ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2019 р. Справа№ 911/1545/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

Представники сторін:

від позивача Кислощук Я.С.

від відповідача Шкардун М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Броварської міської ради

на рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2019 (повний текст складено 25.09.2019)

у справі №911/1545/19 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут"

до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради

про стягнення 318 116,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про стягнення 124437,87 грн інфляційних втрат та 193678,72 грн 3% річних, всього 318116,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення вимог Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256, не своєчасно перерахував кошти для компенсації витрат за надані позивачем житлово-комунальні послуги громадянам, за рахунок субвенцій з державного бюджету. Враховуючи вищевикладене, позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути 124437,87 грн інфляційних втрат та 193678,72 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.09.2019 по справі №911/1545/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" 124 437,87 грн. інфляційних втрат, 193 678,72 грн. 3% річних та 4 771,75 грн. судового збору.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідач свої зобов`язання, в частині своєчасної компенсації витрат за надані позивачем послуги газопостачання пільговим категоріям громадян за зобов`язаннями січня 2018 року - грудень 2018 року, належним чином не виконав, в зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управління соціального захисту населення Броварської міської ради звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2019 скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані неможливістю встановлення моменту виникнення у відповідача обов`язку по перерахуванню коштів за надані позивачем послуги з газопостачання населенню, а відтак і моменту, з якого останній вважається таким, що прострочив, у розумінні ст. 612 Цивільного кодексу України. В той же час, альтернативне визначення моменту виникнення грошового зобов`язання (шляхом підсумовуючого обрахунку встановлених для всіх державних органів строків вчинення передбачених законом дій) суперечить приписам цивільного законодавства стосовно строків та визначення моменту виникнення зобов`язання.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2019 по справі № 911/1545/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 справу №911/1545/19 призначено до розгляду на 20.11.2019.

15 листопада 2019 року від позивача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні 21.11.2019 року представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржуване рішення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

26 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (виконавець) та Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради (платник) укладено договір № 25/05-13 про порядок відшкодування витрат за надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п. 1.1 договору, останній регламентує взаємовідносини сторін щодо відшкодування коштів за надання пільг та житлових субсидій на оплату природного газу, за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, які здійснюються виконавцем відповідно до Закону України "Про Державний бюджет" на відповідний рік, постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету" (із змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 р. № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" (із змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 389 "Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян, з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї", постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" (із змінами).

Сторони виконують взаємні обов`язки з метою забезпечення надання пільг та житлових субсидій на комунальні послуги (п. 2.1 договору).

Відповідно до пп. 2.2.1 договору виконавець зобов`язується здійснювати пільгове надання комунальних послуг громадянам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно з п.п. 2.4.1 договору платник зобов`язується своєчасно та в повному розмірі перераховувати виконавцю кошти для компенсації витрат по наданню пільг громадянам, в межах встановлених на ці цілі бюджетних призначень.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що виконавець щомісяця до 7 числа місяця, що наступає за звітним, подає платнику наступні документи: на паперових та електронних носіях розрахунки на відшкодування витрат за формою 2-пільга, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, з підписами уповноважених осіб та печаткою виконавця. Формат форми визначається виключно нормативними документами Міністерства соціальної політики України (пп. 3.1.1 договору); на паперових носіях Акти звіряння розрахунків за формою 3-пільга з підписами уповноважених осіб та печаткою виконавця. Формат форми визначається виключно нормативними документами Міністерства соціальної політики України (пп. 3.1.2 договору); на паперових носіях Акти звіряння розрахунків за формою 3-субсидія з підписами уповноважених осіб та печаткою виконавця. Формат форми визначається виключно нормативними документами Міністерства соціальної політики України (пп. 3.1.3 договору).

Згідно з п. 3.2 договору платник щомісяця, на протязі 3-х робочих днів після отримання від виконавця документів на відшкодування: надає Акт звіряння розрахунків за формою 3-пільга та 3-субсидія виконавцю з підписами уповноважених осіб та печаткою платника, в якому вказує погоджену зі своєї сторони суму відшкодувань.

Платник, на підставі розрахунків та актів звіряння про надання пільг та житлових субсидій громадянам, забезпечує своєчасне перерахування сум відшкодування по пільговому наданню послуг виконавцю (п. 3.3 договору).

Позивач зазначає, що надав послуги з газопостачання населенню м.Василькова Київської області, які мають право на пільги та включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, за період з 01.01.2018 року до 01.12.2018 року, що підтверджується актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, між позивачем та відповідачем за період з січня до листопада 2018 року.

На виконання умов договору № 25/05-13 від 26.01.2018 р. про порядок відшкодування витрат за надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг за рахунок субвенцій з державного бюджету, позивачем за період з січня 2018 року до грудня 2018 року надано послуги з постачання газу населенню міста Бровари Київської області, які мають право на пільги та субсидії на оплату житло-комунальних послуг та включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України). Разом з тим, відповідно до пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок № 256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги та надані субсидії окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з Державного бюджету України. Зокрема, п. 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з ч. 1 п. 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій, в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат), перераховуються протягом двох операційних днів на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. При цьому, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) здійснюють протягом двох операційних днів розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку № 256).

Таким чином, зобов`язання відповідача про відшкодування витрат за надані послуги газопостачання громадянам, які мають право на отримання пільг та компенсацій виникають безпосередньо із законодавства України і не залежать від їх вільного волевиявлення.

Порядком № 256 встановлено процедуру та строки відшкодування витрат за надані житлово-комунальні послуги пільговим категоріям громадян, за рахунок субвенції з державного бюджету, зокрема, визначено, що Казначейство перераховує протягом місяця, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, субвенцію для виплати пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу (абз. 13 п. 6 Порядку № 256).

Фінансові органи обласних держадміністрацій в межах сум, отриманих від Казначейства за відповідним видом послуг, протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів обласного значення тощо (абз. 1 п. 7 Порядку № 256).

Органи Державної казначейської служби, протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень, направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби (абз. 7 п. 7 Порядку № 256).

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій, в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат), перераховуються протягом двох операційних днів на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків (ч. 1 п. 8 Порядку № 256).

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів, в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат), здійснюють протягом двох операційних днів розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку № 256).

Проте, як зазначив позивач, в порушення зазначених положень Порядку № 256, відповідачем несвоєчасно компенсовано витрати за надані позивачем послуги з постачання газу населенню міста Бровари Київської області, які мають право на пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання, у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, що не є санкціями, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що не залежить від наявності вини боржника.

Конституційний суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004, від 01.12.2004 року № 20-рп/2004, від 09.07.2007 року № 6-рп/2007).

Зокрема, у рішенні від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 Конституційний суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (пп.3.2).

Отже, держава запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу, в даному випадку, в особі Управління соціального захисту населення Броварської міської ради.

Крім того, ст. 218 Господарського кодексу України та ст.617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з п.5 Оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/374/2013 від 18.02.2013 року відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД. Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 року зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446, від 15.05.2012 року у справі № 3-28гс12 та постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 року у справі 15/5027/715/2011.

Таким чином, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування втрат, понесених позивачем внаслідок постачання природного газу населенню м. Васильків, яке отримує пільги, та не може бути підставою звільнення від відповідальності у вигляді інфляційних втрат та 3 % річних за порушення зобов`язання.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем належним чином доведено несвоєчасність виконання відповідачем обов`язку з перерахування позивачу коштів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Колегія суддів зазначає, що у Договорі відсутні умови щодо строків виконання зобов`язання безпосередньо відповідачем. Так, з огляду на умови Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок № 256), визначено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги та надані субсидії окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з Державного бюджету України, який передбачає декілька етапів фінансування.

Зокрема, визначено місячний строк (але не пізніше 20 числа місяця) перерахування бюджетних коштів Казначейством на рахунки Фінансових органів обласних держадміністрацій, які протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів обласного значення. Останні, в свою чергу, мають направити кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень, після чого, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом двох операційних днів на рахунки головних розпорядників коштів, які в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) здійснюють протягом двох операційних днів розрахунки з постачальниками відповідних послуг.

Таким чином, визначений Порядком № 256 механізм фінансування передбачає залежність строку перерахування коштів кожною з наступних ланок від фактичних дат виконання зобов`язань попередньою ланкою. Зокрема, строк виконання зобов`язання відповідачем, який є головним розпорядником коштів, визначено протягом двох операційних днів після перерахування на його рахунки суми субвенцій місцевими бюджетами, строк виконання зобов`язання якими, в свою чергу, залежить від направлення коштів субвенцій органами Державної казначейської служби, строк виконання зобов`язання якими залежить від надання Фінансовими органами обласних держадміністрацій платіжних доручень.

З огляду на викладене, зобов`язання відповідача про відшкодування витрат за надані послуги газопостачання громадянам, які мають право на отримання пільг та компенсацій виникають безпосередньо із законодавства України, і не залежать від його вільного волевиявлення.

Враховуючи встановлений Порядком № 256 механізм фінансування для обрахування дотримання відповідачем строків виконання зобов`язання, необхідно дослідити строки виконання своїх зобов`язань попередніми ланками відповідного механізму фінансування.

Проте, з наданих позивачем доказів, у суду відсутня можливість, в силу положень чинних норм законодавства та наявних в матеріалах справи виписок по рахунку, визначити конкретні дати виникнення у відповідача обов`язку з оплати та конкретні дати і суми проплат, що є необхідним для визначення періоду прострочення та перевірки правильності здійснення позивачем розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат.

Надані позивачем до справи акти звіряння розрахунків є підставою для формування заявки на фінансування і не визначені чинним законодавством, як підстава для здійснення розрахунків.

Таким чином, відсутні підстави вважати відповідача таким, що прострочив виконання зобов`язання саме в наведений позивачем період, що виключає наявність достатніх підстав для застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, вимоги про стягнення з відповідача 124437,87 грн інфляційних втрат та 193678,72 грн 3 % річних задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління соціального захисту населення Броварської міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2019 по справі №911/1545/19 підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду частковому скасуванню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну каргу Управління соціального захисту населення Броварської міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2019 по справі №911/1545/19 задовольнити.

2.Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2019 по справі №911/1545/19. Постановити нове.

3.Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (04108, м. Київ, пр-т Свободи, буд. 2Г, літ. А, код 39592941) на користь Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 18, код 03193637) 7157 (сім тисяч сто п`ятдесят сім) грн 63 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5.Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

6.Матеріали справи №911/1545/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов