РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2019 року м. Чернігівсправа № 927/809/19

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/809/19, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Фізичної особи-підприємця Нечипорука Бориса Володимировича

АДРЕСА_1

до відповідача: Приватного підприємства « Агентство безпеки «СОНАР»

вул. Реміснича, 43, м. Чернігів, 14000

про стягнення 20 521,73 грн

за участю

представників позивача: Нечипорука Б.В, Чайки О.А., дов. № 1525 від 16.10.2019,

представника відповідача: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Нечипорук Борис Володимирович, звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного підприємства «Агенство безпеки «СОНАР» про стягнення 20 521,73 грн заборгованості, а саме: 18 372,00 грн боргу, 2 149,73 грн пені.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 21.10.2019, встановлено сторонам строки для надання відзиву на позов, заперечення на відзив.

У судовому засіданні 21.10.2019 судом оголошено перерву до 20.11.2019.

Ухала суду від 30.09.2019 про відкриття провадження у справі, ухвала-повідомлення від 23.10.2019 направлялись позивачу на адресу: вул. Реміснича, 43, м. Чернігів, 14000.

Зазначені ухвали повернуті відділенням зв`язку на адресу суду як неодержані з відміткою «за зазначеною адресою не знайдено».

Суд зауважує, що ухвала про відкриття провадження у справі та ухвала - повідомлення від 23.10.2019 направлялись відповідачу за адресою, визначеною у витязі з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження юридичної особи.

За приписом пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності й керування по залученню замовників агентом № 0104/14 від 01.04.2014.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

01.04.2014 між Фізичною особою-підприємцем Нечипорук Борисом Володимировичем (далі- Агент) та Приватним підприємством «Агентство безпеки «СОНАР» (далі - Підприємство) укладено договір №0104/14 про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності й керування по залученню замовників агентом (далі-Договір).

Відповідно до п. 1.1. Агент надає Підприємству консультування з питань комерційної діяльності й керування по залученню клієнтів - фізичних та юридичних осіб - для надання Підприємством послуг, на умовах та у порядку, передбачених цим Договором, а Підприємство зобов`язано оплачувати послуги Агента у відповідності з цим договором та протоколом узгодження умов та розмірів винагороди (Додаток № 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору).

Підставою для сплати послуг Агента є факт укладення між Підприємством та кожним залученим Агентом клієнтом договору чи договорів на надання послуг. Перелік таких клієнтів зазначається в Додатку №1, зміни в який можуть проводитись кожний (звітний) календарний місяць.

Також в Додатку №1 Сторони фіксують кількість та перелік укладених між Підприємством та залученими Агентом клієнтами, фактичний розмір винагороди, що належить Агентові за кожний укладений з клієнтом Підприємства договір та загальну суму винагороди, що належить до виплати Агенту за минулий календарний місяць (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору сплата послуг Агента здійснюється в національній валюті України, один раз на місяць, не пізніше 30 числа, наступного за звітним.

Пунктом 3.2.2. Договору сторони обумовили, що Підприємство зобов`язано своєчасно сплачувати винагороду у порядку і розмірах, які передбачені цим договором.

За порушення строків оплати Винагороди відповідно до цього Договору, Підприємство сплачує Агенту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, який діяв в період порушення зобов`язання (п. 6.3. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору цей Договір набирає чинності з дня підписання його Сторонами та діє один рік. Якщо за 30 календарних днів до закінчення дії цього Договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, цей Договір вважається продовженим на той же термін, без обмеження кількості разів продовження дії цього Договору.

Сторони мають право за взаємною згодою достроково розірвати цей Договір. Сторона - ініціатор розірвання Договору направляє іншій стороні пропозицію про розірвання Договору не менше, ніж за 10 днів до пропонуємої дати розірвання. Підставами для дострокового розірвання Договору можуть бути втрата інтересу до продовження співпраці між Сторонами, невиконання або порушення однією з Сторін взятих на себе зобов`язань, незгода Агента з пропонованим Підприємством переглядом розмірів оплати послуг Агента (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 5.3. Договору всі зміни та доповнення до цього Договору вносяться за згодою Сторін у письмовому вигляді шляхом підписання Додатків чи додаткових угод до цього Договору.

Враховуючи лист позивача №0206 від 02.06.2017 та лист відповідача № 0703/1/17 від 07.03.2017 суд дійшов висновку, що сторони погодили розірвання договору з 01.05.2017.

Позивач посилаючись на Договір, просить стягнути заборгованість за надані послуги в період серпня-грудня 2016 року, січня-квітня 2017 року на загальну суму 18 372,00 грн.

За прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 2 149,73 грн пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.10.2016 по 30.11.2017 з урахуванням строків оплати та періоду прострочення виконання зобов`язання по кожному з актів.

Як доказ надання послуг позивач надає:

- Додатки № 1 до договору № 0104/14 від 01.04.2014 станом на серпень 2016 року на суму 2 108 грн, вересень 2016 року на суму 2 108 грн, жовтень 2016 року на суму 2 108 грн, листопад 2016 року на суму 2 108 грн, грудень 2016 року на суму 2 108 грн, січень 2017 року на суму 2 008 грн, лютий 2017 року 2 008 грн, березень 2017 року на суму 2 008 грн, квітень 2017 року на суму 1 808 грн.

