Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2019 р. м. Житомир Справа № 906/551/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Циба Р.А. - дов. № Д-87/2019 від 12.08.2019

від відповідача: Алхімова Д.О. - наказ № 237 - од від 09.08.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 3 615 347,15 грн

В судовому засіданні 24.10.2019 оголошувалась перерва до 19.11.2019 о 12:00 з викликом сторін.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3 615 347,15 грн, з яких 2 332 097,62 грн основного боргу, 174 972,96 грн пені, 201 557,02 грн 3% річних, 906 719,55 грн інфляційні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору комісії щодо організації участі у IX Міжнародній виставці сухопутних та військово-морських озброєнь " DEFEXPO INDIA - 2016" № STE-13-25-ДК--16 від 16.03.2016 не оплатив надані позивачем послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка є предметом спору.

Ухвалою суду від 01.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 906/551/19 за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання.

18.07.2019 відповідачем надано суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до п. 5.4 договору комітент зобов`язаний відшкодувати комісіонеру погоджені з комітентом витрати, понесені комісіонером на виконання цього договору. Пунктом 5.6 договору також визначено, що усі витрати комісіонера відображаються у йог звіті, який складається та подається комітентом у письмовій формі разом з актом наданих послуг у місячний строк з дня виконання доручення з оригіналами підтверджуючих підзвітних документів. Витрати, передбачені п. 5.4, 5.5 договору, які будуть понесені під час виконання обов`язків по договору, повинні бути попередньо погоджені комітентом та у подальшому документально підтверджені. У випадку ненадання оригіналів підтверджуючих документів, щодо понесених витрат, звіт не підлягає погодженню та повертається без відповідної оплати. До ДП "ЖБТЗ" від позивача у травні 2016 надійшла для опрацювання та підписання додаткова угода № 1 до договору комісії, в якій запропоновано до п. 2.2 внести зміни та викласти у новій редакції, де вартість послуг збільшено до 79 748,60 дол. США, що втричі перевищує погоджену договором вартість та звіт комісіонера. Вказана додаткова угода та звіт без підписання було повернуто позивачу з обґрунтуванням неможливості підписати подану угоду та погодити наданий звіт. Таким чином, як зазначає відповідач, ним було проінформовано позивача про наявність заперечень щодо погодження поданого позивачем звіту.

Також відповідач у своєму відзиві зазначає, що оригіналів документів на підтвердження витрат позивача до нього не надходило, тому у відповідача не виникає зобов`язання погоджувати та оплачувати звіт комісіонера навіть в межах тієї суми, що погоджена у п. 2.2 договору.

Крім того, відповідач наголошує на тому, що позивач тривалий час вчиняв дії з притримання майна ДП "ЖБТЗ" з порушенням вимог законодавства в супереч умов договору комісії, що потягло за собою зайві транспортні витрати та витрати, пов`язані із зберіганням майна ДП "ЖБТЗ" на митному терміналі аеропорту "Бориспіль". Не повернення одного із експонатів є підтвердженням невиконання комісіонером умов п. 2.2 договору, яким передбачено, що підписання додаткової угоди до договору ( про зміну остаточної ціни послуг) можливе після повернення експонатів.

Таким чином, відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позову.(т.1 а.а.150-159)

Ухвалою суду від 13.08.2019 строк підготовчого провадження продовжено до 30.09.2019.

13.08.2019 позивачем надана суду відповідь на відзив відповідача, в якій позивач зазначає, що розділом 5 договору комісії визначено, що комітент зобов`язаний відшкодувати витрати комісіонеру, понесені на виконання даного договору. В свою чергу позивач відображає фактично понесені витрати у своєму звіті, який надається по завершенню виконання своїх обов`язків за договором комітенту ( відповідачу) з наданням підтверджуючої документації. Оскільки послуги були надані позивачем в повному обсязі, а відповідачем дані послуги спожиті, позивач після виконання умов договору надав відповідачу звіт із зазначенням вартості фактично понесених витрат та надав необхідні підтверджуючі документи ( акти, рахунки, платіжні доручення), а також надано акт наданих послуг за договором та додаткову угоду до договору, на виконання п.2.2 договору. Також позивач зазначає, що протоколу розбіжностей на додаткову угоду відповідачем не складено та позивачу не надано.(т.1 а.с.190-193)

Договором було визначено попередню вартість послуг без жодних обмежень (вказівок) на їх зміну або межі таких змін. Відповідних застережень не надходило від відповідача ані під час укладання договору, ані під час виконання позивачем умов договору. Також позивач наголошує на тому, що відповідно до якості, строків та об`єму наданих послуг у відповідача зауваження відсутні. Тому, з огляду на фактично понесені позивачем витрати на виконання договору в більшому розмірі, ніж зафіксовано у п. 2.1 договору, позивач вважає витрати в сумі 2 332 097,62 обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

10.09.2019 до суду від позивача надійшло клопотання від 05.09.2019 про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме направлення на адресу відповідача платіжних документів (платіжних доручень), що підтверджують витрати комісіонера, авіатранспортні накладні. (т.1 а.с. 219-222)

12.09.2019 на електронну адресу суду та 17.09.2019 поштовим зв`язком до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи роздруковані матеріали публікацій з мережі інтернет.

16.09.2019 від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів надання відповідачу оригіналів підтверджуючих документів, щодо понесених витрат. Також не надано доказів попереднього погодження з комітентом додаткових витрат. Крім того, відповідач зазначає, що рахунки на оплату, у тому числі на погоджену суму визначену п. 2.1, 2.2 договору для оплати не отримував, акт про надання послуг відсутній. Відповідач також не погоджується з нарахуванням пені.

17.09.2019 позивачем надано суду нотаріально засвідчену заяву свідка ОСОБА_1 , яка працює на посаді головного спеціаліста відділу протоколу та виставок з жовтня 2015 в ДП "Укрспецекспорт" - Державному госпрозрахунковому зовнішньоторгівельному підприємстві "Спецтехноекспорт",з якої вбачається розрахунок суми витрат при укладанні договору був здійснений лише щодо макетів. В подальшому відповідачем за узгодженням із позивачем було вирішено відправити на виставку Модуль, що призвело до значного збільшення витрат на авіаперевезення і транспортно-експедиторське обслуговування, оскільки Модуль експонувався у виді натурного зразка, складався з трьох компонентів і важив майже 3 тони. Про збільшення витрат керівництво сторін проводили усні узгодження і мали домовленість про підписання додаткової угоди до договору з перерахунком суми витрат. Після виставки "DEFEXPO INDIA - 2016" Макети були відправлені на іншу виставку - "DSA-2016" у м. Куала-Лумпур, Малайзія. Модуль на завершальній стадії "DEFEXPO INDIA - 2016" демонтувався з виставкового майданчику за особистою участю директора ДП " Житомирський бронетанковий завод" Бабіча О.О.

Ухвалою суду від 26.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнає та просить відмовити в його задоволені.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наказом Державного концерну "Укроборонпром" від 29.02.2016 р. №60 затверджено перелік виставок на 2016 р., щодо яких заплановано участь об`єднаної експозиції концерну.

Відповідно до вказаного наказу на ДП ДГЗП "Спецтехноекспорт" була покладена організація та координація участі підприємств - учасників Концерну у IX Міжнародній виставці сухопутних та військово-морських озброєнь "DEFEXPO INDIA-2016".

16.03.2016 між Державним Підприємством Житомирський бронетанковий завод" (комітент) та Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державним госпрозрахунковим зовнішньоторгівельним підприємством «Спецтехноекспорт» (комісіонер) укладено договір комісії щодо організації участі у ІХ Міжнародній виставці сухопутних та військово-морських озброєнь «DEFEXPO INDIA-2016» №STE-13-25-ДК-16, відповідно до п. 1.1 якого за цим договором комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента, щодо замовлень передбачених у п. 2.1 цього договору послуг для участі комітента у IX Міжнародній виставці сухопутних та військово-морських озброєнь "DEFEXPO INDIA-2016" (виставка), що відбудеться в період з 28 по 31 березня 2016 року у м. Квітол, Південний ГОА, Республіка Індія.

