ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. Справа№ 910/3419/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Климюк В.Ю. Сікорський Т.Г.;

від відповідача 1: не прибув;

від відповідача 2: не прибув;

від третьої особи 1: не прибув;

від третьої особи 2: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 року

у справі № 910/3419/19 (суддя: Гулевець О.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край" про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент"

2) Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанни Мирсаєтівни

третя особа 1, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1

третя особа 2, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онищенко Марія Олександрівна

про витребування з незаконного володіння нерухомого майна, скасування записів та визнання рішення недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рідний край" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" (далі - відповідач 1), Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанни Мирсаєтівни (далі - відповідач 2) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 (далі - третя особа 1) та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Онищенко Марія Олександрівна (далі - третя особа 2) про 1) про витребування з незаконного володіння на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край" наступні об`єкти нерухомого майна, а саме:

- групи приміщень №138 (нежитлові приміщення) загальною площею 1093,7 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 138, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- групи приміщень №145 (нежитлові приміщення) загальною площею 226,1 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 145, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- групи приміщень №146 (нежитлові приміщення) загальною площею 156,5 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 146, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- групи приміщень №148 (нежитлові приміщення) загальною площею 212,5 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 148, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- групи приміщень №149 (нежитлові приміщення) загальною площею 197,3 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 149 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

2) скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні записи про право власності з моменту їх вчинення, а саме:

- запису про право власності № 27093096 від 18.07.2018 р. на групу приміщень №138 площею 1093,7 кв.м. за адресою: проспект Валерія Лобановського, 4-А , приміщення 138, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за ТОВ "Асад Девелопмент";

- запису про право власності № 27094915 від 18.07.2018 р. на групу приміщень №145 площею 226,1 кв.м. за адресою: проспект Валерія Лобановського, 4-А , приміщення 145, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за ТОВ "Асад Девелопмент";

- запису про право власності № 27095705 від 18.07.2018 р. на групу приміщень №146 площею 156,5 кв.м. за адресою: проспект Валерія Лобановського, 4-А , приміщення 146, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за ТОВ "Асад Девелопмент";

- запису про право власності № 27096304 від 18.07.2018 р. на групу приміщень №148 площею 212,5 кв.м. за адресою: проспект Валерія Лобановського, 4-А , приміщення 148, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за ТОВ "Асад Девелопмент";

- запису про право власності № 27096928 від 18.07.2018 р. на групу приміщень №149 площею 197,3 кв.м. за адресою: проспект Валерія Лобановського, 4-А , приміщення 149, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, за ТОВ "Асад Девелопмент".

3) визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" в частині прийняття на баланс ТОВ "Асад Девелопмент" наступних об`єктів нерухомості:

- нежитлове приміщення №149 загальною площею 197,3 кв.м.;

- нежитлове приміщення №148 загальною площею 212,5 кв.м.;

- нежитлове приміщення №146 загальною площею 156,5 кв.м.;

- нежитлове приміщення №145 загальною площею 226,1 кв.м.;

- нежитлове приміщення №138 загальною площею 1093,7 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Київ, за адресою: проспект Валерія Лобановського, 4-А, оформлені протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" №01 від 18.07.2018 (пункти 13-17 п`ятого питання порядку денного).

30.07.2019 року через відділ діловодства суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Рідний край" подано заяву про забезпечення позову.

Господарський суд міста Києва задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край" про забезпечення позову своєю ухвалою від 31.07.2019 року. З метою забезпечення позову у даній справі вжито наступні заходи забезпечення позову:

1. Накладено арешт на наступні об`єкти нерухомого майна, а саме:

Група приміщень №138 (нежитлові приміщення) загальною площею 1093,7 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 138, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Група приміщень №145 (нежитлові приміщення) загальною площею 226,1 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 145, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Група приміщень №146 (нежитлові приміщення) загальною площею 156,5 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 146, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Група приміщень №148 (нежитлові приміщення) загальною площею 212,5 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 148, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Група приміщень №149 (нежитлові приміщення) загальною площею 197,3 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 149, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

2. Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) щодо наступних об`єктів нерухомого майна, а саме:

Група приміщень №138 (нежитлові приміщення) загальною площею 1093,7 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а , приміщення 138, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Група приміщень №145 (нежитлові приміщення) загальною площею 226,1 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 145, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Група приміщень №146 (нежитлові приміщення) загальною площею 156,5 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 146, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Група приміщень №148 (нежитлові приміщення) загальною площею 212,5 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 148, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Група приміщень №149 (нежитлові приміщення) загальною площею 197,3 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 149 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Крім того, скаржник вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують намагання відповідача 1 якимось чином позбутися спірного майна.

Також скаржник вказав, що спірне майно, на яке було накладено арешт, в порушення вимог законодавства не визначено індивідуальними ознаками, так матеріали справи не містять відомості, які б свідчили про те, що вказане майно виділено в натурі, встановлені його конкретні межі та місця розташування відносно іншого майна.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019 справу № 910/3419/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 року у справі № 910/3419/19 залишив без руху своєю ухвалою від 23.08.2019 року.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому розмірі згідно з чинним законодавством.

Відтак, скаржником було усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Північний апеляційний господарський суд відкрив провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 року у справі № 910/3419/19 та призначив розгляд справи на 17.10.2019 року своєю ухвалою від 16.09.2019 року.

01.10.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд залишити ухвалу Господарського суду міста Києва про забезпечення позову у справі №910/3419/19 від 31.07.2019 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що кожне нежитлове приміщення, на яке було накладено арешт є індивідуально визначеним майном з характерними ознаками, а тому доводи скаржника в апеляційній скарзі є необґрунтованими.

Північний апеляційний господарський суд оголосив перерву у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 року у справі № 910/3419/19 своєю ухвалою від 17.10.2019 року.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О., на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/3419/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 року у справі № 910/3419/19 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М. Призначив розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 року у справі № 910/3419/19 на 12.11.2019 року, своєю ухвалою від 23.10.2019 року .

23.10.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення, де останній, зокрема, зазначив, що задовольняючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, в господарському суді першої інстанції були документально-підтверджені підстави вважати, що у разі їх незастосування виконання рішення буде неможливим та, відповідно, судовий захист буде не ефективним. Підставою для цього було наступне: відчуження об`єктів нерухомості без належної правової підстави; здійснення державної реєстрації об`єктів нерухомості за відповідачем без наявності усіх передбачених чинним законодавством документів; відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю «Асад девелопмент» третім особам (Товариство з обмеженою відповідальністю «Яремче Хаус») об`єктів нерухомого майна, яке належить Позивачу та було перереєстровано за Відповідачем-1 одночасно з спірними об`єктами нерухомості (спір стосовно вказаного нерухомого майна розглядався Господарським судом Івано- Франківської області у справі № 909/106/19); одночасно з перереєстрацією нерухомого майна, вилучення запису стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідний край» з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; суперечливість доказів стосовно дійсного волевиявлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Асад девелопмент» та його єдиного учасника ОСОБА_2 стосовно набуття вказаного майна.

Представник позивача в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 11.09.2019 року заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

Представники відповідачів та третіх осіб у судове засідання 12.11.2019 року не з`явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, зокрема, надсиланням ухвали суду від 23.10.2019 року.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представників відповідачів та третіх осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, заява про забезпечення позову, зокрема, була мотивована тим, що 18.07.2018 року спірні об`єкти нерухомого майна були зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна від 18.07.2018 року за №10, №11, №12, №13, №14, що підписані зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край" директором Морозом Олегом Володимировичем.

Справжність підпису ОСОБА_3 на актах приймання-передачі нерухомого майна від 18.07.2018 року засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О.

Однак, за твердженням завника директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край" Мороз О.В. особисто жодних актів приймання-передачі нерухомого майна не підписувала та не надавала таких повноважень будь-якій особі. Вказані обставини, за доводами позивача у справі, свідчать про те, що вибуття спірних об`єктів нерухомого майна сталося не з волі ТОВ "Рідний край".

Окрім того, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О. у довідці № 56/01-16 від 10.10.2018 зазначено, що нею не вчинялись будь-які дії стосовно нотаріального засвідчення підписів ОСОБА_3 (директор ТОВ "Рідний край") на актах приймання-передачі нерухомого майна від 18.07.2018 за №10, №11, №12, №13, №14.

Як встановлено судом, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спірне нерухоме майно належало ТОВ "Рідний край" на праві власності, про що 03.10.2017 року в Державному реєстрі були вчинені відповідні записи.

Також, відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено, що групи приміщень №138 (нежитлові приміщення) загальною площею 1093,7 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 138; групи приміщень №145 (нежитлові приміщення) загальною площею 226,1 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 145; групи приміщень №146 (нежитлові приміщення) загальною площею 156,5 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 146; групи приміщень №148 (нежитлові приміщення) загальною площею 212,5 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 148; групи приміщень №149 (нежитлові приміщення) загальною площею 197,3 кв.м., за адресою: м. Київ , проспект Лобановського Валерія, будинок 4а, приміщення 149, 18 липня 2018 року були зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент". Підставою виникнення права власності на нерухоме майно визначено акти приймання-передачі нерухомого майна від 18.07.2018 за №10, №11, №12, №13, №14 та №15.

Заявник посилається на те, що єдиний учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Рідний край", що володіє 100 % частки у статутному капіталі товариства, ОСОБА_1 , не приймала жодних рішень щодо розпорядження об`єктами нерухомого майна, в тому числі про їх передачу їх ТОВ "Асад Девелопмент" та не надавала таких повноважень будь-якій іншій особі, документів щодо відчуження нерухомого майна не підписувала, в підтвердження чого позивач надав до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_1 .

Також, за доводами заявника, здійснюючи відчуження належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Рідний край" на праві власності нерухомого майна та його перереєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, невідомими особами були вчинені дії, спрямовані на виключення відомостей про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край" () з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Так, станом на 20.07.2018 року відомості про Товариство з обмеженою відповідальністю "Рідний край" () в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні. При цьому, заявником зауважено, що 19.07.2018 року легітимний директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край" - ОСОБА_3 був незаконно змінений на ОСОБА_4 .

Крім того, заявник у заяві посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" вчиняються дії щодо розпорядження спірними об`єктами нерухомості, що підтверджується зокрема, поданим Товариством з обмеженою відповідальністю "Люксдор" до суду позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край", Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" про солідарне стягнення грошових в розмірі 150 000,00 грн за договором оренди № 18.02.19_002 від 18.02.2019 року, об`єктом оренди за яким є групи приміщень № 148 та № 149 за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4а).

Наведені вище обставини, на думку заявника вказують на те, що у разі прийняття судом рішення про задоволення позову, до моменту набрання ним законної сили можуть виникнути обставини, які зроблять неможливим поновлення прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що після відкриття провадження у справі заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Отже, у відповідності до господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Так, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відчуження спірного нерухомого майна та внесення відповідних змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо особи власника призведе до неефективності обраного заявником способу судового захисту.

Тобто, невжиття заходів до забезпечення позовних вимог щодо накладення арешту на нерухоме майно та заборони здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження спірного майна, може значно ускладнити або навіть зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, вжиття таких заходів є адекватним змісту порушеного права, на відновлення якого поданий позов.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити у поданій заяві, стосуються нерухомого майна щодо якого позивачем заявлені вимоги про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент", а отже відповідають предмету позовних вимог.

Як зазначено судом вище, приписами ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу.

Під арештом майна розуміється накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

З огляду на викладене та враховуючи обґрунтованість необхідності вжиття заходів забезпечення позову, між позовними вимогами, які заявлені у даній справі заявником та обраним засобом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно існує зв`язок, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про обґрунтованість визначених заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні об`єкти.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Статтею 18 вказаного Закону передбачений порядок проведення державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та процедура державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з пунктами 6, 9, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Пунктом 2 частини 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для відмови державним реєстратором у проведенні реєстраційних дій є судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження спірного майна будь-яким способом є адекватним та ефективним способом та таким, що відповідає меті вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, предметом спору у даній справі є фактично спір щодо права власності на нерухоме майно і підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов`язаністю з позовною вимогою.

Так, за приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №914/1257/18).

При цьому, одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

Разом з тим, за змістом норм Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Твердження скаржника, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують намагання відповідача 1 якимось чином позбутися спірного майна, спростовуються матеріалами справи та висновками суду першої інстанції у оскаржуваній ухвалі.

Так, права заявника можуть бути захищені за допомогою вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна та заборони здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна.

Окрім того, забезпечення позову лише обмежує право розпорядження цим нерухомим майном, а тому обрані заходи забезпечення позову жодним чином не будуть порушувати збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний край" про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що матеріали справи не містять відомості, які б свідчили про те, що вказане майно виділено в натурі, встановлені його конкретні межі та місця розташування відносно іншого майна, оскільки кожне нежитлове приміщення, на яке судом було накладено арешт має, зокрема свій порядковий номер, площу, адресу та реєстраційний номер кожного, що чітко відображено в оскаржуваній ухвалі.

Так, скаржник не надав суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2019 року у справі №910/3419/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/3419/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

Дата складення повного тексту 21.11.2019 року.