- рахунки-фактури № 1030/16 від 30.10.2016, № 1061/16 від 31.10.2016, № 1130/16 від 30.12.2016, № 1231/16 від 31.12.2016, №0116/17 від 16.01.2017, № 0316/17 від 16.03.2017, № 0414/17 від 14.04.2017, № 0517/17 від 17.05.2017, № 0531/17 від 31.05.2017.

- акти здачі-прийому робіт (надання послуг) № 1030/16 за серпень 2016 року, № 1031/16 за вересень 2016 року, 1130/16 за жовтень 2016 року, 1231/16 за листопад 2016 року, 0116/17 за грудень 2016 року, 0316/17 за січень 2017 року, 0414/17 за лютий 2017 року, 0517/17 за березень 2017 року, 0531/17 за квітень 2017 року.

- лист №0206 від 02.06.2017, яким позивач звернувся до відповідача з вимогою про погашення дебіторської заборгованості. Крім того, позивачем зазначеним листом внесено пропозицію щодо дострокового розірвання з 01.05.2017 договору № 0104/14 від 01.04.2014 шляхом укладення додаткової угоди.

Крім того, Позивач надає в якості доказів наступні листи Відповідача:

- лист № 0703/1/17 від 07.03.2017, де відповідач зазначив, що службовою перевіркою встановлено, що ФОП Нечипорук Б.В. незважаючи на отримані кошти, грубо нехтував покладеними на нього обов`язками та не виконував технічне обслуговування систем охоронно-пожежної сигналізації. За весь період дії договору ФОП Нечипорук жодного разу не надав для ознайомлення документи, які б підтверджували проведення технічних робіт на об`єктах (підписаний Клієнтом акт або відмітка клієнта в журналі ТО), а більше того, понад рік отримував кошти за роботи, які не виконував.

- лист № 621/17 від 21.06.2017, де Відповідач зазначає про відсутність у позивача первинних документів, які б підтверджували надання послуг, а також на те, що підприємство не зобов`язане сплачувати кошти за ненадані послуги.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Судом встановлено, що 01.01.2014 між ФОП Нечипоруком Борисом Володимировичем та Приватним підприємством «Агентство безпеки «СОНАР» укладено договір 0104/14 про надання послуг консультування з питань комерційної діяльності й керування по залученню замовників агентом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 ГК України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 ГК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 901 ЦК України).

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору про надання послуг, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 ГК України, статей 525, 526 ЦК кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця за договором надати роботи (послуги) відповідає обов`язок замовника прийняти та оплатити надані послуги.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що Підставою для сплати послуг Агента є факт укладення між Підприємством та кожним залученим Агентом клієнтом договору чи договорів на надання послуг. Перелік таких клієнтів зазначається в Додатку №1, зміни який можуть проводитись кожний (звітний) календарний місяць.

Також в Додатку № 1 Сторони фіксують кількість та перелік укладених між Підприємством та залученими Агентом клієнтами, фактичний розмір винагороди. Що належить Агентові за кожний укладений з клієнтом Підприємства договір та загальну суму винагороди, що належить до виплати Агенту за минулий календарний місяць.

Заявлені позовні вимоги ґрунтуються на Додатках № 1, рахунках-фактурах та актах здачі-прийняття робіт за період серпень-грудень 2016 року, січень-квітень 2017 року.

При цьому суд наголошує, що саме у Додатках № 1 сторонами повинні узгоджуватись умови та розміри винагороди.

Судом встановлено, що Додатки № 1 за період серпня-грудня 2016 року, січня-квітня 2017 року відповідачем не підписані, а відтак, сторонами не узгоджено вартість наданих послуг за кожен місяць спірного періоду.

Судом встановлено, що акти здачі-прийому робіт (надання послуг) за період серпня-грудня 2016 року, січня-квітня 2017 року відповідачем не підписані, а відтак на підставі вказаних доказів не можливо дійти висновку про надання Позивачем послуг на підставі Договору за спірний період і за ціною, визначеною Позивачем у позовній заяві.

Крім того, суд бере до уваги надані позивачем до позовної заяви листи № 0703/1/17 від 07.03.2017, № 621/17 від 21.06.2017 в яких відповідач заперечує факт надання позивачем послуг.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи у сукупності докази надані позивачем та обставини на підставі яких заявлено позовні вимоги, суд дійшов висновку про недоведеність надання послуг відповідачу, а тому позовні вимоги в частині стягнення 18 372,00 грн задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги про стягнення пені є похідними від основної суми боргу, та судом встановлено безпідставність заявлених вимог в частині основного боргу, похідні вимоги також задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та недоведеними і в їх задоволенні слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом у позові відмовлено повністю, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.74,76,77,78,79,86,129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Нечипорука Бориса Володимировича, іпн НОМЕР_1 до Приватного підприємства «Агенство безпеки «СОНАР», код 34653999 про стягнення 20 521,73 грн відмовити.

Судові витрати покласти на Фізичну особу - підприємця Нечипорука Бориса Володимировича.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.11.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен