ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" листопада 2019 р. Справа № 924/1075/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ключки Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Хмельницьккомплект, м. Хмельницький

до приватного малого підприємства Тітан, с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області

про стягнення 11216,04 грн заборгованості

за участю представників:

позивача: Машталір П.І. - керівник

відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю Хмельницьккомплект, м. Хмельницький звернулось до суду з позовом про стягнення з приватного малого підприємства Тітан, с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області 11216,04 грн заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем неповністю оплачено переданий йому товар відповідно до видаткових накладних, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 11216,04 гривень. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 526, 530 ЦК України.

Ухвалою суду від 22.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 18.11.2019.

Відповідач представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не надав, про причини неявки та неподання відзиву не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 25.10.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьккомплект" як постачальником поставлено приватному малому підприємству Тітан товар за видатковими накладними: від 15.02.2018 р. №Хм-0000731 на суму 73,00 грн, від 14.03.2018 р. №Хм-0001173 на суму 52,00 грн, від 14.03.2018 р. №Хм-0001186 на суму 41,00 грн, від 16.03.2018 р. №Хм-0001224 на суму 60,00 грн, від 26.03.2018 р. №Хм-0001413 на суму 62,00 грн, від 27.03.2018 р. №Хм-0001421 на суму 40,00 грн, від 28.03.2018 р. №Хм-0001471 на суму 68,00 грн, від 11.04.2018 р. №Хм-0001712 на суму 60,00 грн, від 17.04.2018 р. №Хм-0001878 на суму 117,00 грн, від 19.04.2018 р. №Хм-0001938 на суму 62,00 грн, від 11.05.2018 р. №Хм-0002288 на суму 76,50 грн, №Хм-0002541 на суму 35,00 грн, від 31.05.2018 р. №Хм-0003092 на суму 73,00 грн, від 11.09.2018 р. №Хм-0053321 на суму 2144,56 грн, №Хм-0053328 на суму 241,99 грн, від 05.10.2018 р. №Хм-0054140 на суму 69,00 грн, №Хм-0054120 на суму 58,99 грн, від 20.10.2018 р. №Хм-0054658 на суму 1920,01 грн, від 24.10.2018 р. №Хм-0054777 на суму 728,28 грн, від 25.10.2018 р. №Хм-0054818 на суму 1382,18 грн, від 26.10.2018 р. №Хм-0054844 на суму 6955,62 грн, №Хм-0054859 на суму 612,00 грн, від 05.11.2018 р. №Хм-0055120 на суму 468,97 грн, від 06.11.2018 р. №Хм-0055145 на суму 149,00 грн, всього на суму 1550,10 грн.

У матеріали справи позивачем надано акт звірки взаємних розрахунків між сторонами від 26.06.2019 р., відповідно до якого станом на 30.06.2019 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 12216,06 грн.

Позивач звернувся до відповідача з листом (поштова накладна від 17.07.2019 р.), в якому просив погасити заборгованість в сумі 12216,06 грн.

Платіжним дорученням від 01.08.2019 р. №597 відповідач сплатив позивачу у погашення заборгованості 1000,00 грн.

При цьому позивач зазначає, що відповідачем, враховуючи оплату в сумі 1000,00 грн, не проведено оплати на загальну суму 11216,06 грн за видатковими накладними від 20.10.2018 на суму 1920,01 грн., від 24.10.2018 на суму 728,28 грн, від 25.10.2018 на суму 1382,18 грн, від 26.10.2018 на суму 7567,62 грн, від 05.11.2018 на суму 468,97, від 06.11.2018 на суму 149,00 грн.

У зв`язку із несплатою коштів за поставлений товар позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 11216,04 грн заборгованості.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з поставки товару згідно з видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем поставлено відповідачу згідно з вищенаведеними у рішенні видатковими накладними товар на загальну суму 15550,10 грн. Натомість, відповідач не здійснив повністю розрахунки за поставлений товар, утворивши заборгованість в розмірі 11216,06 грн.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення 11216,04 грн заборгованості заявлені у межах можливого та є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Доказів, які би спростовували позовні вимоги суду не подано.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Хмельницьккомплект, м. Хмельницький до приватного малого підприємства Тітан, с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області про стягнення 11216,04 грн заборгованості задовольнити.

Стягнути з приватного малого підприємства Тітан, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Жовтнева, буд. 25/1 (код 14158845) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Хмельницьккомплект, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці (код 23831910) 11216,04 грн (одинадцять тисяч двісті шістнадцять тисяч 04 коп.) заборгованості, 1921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 19.11. 2019 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим.: 1 до справи, 2, 3 - позивачу (29015, м. Хмельницький, вул. Я.Галана, 3; 31340, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці), 4 відповідачу (31340 АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 ). Всім рек. з пов. про вруч.