ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2019 р. Справа№ 910/6732/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Куксова В.В.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явились,

від відповідача Бурвікова І.Ю.,

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року (повний текст рішення складено 18.06.2019 року)

у справі № 910/6732/18 (суддя Сташків Р.Б.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Артмакс Інжиніринг"

до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

про стягнення 590130,48 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Артмакс Інжиніринг" (далі за текстом - ТОВ «Артмакс Інжинірінг») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (далі за текстом - ПАТ «НСТУ») про стягнення 590 130, 48 грн., що складається з 470 000,00 грн. - основної заборгованості, а також нараховані на цю заборгованість 59 966,85 грн. - пені, 13 636,44 грн. - 3% річних і 46 527,19 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Артмакс Інжинірінг» посилається на неналежне виконання ПАТ «НСТУ» зобов`язання за Договором № 73-67/4 від 29.03.2017 року щодо повної оплати вартості наданих послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2018 року та Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 року року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів мотивовано тим, що позовні вимоги є необґрунтованими, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин надання послуг на загальну суму 2 350 000,00 грн. При цьому, апеляційний господарський суд зазначив, що господарський суд першої інстанції помилково розцінив спірний Договір як договір підряду, тоді як він є договором про надання послуг.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 12.02.2019 року у справі № 910/6732/18 рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд.

Скасовуючи прийняті місцевим та апеляційним господарськими судами рішення та постанову, Верховний Суд вказав, що судами попередніх інстанцій не враховано, що в рішенні Господарського суду Львівської області від 05.07.2018 року зі справи № 914/226/18 (залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 року), встановлено, що Акт надання послуг від 20.12.2017 року № 11 не є правочином, а тому не може змінювати умови Договору. Факт укладення сторонами будь-яких додаткових угод чи додатків до Договору, які б змінювали умови цього правочину, відсутні. Відповідач виконав передбачені Договором роботи та надав відповідні послуги належним чином та в повному обсязі. Вказана обставина визнається обома сторонами, а також вбачається з Акта надання послуг від 20.12.2017 року № 11 (в тій його частині, яка не заперечується жодною із сторін). Позивач безпідставно зазначив у Акті від 20.12.2017 року № 11 іншу ціну (вартість робіт та послуг), ніж та, яка передбачена умовами Договору, що є порушенням ст. ст. 509, 526, 629 ЦК України та умов Договору (п.п. 1.1, 7.1, 8.1, 8.2, 11.4).

З огляду на зазначені законодавчі приписи, зміст позовних вимог у даній справі, їх обґрунтування та доводи позивача (скаржника) господарські суди попередніх інстанцій мали вичерпно з`ясувати доказове (преюдиціальне) значення для даної справи обставин, встановлених господарським судом у розгляді іншої господарської справи, а саме № 914/226/18, рішення в яких вже існували на час розгляду судами даної справи № 910/6732/18. Викладене випливає, зокрема, з того факту, що в обох зазначених справах розглядалися питання і встановлювалися обставини, пов`язані, зокрема, з тими обсягами робіт (послугами), з приводу яких виник спір і в даній справі. Однак, господарські суди попередніх інстанції відповідних обставин справи № 914/226/18 з точки зору її преюдиційності для даної справи не дослідили.

