ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 рокуСправа № 912/2908/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., за участю секретаря судового засідання Олійник В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2908/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро"

до відповідача: Приватного підприємства "Дніпро"

про стягнення 365 523,33 грн,

Представники:

від позивача - Кушнір С.В., адвокат, ордер серія ЧК № 130251 від 14.10.2019;

від відповідача - Глазков А.С., адвокат, ордер серія КР № 105906 від 04.11.2019.

Встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (надалі - ТОВ "Седна-Агро") до Приватного підприємства "Дніпро" (надалі - ПП "Дніпро") про стягнення 71 231,42 грн пені, 231 865,80 грн 20% штрафу, 62 426,11 грн 30 % річних від простроченої суми. Також позивач просить стягнути судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки насіння 2018 № 001-НТ від 23.04.2018 в частині своєчасної оплати за поставлений товар.

Також у позовній заяві ТОВ "Седна-Агро" просив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 25.10.2019 господарським судом відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судовий розгляд призначено на 20.11.2019.

04.11.2019 від представника ПП "Дніпро" надійшло клопотання від 04.11.2019, у якому відповідач просив об`єднати в одне провадження справи № 912/2908/19 та № 912/2946/19, а також просив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 07.11.2019 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання ПП "Дніпро" від 04.11.2019 в частині об`єднання в одне провадження двох справ та залишив без задоволення клопотання в частині заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

13.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позов, що поданий в межах строку, визначеного судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Так представник відповідача заявляє про необхідність огляду ним оригіналів доказів, копії яких додані до позовної заяви, щоб впевнитись в їх існуванні. За результатами огляду оригіналів документів в судовому засіданні відповідачем буде прийнято рішення про визнання позовних вимог за пред`явленим позовом.

У відзиві ПП "Дніпро" міститься клопотання про зменшення надмірного розміру штрафних санкцій, правовими підставами якого зазначено ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України.

Також відповідач зазначає, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу є надмірним, не відповідає складності самої справи та перевищує реальний затрачений час для підготовки та подачі позову.

У судовому засіданні 20.11.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надавши для огляду суду та представнику відповідача оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви.

Представник відповідача оглянув надані йому представником позивача оригінали документів та заявив про неможливість самостійного визнання позову без керівника підприємства. Водночас суду не надано доказів неможливості участі у даному судовому засіданні керівника ПП "Дніпро". Також відповідачем не заявлялось клопотання про оголошення перерви чи відкладення розгляду справи у зв`язку з обов`язковою участю керівника відповідача.

Представник відповідача просив суд врахувати його клопотання про зменшення надмірного розміру штрафних санкцій і прийняти по суті справедливе рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарським судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

23.04.2018 між ТОВ "Седна-Агро" (Постачальник) та ПП "Дніпро" (Покупець) укладено Договір поставки насіння 2018 № 001-НТ (надалі - Договір, а.с. 24-26).

Згідно з п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується продати та поставити у строки, передбачені цим Договором Покупцеві насіння рослин (далі - Товар), а Покупець зобов`язується приймати зазначений Товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цим Договором порядку.

Згідно з п. 2.2.1 Договору Покупець зобов`язаний оплатити товар в строки та на умовах, передбачених договором та/або Специфікаціями (додатковими угодами, якщо вони були укладені) до нього шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 1.2. Договору асортимент, номенклатура, кількість, ціна, строки оплати та характеристики Товару визначаються Сторонами на підставі замовлення Покупця та виходячи з наявності Товару на складі Постачальника і вказуються у відповідній Специфікації та видаткових накладних, які складають невід`ємну частину цього Договору.

На виконання вказаного п. Договору поставки Сторони підписали Специфікації, у яких вказано Товар, вартість та термін (строки) його оплати:

- № 1 від 23.04.2018 (а.с. 27), Товар на суму 390 000,60 грн, строк оплати до 30.04.2019;

- №2 від 27.04.2018 (а.с. 28), Товар на суму 542960,40 грн, строк оплати до 01.06.2018;

- № 3 від 04.05.2018 (а.с. 29), Товар на суму 141480 грн, строк оплати до 30.05.2018;

- № 4 від 05.05.2018 (а.с. 30), Товар на суму 84888 грн, строк оплати до 30.06.2018.

