РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2019 Справа № 910/13495/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі секретаря судового засідання Максимець В.О. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКАС-Т»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД АКТУАЛЬНА МЕХАНІКА»

про стягнення 781 841,18 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальніст «НІКАС-Т» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД АКТУАЛЬНА МЕХАНІКА» про стягнення 781 841, 18 грн., у тому числі 720 577,01 грн. основного боргу, 56 288, 82 грн. пені, 4 975, 35 грн. 3 % річних.

Позовну заяву обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором №2017/40 від 30.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/13495/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки подання документів сторонами.

Відповідачем 25.10.2019 (у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк) надано суду заяву з запереченням щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку з тим, що під час розгляду справи може виникнути необхідність допиту свідків, огляду документів чи призначення експертизи.

З урахуванням того, що відповідачем не наведено та не доведено наявність обставин, що потребують розгляду справи за правилами загального провадження, ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 відмовлено у задоволенні вимоги заяви.

Відповідачем 06.11.2019 (після спливу встановленого ухвалою про відкриття провадження строку) надано суду відзив на позовну заяву, яким заперечено вимоги повністю з огляду на відсутність у нього господарського зобов`язання зі сплати поставлених товарів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 поновлено відповідачу процесуальний строк подання відзиву та долучено останній до матеріалів справи.

У відзиві відповідач повторно заявив заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку з тим, що може виникнути необхідність допитати свідків, витребувати та оглянути оригінали доказів у судовому засіданні тощо.

Дану заяву (заперечення) суд залишив без розгляду на підставі статті 118, 119 Господарського процесуального кодексу України. З цих же підстав, залишено без розгляду клопотання позивача про поновлення строків для подання відповіді на відзив та відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 30.10.2017 укладено договір №2017/40, за умовами якого позивач зобов`язався поставляти відповідачу підшипники згідно узгоджених сторонами договору специфікацій, які останній зобов`язався приймати та своєчасно оплачувати.

Додатковою угодою №1 від 31.01.2018 до договору №2017/40 сторони даного судового провадження погодили відстрочку оплати отриманого товару на 90 днів та продовжили строк дії цього договору до 31.12.2019.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За підтвердженими (доданими до позовної заяви доказами) поясненнями позивача протягом 2017-2018 років ним було поставлено відповідачу товари загальною вартістю 2 985 099,91 грн., які були оплачені останнім повністю та у встановлені договором строки.

Позивачем наголошено, що станом на початок 2019 року заборгованості за укладеним договором не існувало.

У 2019 році сторонами у справі було погоджено шість специфікацій загальною вартістю визначеного ними товару 954 153,97 грн., у тому числі специфікації:

- №6 від 04.03.2019 на поставку 42 найменувань товарів загальною вартістю 188 705,56 грн.;

- №7 від 04.03.2019 на поставку 42 найменувань товарів загальною вартістю 147 955,99 грн.;

- №8 від 04.04.2019 на поставку 21 найменування товарів загальною вартістю 174 405,16 грн.;

- №9 від 04.04.2019 на поставку 15 найменувань товарів загальною вартістю 117 504,64 грн.;

- №10 від 04.04.2019 на поставку 13 найменувань товарів загальною вартістю 116 518,07 грн.;

- №11 від 04.04.2019 на поставку 37 найменувань товарів загальною вартістю 209 064,55 грн.

Протягом березня-квітня 2019 року позивачем відповідно до накладних №2 - №7 було поставлено позивачу товари загальною вартістю 954 153, 97 грн., при цьому кількість, асортимент та вартість визначених накладними підшипників повністю збігається з підписаними сторонами специфікаціями:

- накладна №2 від 05.03.2019 відповідає специфікації №6;

- накладна №3 від 05.03.2019 відповідає специфікації №7;

- накладна №4 від 09.04.2019 відповідає специфікації №8;

- накладна №5 від 09.04.2019 відповідає специфікації №9;

- накладна №6 від 09.04.2019 відповідає специфікації №10;

- накладна №7 від 09.04.2019 відповідає специфікації №11.

Повноваження посадових осіб відповідача, що підписали накладні без будь-яких зауважень підтверджені довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Додатково позивачем підтверджено належне виконання власних зобов`язань за договором №2017/40 від 30.10.2017 квитанціями про прийом вантажів до перевезення логістичною компанією.