Комітент визнає, що контракт на виставкову площу між комісіонером і Defence Exhibition Organization of Ministry of Defence, Government of India (організація виставки продукції військового призначення Міністерства оборони Індії) укладений комісіонером за дорученням комітента, за рахунок комітента, відповідно до вказівок комітента. Комітент зобов`язується забезпечити комісіонера всім необхідним для виконання вказаного контракту (у частині послуг, передбачених у п. 2.1 цього договору) (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 1.3 договору комітент доручає комісіонеру від свого імені за рахунок комітента здійснити правочини з організації надання послуг щодо тимчасового вивезення зразків продукції (експонати) згідно переліку у додатку №1 до цього договору, для експонування на виставці.

Комітент визнає і не заперечує, що комісіонер вчиняє спільні (єдині) правочини щодо організації надання послуг для участі у виставці також і для інших осіб (інших комітентів). Комітент зобов`язується не надавати вказівок, не вчиняти дій, що будуть розходитися з вказівками, діями інших комітентів, ускладнять чи унеможливлять вчинення комісіонером спільних (єдиних) правочинів (п. 1.4 договору).

У пункті 2.1 договору визначені послуги, щодо яких вчиняються правочини за цим договором, а саме: оренда виставкової площі - погоджена комітентом ціна послуг становить 6 137,00 доларів США, забудова виставкової площі - 4 250,00 доларів США, тимчасове вивезення експонатів ( в т.ч. оформлення дозвільних документів, транспортних послуг, страхування експонатів) - 15 041,28 доларів США, бейдж учасника виставки - 180,00 доларів США, загальна сума погоджена комітентом - 25 617,00 доларів США.

Погоджена комітентом ціна послуг у дол. США визначена п. 2.1, що становить 25 617,00 дол. США. Сторони погоджуються, що вартість послуг, які надаються комісіонером не є остаточною та підлягає коригуванню шляхом підписання відповідної додаткової угоди до договору, після повернення експонатів та отримання відповідних рахунків за перевезення, митні послуги, забудову виставкової площі тощо (п. 2.2 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що комісіонер у відповідності до цього договору зобов`язується, зокрема, здійснити необхідну маркетингову роботу, виконати переддоговірну роботу та укласти відповідний договір (контракт) або декілька договорів у відповідності до предмету цього договору (пп. 3.1.1); передбачити у вчинених ним договорах (контрактах) можливість надання комітенту комплексу послуг у відповідності з п. 2.1 цього договору (пп. 3.1.2); розглянути та погодити з комітентом можливість укладення додаткових договорів стосовно переліку додаткових послуг, розміщення додаткових експонатів та обладнання на стенді та ін. При необхідності надання додаткових послуг за взаємною згодою, сторони оформлюють додаткову угоду до цього договору (пп. 3.1.3); вжити заходи щодо отримання відповідного дозволу Державної служби експортного контролю України для тимчасового вивезення експонатів згідно додатку № 1 цього договору, за рахунок комітента здійснити митне оформлення та страхування експонатів під час транспортування і проведення виставки, забезпечити транспортування до Республіки Індія, повернення експонатів за рахунок комітента у термін згідно п. 3.2.6 цього договору (пп. 3.1.4); провести з нерезидентами за рахунок комітента розрахунки за правочинами, вчиненими на виконання наданого комітентом доручення тощо (пп. 3.1.5).

У п. 3.2 договору визначено обов`язки комітента, зокрема, підготувати експонат для показу на виставці шляхом налагодження, перевірки систем та обладнання, а також передати експонати комітенту у належному для транспортування стані не пізніше 17.03.2016 р. (пп. 3.2.2); забезпечити комісіонера коштами згідно з умовами, викладеними в розділі 5 цього договору, сплатити комісійну плату (пп. 3.2.11).

Комітент передає експонати комісіонеру в термін згідно п. 3.2.2 цього договору в а/п Бориспіль, про що буде підписано акт прийому-передачі експонатів (зразок наведено у додатку 2 цього договору) (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору комісіонер передає експонат комітенту не пізніше терміну вказаного в п. 3.2.6 цього договору в а/п Бориспіль, відповідно до акту прийому-передачі експонатів (зразок наведено у додатку 2 цього договору).

Сторони домовились, що забезпечення комітентом комісіонера коштами у сумі, вказаній у п. 2.1 цього договору, здійснюється у гривневому еквіваленті, виходячи з встановленого НБУ офіційного валютного обмінного курсу на дату перерахування коштів на рахунок комісіонера. Права власності на зазначені кошти у комісіонера не виникає (п. 5.1 договору).

За умовами п. 5.2 договору комітент зобов`язується перерахувати кошти, враховуючи комісійну плату, в розмірі 100% від вартості послуг згідно з п. 2.1 цього договору протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання договору та виставлення рахунку комісіонером для покриття витрат у повному обсязі.

Відмова або неможлива участь комітента, його представників у виставці, або не споживання комітентом окремих послуг з будь-яких причин не звільняє його від оплати послуг згідно з п. 2.1 цього договору ( п. 5.3 договору).

Згідно з п. 5.4 договору комітент зобов`язаний відшкодувати комісіонеру погоджені з комітентом витрати, понесені комісіонером на виконання цього договору.

Витрати комісіонера, зокрема, пов`язані з придбанням валюти на міжбанківському валютному ринку України, відшкодовуються комітентом на підставі звіту комісіонера, та в строки, що не перевищують 5 банківських днів від дати його підписання (п. 5.5 договору).

Відповідно до п. 5.6 договору усі витрати комісіонера відображаються в його звіті, який складається та подається комітенту в письмовій формі разом з актом наданих послуг у місячний строк з дня виконання доручення та з оригіналами підтверджуючих підзвітних документів. Витрати , передбачені п. 5.4, 5.5 договору, які будуть понесені під час виконання обов`язків по договору, повинні бути попередньо погоджені комітентом та у подальшому документально підтверджені. У випадку ненадання оригіналів підтверджуючих документів, щодо понесених витрат, Звіт не підлягає погодженню та повертається без відповідної оплати.

У п. 6.1 договору сторони погодили, що за виконання доручення за цим договором комісіонер отримує комісійну плату у гривнях (що включає в себе ПДВ), в розмірі 10% від загальної суми наданих послуг визначених у п. 2.1. цього договору, що складає 2 561,70 дол. США, з яких ПДВ 20%. Комісійна плата розраховується по курсу НБУ на дату зарахування коштів на рахунок комісіонера.

За умовами п. 8.2 договору за порушення строків виконання грошового зобов`язання за цим договором комітент зобов`язаний сплатити комісіонерові пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми боргу за весь період прострочення.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 р., але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1 договору).

Згідно з п. 9.4 договору зміни та доповнення до договору мають юридичну силу, якщо вони викладені у письмовій формі і підписані обома сторонами.

До договору сторонами складено додаток 1 "Перелік Експонатів, що передаються для експонування на виставці", а також підписано акт прийому-передачі експонатів від 17.03.2016 р.

Відповідно до звіту комісіонера від 29.04.2016 р. до договору комісії від 16.03.2016 р. №STE-13-25-ДК-16 на виконання зазначеного договору у період з 28 по 31 березня 2016 р. комісіонером від свого імені, але за рахунок комітента, було вчинено наступні юридичні дії (послуги) щодо участі комітента у ІХ Міжнародній виставці сухопутних та військово-морських озброєнь "DEFEXPO INDIA-2016" у м. Квітол, Республіка Індія: оренда виставкової площі на суму 158 760,41 грн., забудова виставкової площі на суму 101 163,95 грн., страхування вантажу на суму 40 104,21 грн., оформлення дозвільних документів та транспортні послуги на суму 1 831 210,02 грн, всього на суму 2 131 238,59 грн.

У звіті зазначено, що загальна вартість послуг, стосовно яких вчинено правочини щодо замовлення передбачених договором для участі представників комітента у виставці, складає 2 131 238,59 грн; плата комісіонерові за виконання доручення, передбаченого договором комісії, становить 200 589,03 грн; заборгованість комітента перед комісіонером складає 2 332 097,62 грн.

Позивачем у матеріали справи на підтвердження здійснених ним за договором витрат на оренду площі надано копію контракту №STE-13-15-к-16 від 21.01.2016 р., укладеного між позивачем (замовник) та Організацією виставки продукції воєнного призначення Міністерства оборони Індії (виконавець), об`єктом якого є надання незабудованої виставкової площі загальною площею 132 м.кв. на Міжнародній виставці сухопутних і військово-морських озброєнь "DEFEXPO INDIA-2016"; копію платіжного доручення в іноземній валюті №37 від 02.02.2016 р. на суму 95 218,20 доларів США, сплачених позивачем відповідно до зазначеного контракту; копію акта приймання-передачі наданих послуг до зазначеного контракту від 31.03.2016 р. на суму 95 218,20 доларів США.

Відповідно до наданого позивачем звіту вартість послуг оренди площі для відповідача становить 6 131,48 дол. США.

На підтвердження витрат на забудову площі позивачем надано копію контракту №STE-13-51-к-16 від 04.03.2016 р., укладеного між позивачем (замовник) та JMD DESIGN DESKPVTLTD (підрядник), предметом якого є надання підрядником послуг замовнику в ході підготовки та проведення Міжнародної виставки "DEFEXPO-2016" у частині створення дизайн-проекту виставкового стенду в інтересах замовника; забезпечення монтажу стенду; обладнання стенду необхідною фурнітурою згідно з дизайн-проектом; забезпечення технічної підтримки роботи виставкового стенду замовника; забезпечення демонтажу стенду; оренди кімнати для конференцій на території виставки; підключення стенду та його елементів до електромережі на період монтажу, функціонування та демонтажу стенду; забезпечення функціонування wi-fi на території стенду; акредитації забудовника стенду в організаторів виставки; забезпечення замовника додатковими бейджами для відвідування виставки та інші; копію додатку до зазначеного контракту №2 від 04.03.2016 р., відповідно до якого вартість перелічених у ньому робіт та послуг складає 45 000 доларів США, а також 14,5% сервісний податок, що в сумі складає 51 525 доларів США; копію додатку до зазначеного контракту №3 від 21.03.2016 р., відповідно до якого загальна вартість послуг за додатком 3 складає 9 871 доларів США, а також 5% плата за послуги виконавцю та 14,5% сервісний податок, що в сумі складає 11 867,41 доларів США; копію акта приймання-здачі наданих послуг до додатку 2 та додатку 3 до зазначеного контракту від 31.03.2016 на суму 63 392,41 доларів США; копії платіжних доручень в іноземній валюті №77 від 11.03.2016 р. на суму 51 525 доларів США та №93 від 29.03.2016 р. на суму 11 867,41 доларів США, сплачених позивачем відповідно до зазначеного вище контракту.

Згідно з наданим позивачем звіту вартість вищезазначених послуг для відповідача становить 3 964,23 доларів США.

Також на підтвердження витрат на страхування надано копію договору добровільного страхування вантажів №А467292 від 14.03.2016 р., укладеного між позивачем (страхувальник) та акціонерним приватним товариством "Страхова група ТАС" (страховик), предметом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим вантажем: виставкові експонати, та яким визначений розмір страхової премії в сумі 55 866,86 грн.; копію страхового сертифікату від 14.03.2016 р.; копію платіжного доручення №1020 від 21.03.2016 р. про сплату позивачем 55 866,86 грн. страхового платежу за вищезазначеним договором.

Відповідно до звіту позивача вартість послуг страхування вантажу для відповідача становить 40 104,21 грн.

На підтвердження витрат на транспортування та митне оформлення позивачем у матеріали справи надано копію договору-доручення на транспортно-експедиційне обслуговування №CLS-12-02-ТЕО-08/STE-5-348-Д-08 від 09.12.2008 р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Центрлогістиксервіс" (експедитор) та позивачем (замовник), який регулює та визначає порядок взаємовідносин експедитора та замовника, які пов`язані із здійсненням транспортно-експедиційного обслуговування по організації перевезень експортно-імпортних вантажів авіаційним, автомобільним, залізничним та морським транспортом, з наданням інших послуг, узгоджених в додаткових угодах до даного договору, і які є невід`ємною частиною договору; копії додаткових угод до вказаного договору-доручення від 25.12.2012 р., 10.04.2014 р., 31.12.2015 р., якими продовжено термін дії договору відповідно до 31.12.2014 р., 31.12.2015 р., 31.12.2017 р.; копію договору - доручення на декларування вантажів та митно-брокерське обслуговування №CLS-03-04-ТБО-09/STE-5-32-ДІД-09 від 10.02.2009 р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Центрлогістиксервіс" (повірений) та позивачем (довіритель), за яким повірений зобов`язується за винагороду від імені і за рахунок довірителя, відповідно до вимог чинного законодавства України здійснити декларування товарів, транспортних засобів та інших предметів довірителя та виконувати необхідні митні процедури та копії додаткових угод до вказаного договору; копії заявок на оплату від 30.03.2016; копії рахунків на оплату та копії платіжних доручень №1151 від 31.03.2016 р. на суму 2 400,00 грн., № 1171 від 31.03.2016 на суму 308 900,00 грн, № 1159 від 31.03.2019 на суму 30 140,01 грн, № 1326 від 12.04.2016 на суму 2 400,00 грн, № 1333 від 12.04.2016 на суму 1 047 800,00 грн,№ 1334 від 12.04.2016 на суму 439 570,01 грн,; копію рахунку та пакувального листа №31.11/27/30 від 16.03.2016 р.та № 31.11/27/39 від 16.03.2016.

Згідно зі звітом позивача вартість витрат на послуги з оформлення дозвільних документів та транспортні послуги для відповідача склала 1 831 210,02 грн. вартість витрат на послуги з оформлення дозвільних документів та транспортні послуги для відповідача склали 1 831 210,02 грн.

Вказаний вище звіт комісіонера від 29.04.2019 та додаткову угоду № 1 від 28.04.2016 до договору комісії № STE-13-25-ДК-16 від 16.03.2016 для погодження та підписання позивачем було направлено на адресу відповідача.

Відповідно до п. 1 додаткової годи № 1 змінена ціна послуг, які були погоджені у п. 2.1 договору, та визначено, що загальна сума погоджена комітентом становить 79 748,60 дол. США.

Також, додатковою угодою змінено п. 2.2 договору та п. 6.1 в частині розміру комісійної плати, яка відповідно до умов додаткової угоди складає 7 974,86 дол. США.

Як вбачається із відзиву відповідача додаткова угодою № 1 та звіт комісіонера був отриманий останнім у травні 2016.

Однак, у зв`язку з ненаданням позивачем разом зі звітом оригіналів підтверджуючих документів щодо понесених витрат, додаткова угода № 1 та звіт комісіонера був повернутий відповідачем позивачу без підписання та погодження.

Відповідач направив на адресу позивача лист № 2116 від 26.05.2016, в якому зазначив, що додаткова угода № 1 до договору комісії № STE-13-25-ДК-16 від 16.03.2016 не підлягає підписанню, а звіт комісіонера прийняттю та відшкодуванню зазначених у ньому коштів, оскільки такі витрати підлягають оплаті лише за умови наявності попереднього погодження вказаних витрат з комітентом відповідно до п. 5.4, п. 5.6 договору

У відповіді № 31.13/93/4135 від 01.06.2016 на лист відповідача позивач зазначив, що відповідно до п. 5.6 договору комісії, всі витрати були попередньо погоджені сторонами, оскільки п. 5.6 договору передбачає погодження саме форми витрат , а не суми витрат. Пунктом 2.2 договору комісії прямо передбачено, що вартість послуг, які надаються комісіонером не є остаточною та підлягає коригуванню шляхом підписання відповідної додаткової угоди до договору, після повернення експонатів та отримання відповідних рахунків за перевезення, митні послуги, забудову виставочної площі, тощо. Також, позивач у своєму листі зазначив, що враховуючи терміновість виконання послуг, що пов`язане з запізнілим постачанням експонатів, які мали бути розміщені на виставці, позивач враховуючи інтереси відповідача зробив все можливе , в тому числі за рахунок витрачання власних коштів, щодо своєчасного виконання договору комісії. Позивач повідомив відповідача, що для забезпечення своїх вимог за договором комісії № STE-13-25-ДК-16 і виконання відповідачем обов`язків по оплаті заборгованості , експонати будуть притримані позивачем до моменту укладання між сторонами додаткової угоди № 1 до договору. Вартість надання послуг по зберіганню експонатів складає 1 461,60 грн за добу, крім того єдиноразовий платіж за обробку та розміщення вантажу 1 880,40 грн.

У своєму листі від 01.06.2016 № 2195 адресованому позивачу, відповідач зазначає, що експонати представниками "Спецтехноекспорт" не повернуто, внаслідок чого ДП "ЖБТЗ" понесло транспортні витрати. На даний час виникають зайві витрати через зберігання експонатів на митному терміналі аеропорту Бориспіль. Таким чином, представниками "Спецтехноекспорт" вчиняються дії з притримання майна ДП "ЖБТЗ" з порушення вимог законодавства, у зв`язку з чим відповідач просить вжити заходи до негайного повернення притриманого майна, решта питань вирішити відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Позивачем була направлена на адресу відповідача вимога щодо оплати послуг за договором комісії у розмірі 2 332 097,62 грн та 73 963,15 грн за послуги зі зберігання вантажу. Вказану вимогу відповідач отримав 12.07.2016, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

У своїй відповіді на вказану вимогу відповідач вважає ії не обґрунтованою, оскільки вказані витрати між сторонами не погоджувались.

В подальшому позивачем направлялась відповідачу претензія про оплату заборгованості на загальну суму 2 332 097,62 грн, яка отримана відповідачем 25.08.2016.

У відповіді № 3412 від 23.09.2016 на претензію позивача, відповідач вказав, що наведені вимоги про відшкодування вартості понесених витрат при виконанні договірних зобов`язань за договором комісії у розмірі 2 332 097,62 грн є безпідставними. Також відповідачем зазначено, що оскільки дії щодо притримання майна ДП "ЖБТЗ" вчинені з порушенням вимог законодавства, вимоги про відшкодування вартості зберігання є безпідставними.

Також відповідачем направлявся позивачу лист від 15.03.2017 з пропозицією розгляду питання щодо укладання договору купівлі-продажу бойового модуля який утримується позивачем з 31.05.2016 та не повернутий до ДП "ЖБТЗ".

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме: майново-господарських зобов`язань.

Стаття 627 ЦК України визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У зв`язку з тим, що відповідач не здійснив оплату витрат, понесених позивачем на виконання договору комісії щодо організації участі у ІХ Міжнародній виставці сухопутних та військово-морських озброєнь «DEFEXPO INDIA-2016» №STE-13-25-ДК-16 від 16.03.2016, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 332 097,62 грн суму боргу, 174 972,96 грн пені, 201 557,02 грн 3% річних, 906 719,55 грн інфляційних втрат.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами укладений загальний договір комісії щодо організації участі у ІХ Міжнародній виставці сухопутних та військово-морських озброєнь «DEFEXPO INDIA-2016» №STE-13-53-ДК-16 від 25.03.2016 р.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Статтею 1022 ЦК України передбачено, що після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

Як зазначалося вище п. 2.1 договору комісії сторони погодили послуги, щодо яких вчиняються правочини за цим договором. Погоджена комітентом ціна послуг становить 25 617,00 дол. США.

