019 через канцелярію суду від Реєстраційного відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області надійшла відповідь на запит, в якій зазначено, що на території м. Гола Пристань гр. ОСОБА_1 не зареєстрований.

За змістом ч. 10 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо отримана судом інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (фізичної особи) не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Оскільки отримана судом відповідь на запит від Реєстраційного відділу виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області не містить відомостей щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , а відповідь на запит суду від Органу реєстрації Новозбур`ївської сільської ради станом на 02.10.2019 до суду не надходила, суд на підставі ч. 10 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України здійснив виклик ОСОБА_1 як відповідача у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/11759/19, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідачі у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзиву на позов, тобто не скористалися наданими їм процесуальними правами, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд даної справи відповідачі були повідомлені ухвалою суду від 02.10.2019. Ухвала суду від 02.10.2019, направлена на адресу відповідача-1 повернута на адресу поштовим відділенням зв`язку. Про розгляд справи відповідача-2 було повідомлено на офіційному вебпорталі судової влади України, а також ухвалою суду від 02.10.2019, направленою на адресу вказану у позовній заяві та отриманою відповідачем-2, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №465.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також, у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу-2 та відповідач-2 були належним чином повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.12.2017 між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (назву якого змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АДЕН ТРЕЙД" (далі - позичальник, відповідач-1) через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису була підписана Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Умови).

Згідно п.1 зазначеної анкети-заяви, істотними умовами кредитного договору є:

вид кредиту - строковий (п.1.1);

розмір кредиту - визначається ПриватБанком, вказується у про файлі позичальника на сайті rub.pb.ua (п.1.2);

строк кредиту - 12 місяців з моменту видачі коштів (п.1.3);

проценти (комісія) за користування кредитом - 2% в місяць від початкового розміру кредиту (п.1.4);

порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п.1.5);

у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% в місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг (п.1.6).

В обґрунтування позову позивач стверджує, що на виконання умов кредитного договору, надав відповідачу кредитні кошти у сумі 100000,00 грн, в підтвердження чого надав виписку з рахунку відповідача-1.

27.12.2017 між позивачем, як кредитором, та ОСОБА_1 як поручителем (відповідач-2) укладено договір поруки №POR970 (далі - договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "АДЕН ТРЕЙД" (боржник) зобов`язань за угодою-приєднання до розділу 3.2.8 Умов "кредит Куб" (далі - угода).

Відповідно до п. 1.1.1 договору поруки, поручитель відповідає за зобов`язаннями відповідача-1 по сплаті, зокрема, кредиту, що вказана в кредитній угоді, процентної ставки за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту щомісяця, а також за період користування кредитом згідно з п. 3.2.8.5.3 угоди - 4 % від суми кредиту щомісяця.

Якщо під час виконання угоди зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується і обсяг відповідальності поручителя, то поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Згідно із пунктом 1.2 договору поруки сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за угодою в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у зв`язку із порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "АДЕН ТРЕЙД" (відповідач-1) зобов`язань за договором від 27.12.2017 в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків, комісії, у відповідача-1 наявна заборгованість за кредитом у розмірі 7791,78 грн, по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3265,51 грн, по відсоткам у вигляді щомісячної комісії у сумі 6000,00 грн та пені у сумі 2708,46 грн.

Оскільки у відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕН ТРЕЙД" наявна заборгованість за договором від 27.12.2017, з огляду на те, що виконання зобов`язання за вказаним договором забезпечені порукою відповідача 2 - ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду про стягнення солідарно з відповідачів: 7791,78 грн. - заборгованість за кредитом; 3265,51 грн. - заборгованість за відсотками, 6000,00 грн. - заборгованість по комісії, 2708,46 грн. - заборгованість по пені.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 639 ЦК України, зокрема, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис", зокрема, передбачено що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

Як встановлено судом, відповідна заява про приєднання до Умов була підписана 27.12.2017 АТ КБ "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АДЕН ТРЕЙД" в особі керівника - Іонченком Віталієм Юрійович, із використанням її електронного цифрового підпису.

Отже, шляхом приєднання відповідача-1 до Умов та правил надання банківських послуг (заява про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ") між сторонами було укладено кредитний договір.

