РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2019Справа №910/7937/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Група Арсенал"
до Приватного підприємства "Гарант Енерго М"
простягнення 1 918 654,83 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Каіра В.В.;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача з вимогами про стягнення 1 918 654,83 грн. за договорами: від 16.10.2018 №2 про надання послуг з охорони, від 15.11.2018 №2 про надання послуг з охорони, від 19.10.2018 №3 про надання послуг з охорони, від 15.11.2018 №2 про надання послуг з охорони, від 15.11.2018 №3 про надання послуг з охорони.

Ухвалою суду від 21.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Судове засідання у справі призначено на 01.08.2019.

У судовому засіданні 01.08.2019 судом оголошено перерву до 24.09.2019.

У судовому засіданні 24.09.2019 закрито підготовче провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті на 22.10.2019.

У судовому засіданні 22.10.2019 судом оголошено перерву до 19.11.2019.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що відповідач отримав кореспонденцію суду 11.11.2019.

Окрім того, в матеріалах справи наявний витяги з офіційного відстеження «Укрпошта», з якого вбачається, що відповідач отримував кореспонденцію суду 29.08.2019, 19.07.2019, 11.11.2019.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За приписами ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в зв`язку з чим справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

В судовому засіданні 19.11.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 19.11.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2018 року між Приватним підприємством «ГАРАНТ ЕНЕРГО М» (Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРУПА АРСЕНАЛ» (Позивач) було укладено Договір №2 про надання послуг охорони, також 15 листопада 2018 року між Відповідачем та Позивачем було укладено Договір №2 про надання послуг охорони, відповідно до яких (п.1.1. Договорів) Замовник (Відповідач), доручає, а Охоронна фірма (Позивач) зобов`язується надати за плату послуги з охорони комплексу будівель та споруд з устаткуванням ТЕЦ Новояворівська.

Крім того, 19 жовтня 2018 року між Відповідачем та Позивачем було укладено Договір №3 про надання послуг охорони, також 15 листопада 2018 року між Відповідачем та Позивачем було укладено Договір №3 про надання послуг охорони, відповідно до яких (п.1.1. Договорів) Замовник (Відповідач), доручає, а Охоронна фірма (Позивач) зобов`язується надати за плату послуги з охорони комплексу будівель та споруд з устаткуванням ТЕЦ Новий розділ.

Таким чином, між Позивачем та відповідачем було укладено 4 (чотири) договори про надання послуг з охорони. Вказані договори є типовими та зміст їх пунктів є аналогічним крім тих, що стосуються особливостей об`єктів охорони.

Отже, відповідно до умов вищевказаних договорів Відповідач прийняв на себе зобов`язання вчасно та в повному обсязі здійснювати оплату наданих Позивачем послуг.

Відповідно до п. 1.1.1 договорів, охорона КПП здійснюється шляхом дотримання на них перепусткового та внутрішньооб`єктового режиму (обходу території по периметру, огляду будівель в нічний час), попередження розкрадань шляхом догляду автотранспорту та працівників згідно вимог нормативних актів.

Згідно з п. 1.1.2 договорів, приміщення контрольно-пропускного пункту повинно відповідати вимогам по технічній забезпеченості охоронними засобами (охоронно-тривожна сигналізація, система контролю доступу і т.п.). Охорона об`єктів здійснюється цілодобово.

Згідно з п. 1.3 договорів, для якісного виконання своїх обов`язків Охоронна фірма повинна підтримувати в робочому стані засоби відеонагляду, контролю доступу і ОПС та раз на тиждень перевіряти їх працездатність.

Під час виконання своїх обов`язків співробітники Охоронна фірма знаходяться у форменому одязі та спорядження спеціальними засобами, дозволеними чинним законодавством (газовий балончик, гумовий кийок або газові пістолет) (п.1.3 договорів).

Об`єкти, які передаються під охорону, повинні бути обладнані засобами охоронно- пожежної сигналізації та пожежогасіння; відповідати вимогам по технічній укріпленості:

- територія підприємства, виробничих цехів, складів (по периметру) з настанням темряви повинні освітлюватися так, щоб вона була доступна для огляду нарядом Охоронна фірма;

- складування будь-яких матеріалів на території об`єкта, що охороняється, може проводитися не ближче 2,5 м від стін та огорожі;

- стіни, стеля, вікна, люки, двері приміщень в яких зберігаються товарно-матеріальні цінності, повинні бути в справному стані.

Відповідно до п.п.2.1- 2.4 договорів, вартість послуг з охорони визначається сторонами на основі протоколу узгодження ціни на здійснення заходів охорони (додаток № 1), що додається до Договору і є його невід`ємною частиною.

В разі змін кон`єктури ринку або настання інших обставин, що викликають збільшення суми витрат на забезпечення охорони, сума Договору змінюється на основі наданого Охороною фірмою обґрунтованого розрахунку та оформлюється Додаткової угодою до цього Договору в місячний строк.

Оплата послуг по охороні здійснюється Замовником щомісячно з 20 по 25 число поточного місяця у національній валюті України шляхом перерахування в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Охоронної фірми 100 % вартість наданих послуг після отримання Замовником від Охоронної фірми повного пакету оригіналів документів, необхідних для здійснення оплати, наведених в пункті 2.3. цього Договору, та оформлених у відповідності до умов цього Договору.

Документи, необхідні для здійснення оплати послуг за цим Договором, Охоронна фірма повинна надати Замовнику не пізніше 10 числа звітного місяця:

- оригінал рахунку від Охоронної фірми, оформлений на аркуші формату А4, Охоронна фірма зобов`язана зазначити в рахунку номер відповідного Замовлення на послуги, за яким було надано послуги;

- акт наданих послуг, підписаний обома сторонами, оформлений у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Згідно з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статті 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконанню в цей строк.

Судом встановлено, що на виконання умов вищевказаного Договору, позивачем було виконано свої зобов`язання з надання послуг з охорони комплексу будівель та споруд з устаткуванням ТЕЦ Новояворівська, ТЕЦ Новий Розділ.

Так, як встановлено судом, за період дії договорів - до 31 грудня 2018 року (дата фактичного припинення надання послуг через їх систематичну несплату) Позивачем було надано послуг на загальну суму:

- по Договору №2 від 16.10.2018 року, відповідно до Акту надання послуг №6/1 від 14.11.2018 року (за жовтень-листопад 2018 року), що підписаний обома сторонами на загальну суму - 519 000,00 грн. (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ;

- по Договору №3 від 19.10.2018 року, відповідно до Акту надання послуг №5/1 від 14.11.2018 року (за жовтень-листопад 2018 року), що підписаний обома сторонами на загальну суму - 519 000,00 грн. (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ;

- По Договору №2 від 15.11.2018 року:

- відповідно до Акту надання послуг №8 від 30.11.2018 року (за листопад 2018 року), що підписаний обома сторонами на загальну суму - 83 800,00 грн. (вісімдесят три тисячі вісімсот гривень 00 коп.) без ПДВ (який частково був сплачений у розмірі 50 000,00 грн.);

- відповідно до Акту надання послуг №12 від 31.12.2018 року (за грудень 2018 року), на загальну суму - 167 600,00 грн. (сто шістдесят сім тисяч шістсот гривень 00 коп.) без ПДВ.

- По Договору №3 від 15.11.2018 року:

- відповідно до Акту надання послуг №7 від 30.11.2018 року (за листопад 2018 року), що підписаний обома сторонами на загальну суму - 125 700,00 грн. (сто двадцять п`ять тисяч сімсот гривень 00 коп.) без ПДВ (який частково був сплачений у розмірі 50 000,00 грн.);

- відповідно до Акту надання послуг №11 від 31.12.2018 року (за грудень 2018 року), на загальну суму - 251 000,00 грн. (двісті п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень 00 коп.) без ПДВ.

Таким чином, як встановлено судом, за час дії Договорів про надання послуг з охорони, Позивачем належним чином було надано послуг на загальну суму 1 666 100,00 гривень (один мільйон шістсот шістдесят шість тисяч сто гривень 00 коп.) без ПДВ.

Натомість, за весь час дії Договорів Відповідачем було здійснено оплату в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.), що підтверджується відповідною випискою за період за 30.11.2018.

Таким чином, станом на час прийняття рішення, основна заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 1 566 100,00 грн. (один мільйон п`ятсот шістдесят шість тисяч сто гривень 00 коп.) без ПДВ.

Зважаючи на встановлені обставини справи та приписи вищевикладених правових норм, а також оскільки на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 1 566 100,00 грн. основного боргу позивачем нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідач, в порушення умов Договору у визначений строк повну оплату не здійснив належним чином, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до п.5.3. Договорів Замовник у разі порушення строку оплати вартості наданих Охоронною фірмою послуг крім основної заборгованості відповідно до п.п.2.3., зобов`язаний виплатити Охоронній фірмі:

- пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати;

- суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка пеня штраф), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарських зобов`язань (ст.230 ГК України).

Згідно з ч.1,3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до 4.2. ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

У силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичний розрахунок в цій частині позовних вимог, відповідно до розрахунку позивача, дійшов висновку про задоволення стягнення пені у розмірі 266 782,18 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд вважає обґрунтовані вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в заявленому розмірі 63 412,65 грн. та 3% річних в розмірі 22 360,00 грн.

З врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 129, 233, 238, 250-252, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Арсенал" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Гарант Енерго М" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, ідентифікаційний код 34795648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Арсенал" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4а, оф.139, ідентифікаційний код 41627611) 1 566 100 (один мільйон п`ятсот шістдесят шість тисяч сто) грн. 00 коп. основного боргу, 266 782 (двісті шістдесят шість тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 18 коп., 63 412 (шістдесят три тисячі чотириста дванадцять) грн. 65 коп. інфляційних втрат, 22 360 (двадцять дві тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп. 3% річних, 28 779 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн. 82 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.11..2019

Суддя І.І. Борисенко