Відповідно до п. 2.2 договору сторони погоджуються, що вартість послуг, які надаються комісіонером не є остаточною та підлягає коригуванню шляхом підписання відповідної додаткової угоди до договору, після повернення експонатів та отримання відповідних рахунків за перевезення, митні послуги, забудову виставочної площі, тощо.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що комітент зобов`язується перерахувати кошти, враховуючи комісійну плату, в розмірі 100% від вартості послуг згідно з п. 2.1 цього договору протягом 5 банківських днів з дати підписання договору та виставлення рахунку комісіонером для покриття витрат у повному обсязі.

Відповідно до п. 5.4 договору комітент зобов`язаний відшкодувати комісіонеру погоджені з комітентом витрати, понесені комісіонером на виконання цього договору.

Усі витрати комісіонера відображаються в його звіті, який складається та подається комітенту в письмовій формі разом з актом наданих послуг у місячний строк з дня виконання доручення та з оригіналами підтверджуючих підзвітних документів. Витрати, передбачені п. 5.4, 5.5 договору, які будуть понесені під час виконання обов`язків по договору, повинні бути попередньо погоджені комітентом та у подальшому документально підтверджені. У випадку ненадання оригіналів підтверджуючих документів, щодо понесених витрат, звіт не підлягає погодженню та повертається без відповідної оплати.

Аналізуючи вказані умови укладеного між сторонами договору вбачається, що позивач повинен був направити на адресу відповідача звіт комісіонера разом з актом наданих послуг, а також надати комітенту оригінали документів на підтвердження понесених витрат зазначених у звіті.

Крім того, виходячи з умов договору витрати комісіонера, які будуть понесені під час виконання обов`язків по договору повинні бути попередньо погоджені комітентом та сплачені останнім згідно виставленого комісіонером рахунку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів, що ним були надіслані відповідачу оригінали документів на підтвердження понесених ним витрат відповідно до п. 5.6 договору комісії, а також не надано суду доказів виставлявся відповідачу рахунку для покриття витрат згідно умов договору ( п. 5.2 цього договору).

Також, відповідач заперечує попереднє погодження між сторонами витрат, вказаних позивачем у своєму звіті.

Таким чином, позивачем не дотримано умов укладеного між сторонами договору комісії № STE-13-25-ДК-16 в частині попереднього погодження із відповідачем витрат, надання оригіналів документів на підтвердження цих витрат.

З огляду на відсутність належних та допустимих доказів виконання позивачем умов договору щодо виникнення у відповідача обов`язку оплати наданих позивачем послуг відповідно до договору комісії, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Щодо клопотання позивача від 05.09.2019 про долучення доказів, а саме, копії листів позивач адресованих відповідачу, копії рахунку - фактури № СФ-0000029 від 09.08.2016, копії акту про надання послуг за договором комісії від 16.03.2016, копії авіатранспортних накладних №№ 235-0340 3164, 235-0340 3175, 910 1017 4861, 235-0713-5940, витяг з електронного реєстру вихідної кореспонденції позивача, копію накладної поштового оператора "UPS" та копії платіжних доручень суд зазначає наступне.

Статтею 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з матеріалів справи вищезазначене клопотання позивача надійшло до суду 10.09.2019 після подання позову.

Відповідно до ч.4 ст. 80 ГПК України про причини неподання вказаних доказів у встановлений законом строк позивач суд не повідомив.

Дослідивши заявлене клопотання, суд відмовляє у його задоволенні та не приймає до розгляду надані позивачем з пропуском строку докази.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм процесуального права, обов`язок доказування тих обставин, на які посилаються учасники судового процесу, як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони. При цьому, суд позбавлений прав самостійно збирати докази, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.11.19

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам ( рек. з повід.)