Позивачем на виконання умов Договору та згідно з видатковою накладною: № 2421 від 23.04.2018 (а.с. 31) на суму 390 000,60 грн та товарно-транспортною накладною № РТУ 2421 від 23.04.2018 (а.с. 37-38) на суму 390000,60 грн; видатковою накладною № 2707 від 27.04.2018 (а.с. 32) на суму 542 960,40 грн та товарно-транспортною накладною № РТУ 2707 від 27.04.2018 (а.с. 35-36) на суму 542 960,40 грн; видатковою накладною № 2881 від 04.05.2018 (а.с. 33) на суму 141 480 грн; видатковою накладною № 2952 від 05.05.2018 (а.с. 34) на суму 84 888 грн було поставлено Покупцю, по Договору, і останнім отримано Товар в асортименті (найменування), кількості, за ціною вказаній у видаткових накладних та вищевказаних Специфікаціях.

Позивачем виставлено рахунки № 2411 від 27.04.2018 на суму 542 960,40 грн, № 2634 від 05.05.2018 на суму 84 888 грн, № 2575 від 04.05.2018 на суму 141480 грн, № 2213 від 23.04.2018 на суму 390 000,60 грн (а.с. 39-42).

У п.п. 2.2.1., 4.1. Договору поставки Сторони узгодили, що Покупець зобов`язується здійснити оплату за Товар у строки (терміни) встановлені в Специфікаціях до цього Договору.

Відповідач, здійснюючи оплату за отриманий товар, порушив строки, визначені у вищезазначених Специфікаціях.

Так, відповідно до платіжного доручення № 344 від 26.07.2018 (а.с. 43) відповідачем сплачено 800 000 грн із призначенням платежу "За насіння зг. дог. № 001-НТ від 23.04.2018 у т.ч. ПДВ 20% = 133 333,33 грн"; відповідно до платіжного доручення № 414 від 02.08.2018 (а.с. 44) відповідачем сплачено 375 162,52 грн із призначенням платежу "За насіння та ЗЗР по рах. № 2844 від 11.05., № 2411, 2575, 2634 від 04.05.2018, 05.05.2018 у т.ч. ПДВ 20%+62527,09 грн". Відповідно до зазначених платіжних доручень погашено всю заборгованість за отриманий товар і залишок становить 15 833,52 грн. Оскільки у призначенні платежу платіжного доручення № 414 від 02.08.2019 зазначено рахунок № 2844 від 11.05.2018, який ні по даті ні по номеру не збігається з тими рахунками, що пред`явлені Постачальником до сплати за Товар, отриманий по досліджуваному Договору, а також враховуючи існування інших правовідносин між ТОВ "Седна-Агро" та ПП "Дніпро", про що зазначено відповідачем у клопотанні від 04.11.2019 та у відзиві на позов, то господарський суд доходить висновку про погашення боргу в сумі 15 833,52 грн за рахунком № 2844 від 11.05.2018, який не стосується предмету даного спору. Також відповідач у своєму відзиві, зазначаючи про здійснення ним розрахунків за отриманий товар, не зазначив про здійснену переплату.

Позивач зарахував сплату відповідно до платіжного доручення № 344 від 26.07.2018 в рахунок погашення заборгованості в сумі 390 000,60 грн за Товар, що поставлений відповідно до видаткової накладної № 2421 від 23.04.2018, строк прострочення оплати за товар склав 85 днів (строк оплати, визначений у Специфікації № 1 від 23.04.2018 - 30.04.2018).

Далі, позивач зарахував сплату відповідно до платіжного доручення № 344 від 26.07.2018 в рахунок часткового погашення заборгованості в сумі 409 999,40 грн за Товар, що поставлений відповідно до видаткової накладної № 2707 від 27.04.2018, строк прострочення оплати за товар склав 54 дні (строк оплати, визначений у Специфікації № 2 від 27.04.2018 - 01.06.2018).

Далі, позивач зарахував сплату відповідно до платіжного доручення № 414 від 02.08.2018 в рахунок остаточного погашення заборгованості в сумі 132 961 грн за Товар, що поставлений відповідно до видаткової накладної № 2707 від 27.04.2018, строк прострочення оплати за товар склав 61 день (строк оплати, визначений у Специфікації № 2 від 27.04.2018 - 01.06.2018).

Далі, позивач зарахував сплату відповідно до платіжного доручення № 414 від 02.08.2018 в рахунок погашення заборгованості в сумі 141480 грн за Товар, що поставлений відповідно до видаткової накладної № 2881 від 04.05.2018, строк прострочення оплати за товар склав 63 дні (строк оплати, визначений у Специфікації № 3 від 04.05.2018 - 30.05.2018).

Далі, позивач зарахував сплату відповідно до платіжного доручення № 414 від 02.08.2018 в рахунок погашення заборгованості в сумі 84 888 грн за Товар, що поставлений відповідно до видаткової накладної № 2952 від 05.05.2018, строк прострочення оплати за товар склав 32 дні (строк оплати, визначений у Специфікації № 4 від 05.05.2018 - 30.06.2018).

У зв`язку із несвоєчасною сплатою боргу за поставлений товар позивач нарахував відповідачу до сплати пеню.

При розгляді спору господарський суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України (надалі - ЦКУ) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦКУ за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 656 ЦКУ предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦКУ покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За приписами ст. 253 ЦКУ перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦКУ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦКУ якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦКУ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України (надалі - ГКУ) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ч. 2 ст. 217 ГКУ у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГКУ підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГКУ нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.3. Договору, у разі прострочення строків (термінів) оплати Товару визначених в п. 4.1. Договору та Специфікаціях, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки і до повного виконання стороною своїх зобов`язань та припиняється в день виконання винною стороною зобов`язань за договором, забезпечених санкцією.

У п. 7.9. Договору Сторони досягли згоди, що строк нарахування штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції (в тому числі неустойка) за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором нараховуються до моменту належного та повного виконання відповідного зобов`язання в межах строку загальної позовна давність (ст. 257 ЦК України). До вимог про стягнення штрафних санкцій (в тому числі неустойки) за цим Договором не застосовується строк спеціальної позовної давності, передбачений ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, Кредитор за зобов`язанням, що порушене, може звернутися до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором в межах строку загальної позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України.

На підставі вказаних умов Договору поставки позивач здійснив розрахунок пені і її сума склала 70 736,35 грн, проте господарський суд не погоджується із таким розрахунком позивача і здійснив власний перерахунок пені.

Так позивач здійснив нарахування пені на суму боргу 390 000,60 грн за період з 01.05.2018 по 30.05.2018, що склала 10 898,65 грн. Такий розрахунок є обґрунтованим.

Далі позивач здійснив нарахування пені на суму боргу 531 480,60 грн за період з 31.05.2018 по 02.06.2018, що склала 1485,23 грн.

Водночас позивач здійснив нарахування пені на суму боргу 1 074 441 грн за період з 02.06.2018 по 30.06.2018, що склала 29 024,63 грн.

Отже, позивачем включено один день (02.06.2018) у два періоди нарахування пені, що є неправомірним.

Відповідно до Специфікації № 2 від 27.04.2018 визначено строк виконання зобов`язання щодо сплати 542960,40 грн - до 01.06.2018, тому прострочення Покупця почалось 02.06.2018. Отже, правомірним є включення дня 02.06.2018 до періоду нарахування пені на суму 1074441 грн, що включає і суму за Специфікацією № 2 від 27.04.2018. Водночас день нарахування пені 02.06.2018 підлягає виключенню з періоду нарахування 31.05.2018-02.06.2018 на суму заборгованості 531 480,60 грн.

Господарський суд здійснив перерахунок на суму заборгованості 531 480,60 грн за період 31.05.2018 по 01.06.2018 і сума пені склала 990,16 грн.

Водночас нарахування пені у сумі 29 024,63 грн на суму заборгованості 1 074 441 грн за період 02.06.2018 по 30.06.2018 є правомірним.

Далі позивач здійснив нарахування пені на суму боргу 1159329 грн за період з 01.07.2018 по 12.07.2018, що склала 12 959,07 грн. Такий розрахунок є обґрунтованим.

Далі позивач здійснив нарахування пені на суму боргу 1159329 грн за період з 13.07.2018 по 25.07.2018, що склала 14 451,91 грн. Такий розрахунок є обґрунтованим.

Далі позивач здійснив нарахування пені на суму боргу 359 329 грн за період з 26.07.2018 по 01.08.2018, що склала 2 411,93 грн. Такий розрахунок є обґрунтованим.

Всього правомірно заявлена пеня у розмірі 70 736,35 грн (10 898,65 грн + 990,16 грн + 29 024,63 грн + 12 959,07 грн + 14 451,91 грн + 2411,93 грн).

В іншій частині розмір пені не є обґрунтованим.

Також позивач заявляє до стягнення 20% штрафу в розмірі 231 865,80 грн.

У п. 7.5. Договору сторони узгодили, що у разі прострочення Покупцем строків (термінів) оплати Товару (його партії), більш ніж десяти календарних днів - Покупець додатково до пені визначеної в п. 7.3. сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20% від загальної суми заборгованості.

Як досліджено вище сплата всього Товару на загальну суму 1159329 грн була прострочена більш ніж на 10 календарних днів, а тому пред`явлена сума штрафу до стягнення з Покупця є правомірна.

Позивачем пред`явлено до стягнення 30% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 62 426,11 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 7.6. Договору сторони узгодили інший розмір процентів, зазначивши, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобов`язання Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 30% річних від простроченої (неоплаченої) суми.

Перевіривши розрахунок позивача 30% річних, господарський суд встановив, що допущено аналогічну помилку, що і при розрахунку пені.

Так за період з 01.05.2018 по 30.05.2018 позивач нарахував на суму боргу 390 000,60 грн 9 616,45 грн 30% річних. Такий розрахунок є обґрунтованим.

Далі позивач здійснив нарахування 30% річних на суму боргу 531 480,60 грн за період з 31.05.2018 по 02.06.2018, що склала 1 310,50 грн. Обраний період є неправильним, з причин викладених при дослідженні розрахунку пені. Господарський суд здійснив перерахунок 30% річних за період з 31.05.2018 по 01.06.2018 на суму заборгованості 531 480,60 грн і їх сума склала 873,67 грн.

Далі, нарахування 30% річних у сумі 25 609,96 грн на суму заборгованості 1 074 441 грн за період 02.06.2018 по 30.06.2018 є правомірним.

Далі позивач здійснив нарахування 30% річних на суму боргу 1 159 329 грн за період з 01.07.2018 по 25.07.2018, що склали 23 821,83 грн. Такий розрахунок є обґрунтованим.

Далі позивач здійснив нарахування 30% річних на суму боргу 359 329 грн за період з 26.07.2018 по 01.08.2018, що склали 2 067,37 грн. Такий розрахунок є обґрунтованим.

Всього правомірно заявлено 30% річних у розмірі 61 989,28 грн (9 616,45 грн + 873,67 грн + 25 609,96 грн + 23821,83 грн + 2 067,37 грн).

В іншій частині розмір 30% річних є безпідставним.

При розгляді клопотання відповідача про зменшення надмірного розміру штрафних санкцій господарський суд враховує наступне.

Відповідач зазначає, що він є безпосереднім виробником сільськогосподарської продукції, що підтверджується змістом даної судової справи, а також відображенням в ЄДРЮОФОПГФ основного виду економічної діяльності: Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Дійсно, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що наданий на вимогу суду основним видом діяльності є Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с. 89-93)

Відповідач зазначає про існування тривалих договірних відносин між позивачем і відповідачем. За твердженням відповідача, за усною домовленістю між керівництвом позивача та відповідача борг за поставку посівного матеріалу мав бути погашений взаємозаліком за поставлену пшеницю, яку позивач відмовився отримувати у серпні 2018 року. Проте, всупереч ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України відповідач не довів вказаного, тому такі доводи, що не підтверджуються жодними доказами, не беруться до уваги судом.

Відповідач також стверджує, що він є представником малого бізнесу, за 2018 рік дохід відповідача становив всього 1 млн 045 грн, з якого відповідач закуповував пальне, посівні матеріали, добрива та інше для посівної компанії 2019 року. Зазначена сума, пред`явлена позивачем до стягнення складає 1/4 від доходу відповідача 2018 рік. Проте представник відповідача не пояснив суду, яким чином дохід ПП "Дніпро" за 2018 рік вплине на виконання рішення у даній справі, що приймається наприкінці 2019 року. Доказів прибутку у 2019 році відповідач не надав.

