номер провадження справи 5/122/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 Справа № 908/1475/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбухової В.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК КО" (69000, м. Запоріжжя, вул. Яценка, буд. 6; )

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 84; )

про визнання недійсним з моменту укладення договору відступлення часток у статутному капіталі ТОВ "ДАК КО" шляхом продажу від 28.01.2016р., визнання недійсним з моменту прийняття рішення зборів учасників, оформленого відповідним протоколом загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи,

За участю представників сторін:

Від позивача: Плецька Ю.В., ордер на надання правової допомоги серія ЗП №114922 від 08.06.2019 р., адвокат (посвідчення адвоката України №720 від 26.12.2008 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №720 від 26.12.2008 р.)

Від відповідача: Москаленко Д.Ф., ордер на надання правової допомоги серія ЗП №094329 від 31.07.2019 р., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №516 від 29.12.2014 р.)

Від третьої особи-1: Зіменко І.А., ордер на надання правової допомоги №094362 від 01.08.2019р., адвокат (посвідчення адвоката України №1064 від 28.04.2015 р.)

Від третьої особи-2: не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

12.06.2019 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 № б/н від 10.06.2019р. (вх. № 1584/08-07/19 від 12.06.2019р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК КО" про визнання недійсним з моменту укладення договору відступлення часток у статутному капіталі ТОВ "ДАК КО" шляхом продажу від 28.01.2016 р., визнання недійсним з моменту прийняття рішення загальних зборів учасників, оформленого відповідним протоколом загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2019 р. справу №908/1475/19 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 18.06.2019 р. вказану позовну заяву на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України залишено без руху. Ухвалою суду від 10.07.2019 р. прийняти позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1475/19 в порядку загального позовного провадження, справі присвоєно номер провадження - 5/122/19, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1 - ОСОБА_2 , 2 - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Ухвалено підготовче засідання призначити на 01.08.2019 р. з повідомленням (викликом) сторін, явку представників сторін визнано обов`язковою. Ухвалою суду від 01.08.2019 р. №908/1475/19 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 08.10.2019 р. та розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 23.09.2019 р.

Ухвалою від 23.09.2019 р. в задоволені клопотання представника позивача від 22.09.2019р. про призначення судової технічно-почеркознавчої експертизи відмовлено, розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 02.10.2019 р. з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 02.10.2019 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 07.10.2019 р. з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 07.10.2019 р. оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 24.10.2019 р. з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 24.10.2019 р. оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 05.11.2019 р. з повідомленням (викликом) сторін.

05.11.2019 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява третьої особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3 . Відповідно до Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.11.2019 р. вказаний позов розподілено судді Проскурякову К.В. Ухвалою суду від 05.11.2019 р. в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку щодо пред`явлення цього позову до суду відмовлено, у відкритті провадження у справі за позовною заявою від 05.11.2019 р. ОСОБА_3 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №908/1475/19, відмовлено.

У судовому засіданні 05.11.2019 р. судом оголошено перерву до 06.11.2019 р. В судовому засіданні 06.11.2019 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судові засідання у цій справі відповідно до ч. 1 ст. 222 ГПК України здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг" та на комплексі «Акорд».

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимог з урахуванням заяви про зміну та уточнення позовних вимог від 22.09.2019 р. пояснивши, що до 01.02.2016 р. ОСОБА_1 була засновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК КО». Згідно Статуту ТОВ «ДАК КО», затвердженого протоколом загальних зборів учасників №1/06 від 06.11.2012 р., учасниками Товариства були: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Згідно п. 6.2 Статуту вклади учасників у грошовому вираженні та розмір часток кожного складались з: частки у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО», що належить ОСОБА_1 в розмірі 50 часток (відсотків), що у грошовому виразі дорівнює 10 000 000,00 грн.; частки у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО», що належить ОСОБА_2 , в розмірі 36 часток (відсотків), що у грошовому виразі дорівнює 7 200 000,00 грн.; частки у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО», що належить ОСОБА_4 в розмірі 14 часток (відсотків), що у грошовому виразі дорівнює 2 800 000,00 грн. Під час складання нотаріальної заяви, посвідченої 08.06.2016 р. приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_1 за №985, позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 нібито було здійснено продаж належної їй частки в статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» в розмірі 50% статутного капіталу вартістю 10 000 000,00 грн. Зі змісту даної заяви вбачається, що 28.01.2016 р. позивач підписала договір відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу. При цьому, про скликання та проведення загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО», на яких приймалося рішення про виключення ОСОБА_1 , позивача ніяким чином не повідомлялося. Протокол загальних зборів засновників, договір відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу ОСОБА_1 не підписувала та не могла підписувати, оскільки в цей час вона перебувала за межами України. Згідно відомостей, що містяться у закордонному паспорті позивача НОМЕР_3, ОСОБА_1 прибула до Таїланду 28.01.2016 р. та вибула із Таїланду 11.02.2016 р., про що під час митного контролю були зроблені відповідні відмітки. Вказане також підтверджується пасажирською митною декларацією, яка була заповнена Позивачкою при в`їзді до Таїланду. Саме з цього моменту позивачу стало відомо про порушення корпоративних прав, а також про те, що ОСОБА_1 незаконно було виключено зі складу учасників ТОВ «ДАК КО». ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер та спадкова справа після померлого була заведена державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори за №335/2018.