Оскільки умовою пункту 3 договору №2017/40 (у редакції додаткової угоди №1 від 31.01.2018) датою початку перебігу строку виконання зобов`язання з оплати визначено дату отримання товару без обов`язкового направлення рахунку на таку оплату суд приймає до уваги відповідні докази позивача без з`ясування факту їх отримання відповідачем.

За твердженням позивача поставлені товари відповідач оплатив лише частково (протягом квітня-червня 2019 року вісім платежів загальною сумою 223 576,96 грн.), у результаті чого на момент звернення до суду існувала прострочена заборгованість у розмірі 720 577,01 грн.

Відповідачем у своєму відзиві підтверджено факт поставки товарів загальною вартістю 954 153, 97 грн. та загальну суму перерахованих ним грошових коштів (223 576,96 грн.).

Проте, існування заборгованості у розмірі різниці між вартістю отриманого товару та сплачених ним грошових коштів заперечив.

За твердженням відзиву фактична заборгованість за договором №2017/40 від 30.10.2017 складає 142 393,47 грн., оскільки за висновками російських партнерів відповідача позивачем було поставлено йому неякісні підшипники загальною вартістю 375 970,43 грн.

В якості основного доказу неналежної якості товарів відповідачем надано суду акт рекламації, складений 16.07.2019 трьома співробітниками ООО «Ресурс», за висновком яких отримані ними підшипники не годяться для експлуатації та використання. Зазначений документ поза розумним сумнівом не може бути визнано судом належним доказом, оскільки він є одностороннім та складеним прямо заінтересованими особами, що перебувають у трудових відносинах з отримувачем товару. Крім того, фаховий рівень цих осіб взагалі нічим не визначений.

У будь-якому випадку, правовідносини російської компанії з відповідачем не можуть породжувати прямих юридичних зобов`язань для позивача у даній справі.

Правовий механізм вирішення спорів сторін у справі в частині можливого виявлення дефектів поставлених товарів визначається статтею 5 укладеного ними договору та чинним законодавством України.

Відповідно до частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позитивно-правовими приписами статті 678 Цивільного кодексу України визначено, що правими наслідками передання товару неналежної якості може бути пропорційне зменшення ціни; безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару.

При цьому, відповідно до вимог частини першої статті 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Обов`язок покупця довести ці обставини полягає у перш за все доведення у встановлений Законом спосіб належними доказами.

У будь-якому випадку, наведені вище правові норми не визначають такого правового наслідку виявлення неналежної якості поставленого товару як одностороння відмова від виконання власних грошових зобов`язань.

Пунктом 3 договору №2017/40 (у редакції додаткової угоди №1 від 31.01.2018) чітко визначено, що оплату товару відповідач зобов`язаний здійснити протягом 90 днів з моменту постачання товару.

Відповідно до умови пункту 4.1 укладеного сторонами у справі договору датою постачання є дата відмітки покупця у видатковій накладній.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На час ухвалення рішення у справі відповідачем не надано доказів виконання свого грошового зобов`язання у повному обсязі.

Встановивши наявність у позивача права на отримання від відповідача 720 577,01 грн. вартості поставлених підшипників, суд задовольняє відповідну позовну вимогу повністю.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідач не довів суду, що порушення господарського зобов`язання сталось не з його вини.

Пунктом 9.1 договору №2017/40 від 30.10.2017 встановлено обов`язок відповідача у випадку порушення строків оплати отриманого товару сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виходячи з суми боргу.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнає його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення 56 288, 82 грн. пені, розрахованої станом на 26.09.2019 включно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погодився з наведеним у позовній заяві розрахунком трьох процентів річних та встановив, що відповідна вимога також підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, суд задовольняє вимогу про стягнення 4 975,35 грн. трьох процентів річних, розрахованих станом на 26.09.2019 включно.

Відповідно до cтатті 129 Госопдарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКАС-Т» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД АКТУАЛЬНА МЕХАНІКА» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД АКТУАЛЬНА МЕХАНІКА» (03118, місто Київ, вулиця Гвардійська, 80А, ідентифікаційний код 41640365) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКАС-Т» (61057, Харківська область, місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 13, офіс 709, ідентифікаційний код 36458733) 720 577,01 грн. (сімсот двадцять тисяч п`ятсот сімдесят сім гривень 01 коп.) вартості поставлених підшипників, 56 288, 82 грн. (п`ятдесят шість тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 82 коп.) пені, 4 975,35 грн. (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 35 коп.) 3% річних та 11 727,62 грн. (одинадцять тисяч сімсот двадцять сім гривень 62 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк