РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2019Справа № 910/9171/19

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство

"Агроресурссистеми"

про зобов`язання вчинити дії

Представники сторін:

Позивач: Глущенко В.В. (дов. № 1-855 від 29.05.2019);

Відповідач: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Аціонерне товариство "Укртрансгаз" (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" (надалі по тексту - відповідач) про зобов`язання надати повний обсяг послуг, в порядку та на умовах укладеного договору № від 25.07.2016, за етапом 1 "Виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування" та за етапом 2 "Виготовлення робочого проекту землеустрою щодо технічної та біологічної рекультивації земель", що передбачені технічним завданням та календарним планом і передати позивачу надані послуги.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором № від 25.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/9171/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.08.2019.

02.08.2019 до суду представником відповідача подано письмовий відзив, в якому відповідач проти позову заперечував посилаючись на те, що в період часу надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" за договором № від 25.07.2016 відбулися зміни в законодавстві, що унеможливило виконання робіт у повному обсязі у визначені договором строки.

07.08.2019 до суду представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання 08.08.2019 не з`явився.

08.08.2019 відкладено розгляд справи на 03.09.2019.

14.08.2019 до суду представником позивача подано відповідь на відзив.

03.09.2019 до суду представником відповідача подано клопотання про продовження строку підготовчого провадження

У судовому засіданні 03.09.2019 представники сторін підтримали подане клопотання про продовження строку підготовчого засідання.

03.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 26.09.2019.

23.09.2019 до суду представником відповідача подано доповнення до відзиву, в яких відповідач проти позову заперечував та просив суд стягнути з позивача 3 000, 00 грн. витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

У судовому засіданні 26.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.10.2019.

24.10.2019 представник відповідача подав до суду докази понесення витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні 24.10.2019 розгляд справи відкладено на 14.11.2019.

13.11.2019 представником позивача подано до суду заперечення на клопотання відповідача про стягнення з позивача понесених витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні 14.11.2019 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 14.11.2019 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 25.07.2016 року укладено договір № про закупівлю послуг по виготовленню технічної документації з землеустрою та розробки робочого проекту землеустрою, за умовами якого відповідач зобов`язався виконати визначений цим договором комплекс робіт та послуг, а позивач - сплатити їх вартість.

За своєю правовою природою укладений сторонами у справі договір є змішаним і містить елементи договорів про надання послуг та підряду. За приписами частини другої статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до приписів статей 837 та 901 Цивільного кодексу України за договорами підряду та послуг одна сторона є зобов`язаною виконати певну роботу, а інша - сплатити її вартість.

Розділом IV укладеного сторонами у справі договору встановлено обов`язок позивача оплачувати виконану та прийняту роботу протягом 180 календарних днів. Доказів здійснення будь-яких грошових перерахувань позивачем на користь відповідача у межах укладеного договору матеріали справи не містять.

Пунктом 5.1 договору від 25.07.2016 року його сторони визначили строком надання послуг період часу з дати укладення до 31.12.2017.

Відповідно до умови пункту 10.1 укладений сторонами у справі договір набирає чинності з моменту його укладення і діє по 29.06.2018.

Таким чином, на момент звернення до суду з даним позовом про зобов`язання відповідача надати повний обсяг послуг відповідно до технічного завдання та календарного плану пройшло майже півтора року з моменту закінчення встановленого договором строку надання послуг відповідачем та майже рік - з моменту закінчення дії договору.

Виходячи з наведеного, судом встановлено правову неможливість задовольнити вимогу позову восени 2019 року про зобов`язання вчинити дії не пізніше встановлених календарним планом дат - 31.07.2017, 30.09.2017 та 15.12.2017.

Питання про внесення змін в укладений сторонами у справі договір в частині продовження строку виконання зобов`язань та строку його дії учасниками провадження перед судом не порушувалось.

Відповідно до статей 6, 627 та 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо його судом не визнано недійсним (презумпція правомірності правочину).

За висновками постанови від 21.03.2018 Великої Палати Верховного Суду у справі №760/14438/15-ц у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Пунктом 7 статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно, закінчення строку дії договору унеможливлює надання примусового захисту праву сторони на отримання послуги (виконання робіт), проте не позбавляє права іншої сторони виконати своє зобов`язання у добровільному порядку.

Відповідно до частини 7 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Таким чином, позивач може захистити у примусовому порядку право на відшкодування нанесеної невиконанням шкоди, сплати неустойки тощо, проте такі вимоги не є предметом даного позову.

За твердженням відповідача, невиконання ним зобов`язань стало наслідком змін законодавства, що регулює земельні відносини, які фактично унеможливили виконання укладення договору.

Відповідачем доведено суду, що зміни законодавства потребували внесення змін до договору, які було ним ініційовано без отримання відповідної зворотної реакції позивача.

Відповідно до статті 607 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Таким чином, судом встановлено правову неможливість задоволення заявленого позову з огляду на визначені позивачем строки виконання цієї вимоги, сплив встановлених договором строків виконання зобов`язань та припинення цих зобов`язань.

Враховуючи наведене суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

У свою чергу, відповідач просить стягнути з позивача 3 000,00 грн. витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У якості доказів понесення відповідних витрат, відповідачем надано Договір № 03-09/2019 від 03.09.2019 про надання правової допомоги, Додаткову угоду № 1 від 04.09.2019, Акт № 1 від 23.10.2019 приймання-передачі виконаних послуг, квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 23.10.2019 на суму 3 000,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2698 від 07.11.2007, ордер серії АН № 1002322 від 03.09.2019 (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а стягнення адвокатських витрат у зазначеній відповідачем сумі (3 000,00 грн.) не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та буде становити надмірний тягар для позивача.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат понесених відповідачем та визначити їх розмір, який підлягає відшкодуванню позивачем у сумі 1 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1.У позові Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми" про зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. покласти на позивача.

3.Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агроресурссистеми"(01133, м. Київ, провулок Лабораторний, будинок 1, офіс 450, ідентифікаційний код 23723132) 1 000 (одну тисячу) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 27.11.2019

Суддя С. В. Стасюк