Як встановлено судом вище, у заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" від 27.12.2017 сторони погодили істоті умови кредитного договору.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 3.2.8.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту "кредит Куб" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання по умов та правил надання банківських послуг (далі заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Згідно з п. 3.2.8.3.1 Умов повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених в заяві.

Відповідно до п. 3.2.8.9.1 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1, 3.2.8.3 цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Згідно з п. 3.2.8.3.2 Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими.

Пунктом 3.2.8.3.3 Умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві.

Нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 3.2.8.9.2 Умов).

Відповідно до п. 3.2.8.9.7 Умов розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

На виконання умов кредитного договору від 27.12.2017 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" перерахувало на поточний рахунок ТОВ "АДЕН ТРЕЙД" (відповідачу-1) кредитні кошти у сумі 100000,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Як підтверджено матеріалами справи, позичальник - ТОВ "АДЕН ТРЕЙД" неналежним чином виконав покладені на нього зобов`язання, визначені Умовами та правилами надання послуг, в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів, сплати відсотків та комісії. У зв`язку із чим, заборгованість відповідача-1 за кредитом становить 7791,78 грн, за відсотками за користування кредитом 3265,51 грн, за відсотками у вигляді щомісячної комісії - 6000,00 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, за відсотками за користування кредитом та за відсотками у вигляді щомісячної комісії, суд дійшов висновку, що розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним.

Пунктом 1.6. заяви передбачено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5 цієї заяви, відповідач-1 зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п. 1.4, сплатити банку, зокрема, неустойку в розмірі згідно розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.8.10.1 Умов у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.3.2, 3.2.8.3.1, 3.2.8.9, 3.2.8.5.12 цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Розрахунок пені у сумі 2708,46 грн, доданий до позову суд визнав обґрунтованим.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як стверджує позивач, виконання зобов`язань за договором від 27.12.2017 було забезпечене договором поруки №POR970 від 27.12.2017, укладеним з ОСОБА_1 як поручителем (відповідач-2).

Договір поруки №POR970 від 27.12.2017, згідно із матеріалами позовної заяви, було підписано відповідачем-2, ОСОБА_1 , із використанням електронного цифрового підпису.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (у редакції чинній на час укладення договору поруки) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Частинами 1-3 статті 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

За змістом ст. 6 Закону України "Про електронний цифровий підпис" Сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Однак, з наданого позивачем відомостей щодо перевірки підпису договору поруки №POR970 від 27.12.2017, судом встановлено, договір поруки підписаний із використанням електронного цифрового підпису ОСОБА_3 . Доказів того, що ОСОБА_4 була уповноваженою особою відповідача-2 матеріали справи не містять.

Окрім того, у договорі поруки №POR970 від 27.12.2017 не зазначено, що вказаний договір укладено ОСОБА_5 від мені відповідача-2.

Договір поруки №POR970 від 27.12.2017 не містить власноручного підпису ОСОБА_1 , а також з договору не вбачається, що він підписаний електронним цифровим підписом ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем не доведено факту укладення у письмовій формі договору поруки №POR970 від 27.12.2017 з боку ОСОБА_1 , зокрема шляхом використання електронного цифрового підпису.

З урахуванням вище наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача до відповідача-2 не підлягають задоволенню та в цій частині позову щодо солідарного стягнення слід відмовити, як вимоги, яка не доведена належними доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд задовольняє частково позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 7791,78 грн, заборгованості по відсоткам у розмірі 3265,51 грн, заборгованості по відсоткам у вигляді щомісячної комісії у сумі 6000,00 грн та пені у сумі 2708,46 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕН ТРЕЙД" та в частині позовних вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 суд відмовляє.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача-1.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЕН ТРЕЙД" (02090, м. Київ, ВУЛИЦЯ АЛМА-АТИНСЬКА, БУДИНОК 8, ідентифікаційний код 40251630) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом у розмірі 7791,78 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 3265,51 грн, заборгованість по комісії у сумі 6000,00 грн, пеню у сумі 2708,46 грн та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" у позові до ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 28.11.2019.

Суддя О.В. Гулевець