Крім того, відповідач вважає, що майнові права та інтереси позивача ніяким чином не постраждали в даному випадку, оскільки на прострочені платежі відповідача було нараховано 30% річних, що відповідає середній відсотковій ставці на короткострокові кредити в Україні. Представник позивача у судовому засіданні не навів доводів, що від несвоєчасної сплати заборгованості за поставлений Товар за Договором постраждали майнові права та інтереси позивача чи позивачу завдано значних збитків.

Посилання відповідача на стягнення з нього на користь позивача неустойки за результатами розгляду справи № 912/2835/18 не стосується даної справи і такі доводи не беруться до уваги судом.

Також відповідач наголошує, що заявлені до стягнення позивачем штрафні санкції є надмірно великими та з урахуванням факту повної оплати товару відповідачем самостійно до моменту подання позову, останній просить зменшити надмірний розмір штрафних санкцій.

При вирішенні питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій відповідач просить врахувати правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 14.01.2019 по справі № 925/287/18.

Положеннями ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (ч. 1). Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ч. 2).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При вирішенні питання можливості зменшення розміру пені, господарський суд встановив, що наявні обставини, за яких можливе зменшення штрафних санкцій на 50 %. Так судом взято до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, зокрема, відповідачем самостійно здійснено погашення заборгованості, строк прострочення становить незначний період (від 32 до 85 днів за різні платежі, а.с. 17), стягнення додатково до суми боргу відсотків річних у розмірі 30%. Також судом враховано, що основним видом діяльності відповідача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, тому відповідно, що основний дохід від такої діяльності відповідач отримує після збирання та продажу врожаю, тобто кінець літа - осінь, саме в цей період відповідачем і здійснено погашення заборгованості за отриманий Товар за Договором (26.07.2018, 02.08.2018). До того ж, оскільки порушення відповідачем строків оплати були незначними і порушення відповідачем зобов`язань за Договором не завдало істотних збитків позивачу, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій господарський суд на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує також й висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 14.01.2019 по справі № 925/287/18.

Так, господарський суд задовольняє позов частково, стягуючи з ПП "Дніпро" на користь ТОВ "Седна-Агро" пеню у розмірі 35368,18 грн (50% від 70 736,35 грн), 20% штрафу в розмірі 115 932,90 грн (50% від 231 865,80 грн) та 30 % річних в розмірі 61989,28 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи зазначені процесуальні норми господарський суд покладає судовий збір пропорційно вимогам, які мали бути задоволені без урахування зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки нарахування таких штрафних санкцій спричинено саме неправильними діями відповідача - несвоєчасної оплати за отриманий Товар.

Також суд враховує, що представником позивача у судовому засіданні 20.11.2019 у вступному слові заявлено в порядку ч. 8 ст. 129 ГПКУ про намір подати докази про судові витрати, здійснені позивачем за отримання професійної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПКУ розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПКУ, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПКУ, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 5. ч. 6 ст. 238 ГПКУ у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

На підставі вказаних процесуальних норм господарський суд призначає таке судове засідання та надає позивачу строк для подання доказів понесення ним судових витрат.

Керуючись ст. ст. 73-80, 126, 129, 221, 232-233, 236-238, 240-242, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Дніпро" (26500, Кіровоградська обл., Голованівський р-н, смт. Голованівськ, вул. Енгельса, буд. 30, ідентифікаційний код 30077947) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" за адресою: 19100, Черкаська обл., м. Монастирище, вул. Соборна, 3, ідентифікаційний код 33143734) суму пені за весь час прострочення грошового зобов`язання у розмірі 35368,18 грн, 20% штрафу в розмірі 115 932,90 грн, 30 відсотків річних від простроченої суми в розмірі 61989,28 грн, а також 5468,87 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначити на 04.12.2019 о 14:30 год.

Засідання провести в приміщенні господарського суду Кіровоградської області за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Чорновола, 29/32, зал судових засідань № 204.

Зобов`язати ТОВ "Седна-Агро" у строк до 25.11.2019 подати суду докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат із доказами їх направлення відповідачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" за адресою: 19100, Черкаська обл., м. Монастирище, вул. Соборна, 3;

відповідачу - Приватне підприємство "Дніпро" за адресою: 26500, Кіровоградська обл., Голованівський р-н, смт. Голованівськ, вул. Енгельса, буд. 30.

Дата складення повного рішення 22.11.2019.

Суддя Л.С. Вавренюк