ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Справа№ 910/17623/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Копитової О.С.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання: Титарєва Г.І.
за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 21.11.2019

розглянувши апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сучасні біотехнології»
на ухвалуГосподарського суду міста Києва від 05.07.2019
у справі № 910/17623/18 (Суддя Підченко Ю.О.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сучасні біотехнології»
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Керована компанія «Сучасні біотехнології України» 2) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
пропро визнання недійсним свідоцтва України на знак товарів та послуг

за участю представників сторін:
від позивача:Глазков Є.С.
від відповідача-1:не з`явились;
від відповідача-2:не з`явились;
ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Сучасні біотехнології" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керована компанія "Сучасні біотехнології України" відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з винесеним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Сучасні біотехнології" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 у справі № 910/17623/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Сучасні біотехнології" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керована компанія "Сучасні біотехнології України" та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання свідоцтва України № 2244325 на знак для товарів і послуг "Лактомарин" та зобов`язання відповідача внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання недійсним свідоцтва України № 2244325 на знак для товарів і послуг "Лактомарин" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетні "Промислова власність".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Сучасні біотехнології" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 у справі № 910/17623/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Остапенко О.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 розгляд апеляційної скарги призначено до розгляду на 07.10.2019.

У зв`язку з перебування у відпустці судді Сотнікова С.В., розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 призначено повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.10.2019 справу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Грека Б.М., судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 прийнято справу №910/17623/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Сучасні біотехнології" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2017 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М. та призначено справу до розгляду на 07.11.2019.

У зв`язку з обставинами, що призвели до неможливості проведення судового засідання 07.11.2019, колегія суддів вирішила перенести розгляд на іншу дату.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 перепризначено справу до розгляду в судовому засіданні на іншу дату.

У зв`язку з відпусткою судді Отрюха Б.В., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 справу №910/17623/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М. судді: Копитова О.С., Остапенко О.М.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про відсутність доказів порушення прав саме позивача, а тако ж висновків суду про неможливість позивачем ставити питання про визнання свідоцтва недійсним. Зазначено, що позивач наділений правом використання знака «Лактомарин» на території України. Також, судом не вірно зазначено про відсутність доказів добросовісного використання позивачем торгівельної марки.

20.09.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги та вважає рішення правомірним та прийнятим з дотриманням норм матеріального та процессуального права. Зазначено, що суд вірно підкреслив своїм рішенням, що позивачем не доведено порушення його особистого немайнового або майнового права інтересу.

Представники всіх сторін у судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань до суду не направили. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій ухвали суду.

Крім того, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Сучасні біотехнології" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керована компанія "Сучасні біотехнології України" (надалі - відповідач-1) та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (надалі - відповідач-2) про визнання свідоцтва України № 2244325 на знак для товарів і послуг "ЛАКТОМАРІН" та зобов`язання відповідача внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання недійсним свідоцтва України № 2244325 на знак для товарів і послуг "ЛАКТОМАРІН" та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

В обґрунтування позовних вимоги позивач посилається на той факт, що подання відповідачем-1 заявки № m 201623795 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг "ЛАКТОМАРІН" та подальше отримання відповідного свідоцтва № 244325 на Знак для товарів 5 класу МКТП порушує майнові права та охоронювані законом інтереси позивача, з огляду на можливість введення в оману споживача та порушення прав позивача під час ведення господарської діяльності в Україні.

Відмовляючи в позовних вимогах, суд першої інстанції зазначив, що позивачем, не доведено факту порушення власного права, за захистом якого він звернувся до суду, оскільки він не є особою, що яка є виробником товару з позначеннями "ЛАКТОМАРІН" у розумінні ч. 2 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", а відтак позивач не може розглядатися як особа, щодо якої відповідач-1 вводить споживачів в оману щодо використання спірного свідоцтва України № 2244325 на знак для товарів і послуг "ЛАКТОМАРІН" та поряд із тим, позивачем не доведено, що він наділений правами щодо розпорядження знаком на товари та послуги за свідоцтвом RU №411027 на знак для товарів і послуг "lactomarin лактомарин".

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 157 Господарського кодексу України свідоцтво надає право його володільцеві забороняти іншим особам використовувати зареєстровану торговельну марку без його дозволу, за винятком випадків правомірного використання торговельної марки без його дозволу.

Пунктом 6 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" встановлено, що виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється, зокрема на здійснення будь-якого права, що виникло до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 494 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, що належать, зокрема, володільцю відповідного свідоцтва, є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності встановлені законом.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" Права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Строк дії свідоцтва продовжується за умови сплати відповідного збору.

Так, 28.10.2016 до Державної служби інтелектуальної власності України відповідачем-1 була подана заявка № m201623795 на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг "ЛАКТОМАРІН" для товарів 5 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП).

За результатом розгляду даної заявки відповідачеві-1 було видане свідоцтво №244325, Обсяг правової охорони за яким визначається зображенням: ЛАКТОМАРІН а саме: словесним елементом "ЛАКТОМАРІН" виконаний заголовними літерами української абетки чорного кольору у жирному шрифті типу "Arial"; - товарами 5 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг.

Згідно з п. в) ст. 19 Закону "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", свідоцтво може бути визнано недійсним у разі видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Приписами статті 6 septies Паризької конвенції, яка є чинною для Україні з 25.12.1991 визначено, що якщо агент або представник того, хто є власником знака в одній з країн Союзу, подає без дозволу власника заявку на реєстрацію цього знаку від свого власного імені в одній або декількох таких країнах, власник має право запобігти реєстрації або вимагати її анулювання або, якщо закон країни це дозволяє, переоформлення реєстрації на свою користь, якщо тільки агент або представник не надасть доказів, які виправдовують його дії. Власник знака має право, за наявності умов, передбачених у пункті (І), перешкоджати використанню знака агентом чи представником, якщо тільки він не давав згоди на таке використання.

Тобто, виходячи із вказаних положень ст. 6 septies Паризької конвенції, для правильного вирішення спору необхідно встановити наступні обставини:

1) чи є особа, яка подала заявку власником знака в одній з країн Паризького союзу;

2) чи є особа, яка подала заявку в Україні від свого імені, розглядатися як агент чи представник власника знака в одній з країн Союзу, тобто чи існували агентські відносини між позивачем та відповідачем;

3) чи дійсно представник того, хто є власником знака в одній з країн Союзу, подав заявку на реєстрацію цього знака від свого власного імені без дозволу власника (позивача);

4) з якого моменту розпочатися агентські відносини.

Суд першої інстанції вірно зазначено, що позивачем, у свою чергу, не доведено належними та допустимим доказами той факт, що відповідач-1, при подачі заявки за спірним свідоцтвом № 244325 діяв як агент позивача, тобто виступав у якості особи, що представляє інтереси позивача щодо реєстрації знака для товарів і послуг "ЛАКТОМАРІН".

Разом із тим, в матеріалах справи міститься витяг з сайту Федеральної служби Російської Федерації з інтелектуальної власності, патентам і товарним знакам (www.1fips.ru/frps_servlet), з якого вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Сітерна" (далі - ТОВ "Сітерна") ("Общество с ограниченной ответственностью "Ситерна"; 127287, Москва, ул. Башиловская, д. 23, кор. 2 (RU)) надано офіційний дозвіл на використання товарного знаку lactomarin/лактомарин згідно свідоцтва RU №411027, за класом МКТП (511).

За приписом ч. 3 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки до Установи і продовжується Установою за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону. Порядок продовження строку дії свідоцтва встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", згідно з цим Законом не можуть одержати правову охорону також позначення, які, зокрема, є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Строк дії свідоцтва продовжується за умови сплати відповідного збору. Свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" використанням знака визнається нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

З матеріалів справи не вбачається доказів на підтвердження того факту, що позивач є виробником товару за знаком для товарів і послуг "ЛАКТОМАРІН", а також доказів на підтвердження того факту, що позивач наділений правом на використання даного товарного знаку відповідно до означеного вище свідоцтва RU №411027, за класом МКТП (511).

Наданий позивачем лист TOB "Сітерна" (исх. №4/2018 от "31" января 2018), копія якого міститься в матеріалах справи, надає дозвіл позивачу використовувати зареєстроване позначення "ЛАКТОМАРІН" для реалізації продукції, тобто не надає позивачеві права на використання прав за свідоцтвом.

Так, за приписами ст.500 ЦК України, будь-яка особа, яка до дати подання заявки на торговельну марку або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки в інтересах своєї діяльності добросовісно використала торговельну марку в Україні або здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, має право на безоплатне продовження такого використання або використання, яке передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користувача).

Право попереднього користувача може передаватися або переходити до іншої особи тільки разом із підприємством чи діловою практикою або з тією частиною підприємства чи ділової практики, в яких було використано торговельну марку або здійснено значну і серйозну підготовку для такого використання.

При цьому, судом обгрунтовано не прийнято висновок експерта в якості допустимого доказу у даній справі, оскільки не підтверджує той факт, що саме позивач є виробником товару, під час виробництва якого використовується знак для товарів і послуг "ЛАКТОМАРІН", так як виробником даного товару є TOB "Сітерна" та даний висновок не доводить факт введення в оману споживачів щодо особи відповідача-1, як виробника товару в контексті правової охорони, що визначена ч. 2 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

При цьому, суд враховує, що згідно ч. 1. ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

За таких підстав, суд оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивачем не доведено факту порушення власного права, за захистом якого він звернувся до суду, оскільки він не є особою яка є виробником товару з позначеннями "ЛАКТОМАРІН" у розумінні ч. 2 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", а відтак позивач не може розглядатися як особа, щодо якої відповідач-1 вводить споживачів в оману щодо використання спірного свідоцтва України №2244325 на знак для товарів і послуг "ЛАКТОМАРІН" та поряд із тим, позивачем не доведено, що він наділений правами щодо розпорядження знаком на товари та послуги за свідоцтвом RU №411027 на знак для товарів і послуг "lactomarin лактомарин".

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Проніна та інші проти України" від 18.07.2006 зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може прийматись як вимоги подавати детальну відповідь на кожний аргумент.

У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з підстав порушення незначних правил при розгляді та задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Сучасні біотехнології» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 у справі №910/17623/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/17623/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді О.С. Копитова

О.М. Остапенко

повний текст виготовлено 27.11.2019