Верховний Суд також вказав, що, вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні позовних вимог у даній справі, суд першої інстанції з`ясував факт узгодження сторонами обсягу наданих послуг, але не в частині вартості останніх. Відсутність між сторонами спору щодо обсягу послуг за одночасної наявності ціни як умови Договору надавало суду можливості визначитися шляхом нескладних арифметичних розрахунків з вартістю послуг за цим правочином. Однак обставин, пов`язаних з відповідною умовою Договору (ціною), а відтак й з вартістю послуг за ним, судами належним чином не встановлено. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій належним чином не встановили обставин даної справи, вичерпно не з`ясували усіх обставини та не оцінили доказів, пов`язаних з реальним обсягом виконаних за Договором робіт (наданих послуг) та реальною їх ціною, припустившись у зв`язку з цим порушення вимог ст.ст. 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Названими судовими інстанціями належним чином не досліджено усі зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення тих фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору з даної справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з ПАТ «НСТУ» на користь ТОВ "Артмакс Інжиніринг" 590 130,48 грн. - заборгованості, а також 8 851,96 грн. - судового збору за подання позову, 13 277,94 грн. - судового збору за подання апеляційної скарги, 17 703,92 грн. - судового збору за подання касаційної скарги, 50 000,00 грн. - витрат на правову допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд вказав на належне і повне виконання позивачем договірних зобов`язань та відсутність заперечень чи претензій до виконаних робіт, що підтверджується підписаним сторонам Актом; щодо вимог про стягнення пені, інфляційних та 3% річних, господарський суд першої інстанції послався на ст. ст. 546, 549, 625 ЦК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням ПАТ «НСТУ» подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі № 910/6732/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ПАТ «НСТУ» посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального (ст. ст. 6, 11, 626-629 ЦК України, ст. 193 ГК України) та процесуального (ст. ст. 13, 74, 75-77, 86, 236, 269, 282 ГПК України) права, невідповідність обставинам справи викладеним у рішенні висновків, зокрема, про те, що відповідач не отримав від позивача послуги в повному обсязі на суму 2 350 000,00 грн., а лише на суму 1 366 302,00 грн., не надав вірної оцінки змісту Акта приймання-передачі наданих послуг від 20.12.2017 року № 11, заперечень № 2 від 21.12.2017 року до вказаного Акта, супровідного листа (вих. № 171221/10) та відсутність доказів на підтвердження надання позивачем відповідачу послуг на суму 2 350 000,00 грн. Крім того, апелянт вказує, що місцевим господарським судом не взято до уваги, що судові рішення у справі № 914/226/18 не встановлюють преюдиційного факту виконання позивачем договірних зобов`язань на загальну суму 2 350 000,00 грн. і, відповідно, не повинно було прийматися господарським судом першої інстанції. Таким чином, на думку відповідача, оскільки у матеріалах справи відсутні докази наявності його заборгованості перед позивачем, місцевим господарським судом було безпідставно задоволено вимоги позову про стягнення пені, 3% річних та інфляційних. Щодо відмови господарського суду у задоволенні Клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу, апелянт вказує, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «НСТУ» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі №910/6732/18 та призначено розгляд справи на 12.09.2019 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.09.2019 року, у зв`язку з відпусткою судді Хрипуна О.О., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/6732/18 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Чорногуз М.Г., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 року апеляційну скаргу ПАТ «НСТУ» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі № 910/6732/18 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено розгляд справи на 24.10.2019 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.10.2019, у зв`язку з участю судді Чорногуза М.Г. у засіданні круглого столу 24.10.2019 року, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/6732/18 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Хрипун О.О., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2019 року апеляційну скаргу ПАТ «НСТУ» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі № 910/6732/18 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено розгляд справи на 14.11.2019 року.

14.11.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.11.2019, у зв`язку з відпусткою судді Іоннікова І.А., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/6732/18 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Євсікова О.О., Хрипуна О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/6732/18 прийняти до провадження колегією суддів у визначеному складі, розгляд справи призначено на 14.11.2019.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.11.2019, у зв`язку з відпусткою судді Хрипуна О.О., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/6732/18 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Євсікова О.О., Куксова В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/6732/18 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено розгляд справи на 28.11.2019 року.

В судовому засіданні 28.11.2019 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника позивача.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та встановлено місцевим господарським судом, 29.03.2017 року ТОВ «Артмакс Інжинірінг» (як виконавцем) та ПАТ «НСТУ» (як замовником) уклали Договір № 73-67/4 (далі за текстом - Договір), за умова якого виконавець зобов`язується, у зумовлений термін, забезпечити килимовим покриттям павільйон №1 (встановлення, обслуговування, демонтаж) для Пісенного конкурсу Євробачення 2017, за адресою м. Київ, Броварський пр-т., 15 (39530000-6 килимові покриття, килимки та килими) (послуги), а замовник зобов`язується прийняти послуги і оплатити їх.

Згідно з п. 1.2 Договору, його предметом є надання послуг визначених виконавцем та замовником у специфікації, із зазначенням номенклатури, найменування та кількості, ціни за одиницю. Обсяг послуг, одиниці вимірювання, їх часткове співвідношення визначаються специфікацією за згодою сторін (п. 3.1 Договору), яка є невід`ємною частиною до цього договору (п. 3.2 Договору).

За умов п.п. 4.1, 4.2 Договору, надання послуг здійснюється на умовах та в строки, визначені та затверджені сторонами у специфікації, за адресою: м. Київ, Броварський пр-т., 15, Міжнародний Виставковий Центр.

Пунктом 7.1 Договору сторони погодили, що загальна вартість послуг за цим договором становить 2 350 000,00 грн., в тому числі ПДВ 391 666,67 грн.

Відповідно до п. 8.1 Договору, замовник сплачує виконавцю передплату у розмірі 80% вартості послуг, зазначеної у п. 7.1 Договору, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця протягом 5 (п`яти) робочих днів після підписання даного договору, а 20% вартості послуг - протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання акта прийому-передачі наданих послуг та акта прийому-передачі матеріальних цінностей в обсягах, визначених Договором. Акт прийому-передачі наданих послуг та акт прийому-передачі матеріальних цінностей підписуються одночасно, після демонтажу та доставки демонтованого, бувшого у використанні, килимового покриття за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 42 (п. 8.2 Договору).

У п. 9.3. договору сторони погодили, що у разі несплати вартості послуг замовником у термін, встановлений розділом 8 цього договору, на вимогу виконавця замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої частини послуг за кожний день прострочення.

Даний договір набуває юридичної сили з моменту його підписання сторонами та діє до 31.05.2017 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. Договору).

29.03.2017 року ТОВ «Артмакс Інжинірінг» та ПАТ «НСТУ» погодили та підписали Специфікацію до Договору (додаток №1), якою погодили статті витрат:

- покриття килимове у кількості 10500 кв.м., вартістю 2 028 600,00 грн. з ПДВ;

- скотч двосторонній у кількості 10500 кв.м., вартістю 126 000,00 грн. з ПДВ;

- транспортні витрати у кількості 2 шт., вартістю 6 400,00 грн. з ПДВ;

- витрати на монтаж/демонтаж у кількості 10500 кв.м., вартістю 189 000,00 грн. з ПДВ,

разом загальною вартістю - 2 350 000,00 грн., в тому числі ПДВ 391 666,67 грн.

04.04.2017 року, платіжним дорученням № 2 від 03.04.2017 року, ПАТ «НСТУ» сплатило ТОВ «Артмакс Інжинірінг» передплату 80% вартості послуг в сумі 1 880 000,00 грн., що визнається обома сторонами. Щодо виконання ТОВ «Артмакс Інжинірінг» умов Договору в частині передачі ПАТ «НСТУ» за відповідним Актом матеріальних цінностей, сторони одна до одної у межах цього судового спору претензій не заявляють, натомість, спір стосується питання обсягу надання послуг по Договору.

30.05.2017 року ТОВ "Артмакс Інжиніринг" звернулось до ПАТ «НСТУ» з Листом (вих. № 01/20170530), в якому просило підписати Акт надання послуг на суму 2 350 000,00 грн. та оплатити надані послуги (т. 1, а.с. 23-24).

Згідно наданих ТОВ «Артмакс Інжинірінг» документів, ПАТ «НСТУ» зверталось до ТОВ "Артмакс Інжиніринг" з пропозицією щодо укладення Додаткової угоди про зміну ціни договору, яка не була підписана позивачем (т. 1, а.с. 25).

20.12.2017 року ТОВ «Артмакс Інжинірінг» та ПАТ «НСТУ» підписали Акт надання послуг № 11 на суму 1 366 302,00 грн. (т. 1, а. с. 27), згідно з яким ТОВ «Артмакс Інжинірінг» надало, а ПАТ «НСТУ» прийняло наступні послуги по Договору за статтями витрат:

- покриття килимове у кількості 10500 кв.м. вартістю 1 165 500,00 грн. з ПДВ;

- скотч двосторонній у кількості 170,5 кв.м., вартістю 15 252,00 грн. з ПДВ;

- витрати на монтаж/демонтаж у кількості 10500 кв.м., вартістю 185 550,00 грн. з ПДВ.

Всього, згідно з підписаним сторонами Актом надання послуг № 11 було надано та прийнято послуги на суму 1 366 302,00 грн.

22.12.2017 року, супровідним листом (вих. №171221/10), ТОВ «Артмакс Інжинірінг» передало ПАТ «НСТУ» (зареєстровано за вх. № 3966/3) Заперечення № 02 від 21.12.2017 року на Акт надання послуг № 11 від 20.12.2017 року (т. 1, а.с. 28).

У Запереченнях № 02 від 21.12.2017 року ТОВ «Артмакс Інжинірінг» не погоджується з вказаною у Акті сумою наданих послуг та наполягає на сумі наданих послуг у розмірі 2 350 000,00 грн., оскільки, на думку позивача, ПАТ «НСТУ» було безпідставно виключено з Акта витрати на транспортування килимового покриття у кількості 2 шт., та вказано менший об`єм пакувального матеріалу ніж було обумовлено Договором, та фактично використано Позивачем.

При цьому, ПАТ «НСТУ» не заперечує, що килимове покриття було доставлено в строк та належним чином облаштоване на об`єкті.

Зміни до Договору та Специфікації (яка є невід`ємною частиною Договору) щодо об`єму надання послуг та їх вартості, обумовлених Договором, сторонами не вносились.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.07.2018 року (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 року) у справі № 914/226/18 (т. 2, а.с. 17-21) встановлено, що ТОВ «Артмакс Інжинірінг» виконало передбачені Договором роботи та надало ПАТ «НСТУ» відповідні послуги належним чином та в повному обсязі, натомість ПАТ «НСТУ» безпідставно зазначив у Акті від 20.12.2017 року № 11 іншу ціну (вартість робіт та послуг), ніж та, яка передбачена умовами Договору, що є порушенням ст. ст. 509, 526, 629 ЦК України та умов Договору (п.п. 1.1, 7.1, 8.1, 8.2, 11.4).

Крім того, у вказаному вище рішенні зазначено, що, оскільки сторонами не укладалось жодного двостороннього правочину про зміну умов Договору, у т.ч. - щодо ціни (вартості робіт та послуг), яка є істотною умовою, тому відсутні будь-які правові підстави для зміни ціни (вартості) в Акті № 11 від 20.12.2017 року. При цьому, важливо, що у даному випадку відсутні будь-які інші обставини, передбачені нормами ч. 4 ст. 36 Закону України « Про публічні закупівлі», які були б підставами для зміни істотних умов Договору після його укладення.

Обґрунтованого відхилення поданих ТОВ «Артмакс Інжинірінг» Заперечень на акт від 20.12.2017 року № 11, ПАТ «НСТУ» не надало.

Спір між сторонами Договору виник у зв`язку з тим, що ПАТ «НСТУ» визначену Договором вартість послуг оплатив не в повному обсязі, у зв`язку з чим ТОВ «Артмакс Інжинірінг» просить стягнути з ПАТ «НСТУ» 470 000,00 грн. - основної заборгованості, а також нараховані на цю заборгованість 59 966,85 грн. - пені, 13 636,44 грн. - 3% річних і 46 527,19 грн. - інфляційних втрат, а всього - 590130,48 грн.

Частиною 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За визначенням ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. ч. 1, 2 ст. 193 ГК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення вимог позову про стягнення основної заборгованості у розмірі 470 000,00 грн.

Щодо посилань апеляційної скарги на ту обставину, що ТОВ «Артмакс Інжинірінг» надало ПАТ «НСТУ» послуги на загальну суму 1 366 302,00 грн., згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг № 11 від 20.12.2017 року, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу ПАТ «НСТУ» на обставини, встановлені рішенням Господарського суду Львівської області від 05.07.2018 року (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 року) у справі № 914/226/18 та які необхідно взяти до уваги господарському суду при повторному розгляді справи. Зокрема, що Акт надання послуг від 20.12.2017 року № 11 не є правочином, а тому не може змінювати умови Договору. Факт укладення сторонами будь-яких додаткових угод чи додатків до Договору, які б змінювали умови даного правочину, відсутні. ТОВ «Артмакс Інжинірінг» виконало передбачені Договором роботи та надало відповідні послуги належним чином та в повному обсязі. Вказана обставина визнається обома сторонами, а також вбачається з Акта надання послуг від 20.12.2017 року № 11 (в тій його частині, яка не заперечується жодною із сторін). ПАТ «НСТУ» безпідставно зазначило у Акті від 20.12.2017 року № 11 іншу ціну (вартість робіт та послуг), ніж та, яка передбачена умовами Договору.

Відтак, наведені ПАТ «НСТУ» доводи щодо часткового виконання ТОВ «Артмакс Інжинірінг» зобов`язання за Договором ґрунтуються на довільному тлумаченні апелянтом обставин справи та норм чинного законодавства.

За аналогічних підстав не можуть бути прийняті до уваги твердження ПАТ «НСТУ» щодо оспорення обставин, встановлених рішенням Господарського суду Львівської області від 05.07.2018 року (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 року) у справі № 914/226/18.

Наведеним спростовуються твердження ПАТ «НСТУ» про порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права під час розгляду справи в частині вимог про стягнення основної заборгованості.

Розглянувши вимоги позову про стягнення 59 966,85 грн. - пені, 13 636,44 грн. - 3% річних і 46 527,19 грн. - інфляційних втрат, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла наступних висновків.

Умовами Договору № 73-67/4 від 29.03.2017 року у п. 9.3 сторони передбачили, що у разі несплати вартості послуг замовником у термін, встановлений Розділом 8 цього Договору, на вимогу виконавця замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої частини послуг за кожен день прострочення.

Згідно зі ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку вимог в частині пені, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про його арифметичну правильність, у зв`язку з чим до стягнення з відповідача підлягає 59 966,85 грн. - пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних та інфляційних судом, перевірений місцевим господарським судом, після його перерахунку апеляційний господарський суд вважає обґрунтованим і арифметично правильним, відтак, до стягнення з ПАТ «НСТУ» підлягає 13 636,44 грн. - 3% річних та 46 527,19 грн. -інфляційних.

За наведених підстав, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що всього до стягнення з ПАТ «НСТУ» на користь ТОВ «Артмакс Інжинірінг» підлягає 470 000,00 грн. - основної заборгованості, а також нараховані на цю заборгованість 59 966,85 грн. - пені, 13 636,44 грн. - 3% річних і 46 527,19 грн. - інфляційних втрат.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків місцевого господарського суду (зважаючи на доводи апеляційної скарги), суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 року), в якому зазначено, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Щодо вимог апеляційної скарги про скасування рішення місцевого господарського суду в частині стягнення 50 000,00 грн. - витрат на правову допомогу та відхилення заперечень ПАТ «НСТУ`щодо розміру заявлених витрат на правову допомогу та Клопотання про їх зменшення, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України).

У відповідності до ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 цього Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» , гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18 викладено такий правовий висновок: «Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: (1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); (2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись Главою 52 ЦК України; (3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; (6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що, звертаючись з Клопотанням про відшкодування витрат на правову допомогу, позивач, в порушення вимог ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, не надало детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, які є співрозмірними визначеним у ч. 4 цієї статті критеріям.

Частини 5, 6 ст. 126 ГПК України надають іншій стороні, у разі недотримання позивачем вимог ч. 4 цієї статті, право звернутись до господарського суду з клопотанням зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Звертаючись з відповідним Клопотанням, відповідач вказав, що адвокат Серьогін С.Ю. як представник позивача (договір з яким було укладено лише 25.03.2019 року, в той час як з позовною заявою за ТОВ «Артмакс Інжинірінг» звернулось ще 26.05.2018 року) підготував та подав до місцевого господарського суду лише письмові пояснення та, станом на 22.04.2019 року, брав участь лише у одному судовому засіданні, а відтак витрати на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн. не є розумними та виправданими, не відповідають критерію реальності (дійсності) адвокатських витрат.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що наведені в обґрунтування вказаного Клопотання обставини підтверджуються мматеріалами справи; після звернення відповідача з Клопотанням адвокат Серьогін С.Ю. як представник ТОВ «Артмакс Інжинірінг» надав до місцевого господарського суду Акт № 1 наданих послуг за Договором № 035 про надання правової допомоги від 25.03.2019 року, згідно з яким (за період з 25.03.2019 року по 19.04.2019 року) надані ним послуги полягали у відрядженні до м. Львова для надання консультацій з правових питань, проведення правової експертизи та аналізу документів, наданих замовником, аналізу судової практики та рішень у цій справі, підготовка документів для участі у судових засіданнях, представництво інтересів замовника у господарському суді м. Києва (всього кількість витрачених годин - 50).

Колегія суддів апеляційної інстанції, зважаючи на положення п.2) ч. 2 ст. 126 ГПК України відзначає, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Поряд з цим, умовами Договору № 035 від 25.03.2019 року сторони встановили, що замовник сплачуватиме окремо втрати виконавця, пов`язані з наданням адвокатських послуг за цим Договором, в т.ч. витрати з відрядження виконавця за межі міста Києва.

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що пов`язані з відрядженням витрати виконавця жодним чином не підтверджені; протягом вказаного у Акті часу адвокат Серьогін С.Ю. як представник ТОВ «Артмакс Інжинірінг» не приймав участі у жодному судовому засіданні (в період, вказаний у Акті місцевим господарським судом не було проведено жодного судового засідання за участю сторін у цій справі), ним було підготовано та подано до суду лише Клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу та письмові пояснення у справі; всього адвокат Серьогін С.Ю. як представник ТОВ «Артмакс Інжинірінг» приймав участь у двох судових засіданнях.

За наведених підстав, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення поданого Товариства з обмеженою відповідальністю "Артмакс Інжиніринг" Клопотання та відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу частково - у розмірі 25 000,00 грн., у зв`язку з чим прийняте місцевим господарським судом рішення підлягає зміні в цій частині.

Згідно зі ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, в т.ч. скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 277 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, ст. 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі № 910/6732/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі № 910/6732/18 змінити в частині розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Артмакс Інжинірінг» на правову допомогу, виклавши його в наступній редакції:

«Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Артмакс Інжиніринг" 25 000,00 грн. - витрат на правову допомогу.».

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі № 910/6732/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/6732/18.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду, у порядку та в строк передбаченими ст. ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.11.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Євсіков

В.В. Куксов