Зазначає, що ОСОБА_1 не бажала і не відчужувала належну їй частку у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО», тому відсутня інформація відносно обставин за яких був вироблений та підписаний спірний договір відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу. Отже, майно, тобто корпоративні права ОСОБА_1 вибули з володіння позивачки не з її волі, а незаконно, внаслідок шахрайських дій. Вважає, що договір відступлення часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК КО» шляхом продажу від 28.01.2016 р. є недійсним, а правочин є таким, що не створює жодних юридичних наслідків.

Також зазначає, що відповідач не вчинив необхідних дій для дотримання процедури скликання Зборів Учасників (Засновників), адже позивача не було повідомлено в передбачений Статутом спосіб, а також в установлений законом строк про час та місце проведення загальних зборів, їх порядок денний, що, в свою чергу, є грубим порушенням корпоративних прав позивача та порушенням вимог закону та статуту щодо процедури скликання та проведення зборів засновників. Крім цього, прийняття загальними зборами Товариства рішення про виключення ОСОБА_1 відбулось за відсутності кворуму (правомочності), оскільки для вирішення цього питання була обов`язкова участь учасників, які володіють в сукупності понад 50% голосів. Як вже зазначалося, ОСОБА_1 , яка володіла 50 % статутного капіталу ТОВ «ДАК КО» не могла бути присутньою на загальних зборах, оскільки в цей час перебувала у Таїланді. Відповідно, на момент відкриття загальних зборів не було кворуму та загальні збори ТОВ «ДАК КО» не були правомочні приймати будь-яке рішення, що є безумовною підставою для визнання їх недійсними. Таким чином, в разі задоволення судом позову, наслідком цього буде скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «ДАК КО», що було проведено реєстратором Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Озарянською І.П. 01.02.2016 р. за №5013299 та поновлення ОСОБА_1 в своїх корпоративних правах.

Отже, частка ОСОБА_1 в статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» в розмірі 50% статутного капіталу вартістю 10 000 000,00 грн. була переоформлена на ОСОБА_4 на підставі недійсного договору відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу від 28.01.2016 р., а виключення зі складу засновників (учасників) товариства ОСОБА_1 відбулось на підставі недійсного рішення загальних зборів учасників ТОВ ДАК КО» та підроблених документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 92, 99, 145, 216 Цивільного кодексу України, ст. 89 Господарського кодексу України, ст.ст. 58, 59, 62, 63 Закону України «Про господарські товариства», позивач просить суд:

- визнати недійсним з моменту укладання договір відступлення часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК КО", , шляхом продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 28.01.2016 р.;

- визнати недійсними з моменту прийняття рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК КО", , про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників (засновників), оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ "ДАК КО" №1/28 від 28.01.2016 р.;

- скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК КО", , що було проведено реєстратором Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Озарянською Іриною Павлівною 01 лютого 2016 року за № 5013299.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у письмовому відзиві від 20.08.2019 р. на позовну заяву з урахуванням письмового відзиву від 01.10.2019 р. на уточнення на позовну заяву, зазначивши, що 28.01.2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу часток у Статутному капіталі ТОВ «ДАК КО». 08.06.2016 р. позивач своєю заявою, справжність підпису на якій посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 за реєстровим номером 985, засвідчила те, що продаж належної їй частки в статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» в розмірі 50% Статутного капіталу вартістю 10 000 000,00 грн. відповідає її волевиявленню, як і рішення про вихід із складу учасників ТОВ «ДАК КО». Також заявою посвідчено, що грошові кошти в розмірі, передбаченому договором відступлення часток у статутному капіталі товариства від 28.01.2016 р., позивачем отримані. Претензій щодо участі у загальних зборах учасників ТОВ «ДАК КО», управління товариством, майнових претензій до учасників або керівництва товариства позивач не має. Зазначив, що договір відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу від 28.01.2016 р. відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, рішення загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників, 28.01.2016 р. було прийняте з дотриманням умов щодо кворуму (за присутності всіх учасників товариства), внаслідок чого був складний протокол №1/28, який був підписаний позивачем. Факт присутності позивача на Загальних зборах підтверджує факт того, що їй було відоме про їх скликання і проведення, а отже її права та законні інтереси не були порушені. Отже, позивачем жодним чином не доведено її необізнаність про проведення Загальних зборів 28.01.2016 р., то й вимоги щодо визнання недійним рішення загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» не підлягають задоволенню. Окрім цього з тексту позовної заяви зрозуміло, що позивач дійсно 08.06.2016 р. складала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 за реєстровим номером 985, згідно якої продаж належної їй частки в статутному капіталі ТОВ «ДАККО» в розмірі 50% Статутного капіталу вартістю 10 000 000,00 грн. відповідає її волевиявленню, як і рішення про вихід із складу учасників ТОВ «ДАК КО». Наданий позивачем доказ - міграційна картка, яка підтверджує факт перебування позивача за межами території України з 28.01.2016 р. по 11.02.2016 р., вважає неналежним та недопустимим, оскільки зазначений доказ не підтверджує факт неперебування 28.01.2019 р. позивача на території Україні та неможливості бути присутньою на Загальних зборах учасників товариства та підписання протоколу та договору відступлення часток у статутному капіталі. На підставі викладеного, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 підтримала доводи, викладені у письмову відзиві від 20.08.2019 р. на позовну заяву пояснивши, що 28.01.2016 р. позивач уклала з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу часток у Статутному капіталі ТОВ «ДАК КО». Вказаний договір був підписаний особисто ОСОБА_1 . Після підписання зазначеного договору відбулися загальні збори учасників ТОВ «ДАК КО». На цих зборах були присутні учасники товариства, що володіють 100% частками, що складає 100% голосів у Статутному капіталі Товариства, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . По питанням порядку денного загальних зборів одноголосно були прийняті рішення, що оформлені Протоколом № 1/28 від 28.01.2016 р. Протокол підписано головою (ОСОБА_2 ) та секретарем ( ОСОБА_1 ) Загальних зборів учасників. 08.06.2016 р. позивач своєю заявою, справжність підпису якої посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 за реєстровим номером 985, зазначила про те, що продаж належної їй частки в статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» в розмірі 50% Статутного капіталу вартістю 10 000 000,00 грн. відповідає її волевиявленню, як і рішення про вихід із складу учасників ТОВ «ДАК КО». Також цією заявою посвідчено, що грошові кошти в розмірі, передбаченому договором відступлення часток у статутному капіталі товариства від 28.01.2016 р. позивачем отримані. Претензій щодо участі у загальних зборах учасників ТОВ «ДАК КО», управління товариством, майнових претензій до учасників або керівництва товариства позивач не має. Отже, позивач скористалася всіма наданими їй законом правами: правом на відчуження частки у статутному капіталі, правом на участь у загальних зборах товариства, правом вийти з товариства. Таким чином, рішення загальними зборами товариства були прийняті за наявності кворуму, що підтверджує Протокол загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» № 1/28 від 28.01.2016 р. Позивач голосувала за прийняття відповідних рішень загальними зборами, а відтак прийняті загальними зборами рішення повністю відповідали її волевиявленню. Вказані висновки підтверджуються і заявою позивач від 08.06.2016 р., що посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 З урахуванням викладеного, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Також позивач підтримала свою правову позицію, викладену у письмових запереченнях від 10.09.2019 р. на відзиві ТОВ «ДАК КО» та ОСОБА_2 , пояснивши, що як вбачається зі змісту обох відзивів, відповідач і третя особа-1 вважають, що загальні збори учасників ТОВ «ДАК КО» 28.01.2016 р. проводились за наявності кворуму, тобто за участю всіх учасників, які володіють 100% частками, що складає 100% голосів у Статутному капіталі Товариства. Проте, такі твердження не відповідають дійсності, оскільки в цей час ОСОБА_1 перебувала за межами України, що підтверджується відомостями, що містяться у закордонному паспорті ОСОБА_1 НОМЕР_3, яка прибула до Таїланду 28.01.2016 р. та вибула із Таїланду 11.02.2016 р. Тобто, факт відсутності 28.01.2016 р. ОСОБА_1 на загальних зборах учасників ТОВ «ДАК КО» є беззаперечним. Також позивача не було повідомлено про проведення загальних зборів в порядку, встановленому Статутом Товариства. Оскільки позивачка не мала наміру відчужувати свою частку в розмірі 50%, зазначена частка не пропонувалась ані третім особам, ані іншим учасникам ТОВ «ДАК КО», та не логічним є здійснення продажу частки у розмірі 10 000 000,00 грн. за такою низькою ціною 100 000,00 грн. Позивачка не подавала учасникам ТОВ «ДАК КО» заяви про вихід зі складу засновників із Товариства шляхом відчуження своєї частки, що свідчить про відсутність наміру з боку ОСОБА_1 виходити зі складу засновників та відчужувати свою частку. Заява ОСОБА_1 від 10.06.2016 р., посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_1 була складена під тиском та майже через півроку після складання спірного протоколу та договору, що не може жодним чином свідчити про добровільність наміру ОСОБА_1 станом на лютий на вихід зі складу засновників ТОВ «ДАК КО». У відзивах сторони посилаються на те, що підписи як на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» від 28.01.2016 р. №1/28 так і на договорі купівлі-продажу часток у Статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» від 28.01.2016 р. є підписом ОСОБА_1 , однак позивач зазначає, що вона не підписувала дані документи, а для спростування цих обставин позивачем заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи.

Представник третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився. На виконання вимог ухвали Господарського суду Запорізької області від 01.08.2019 р. Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради листом від 15.08.2019 р. за вих. №01-12/01/2145 надав належним чином засвідчені копії документів, які містяться у реєстраційній справі ТОВ «ДАК КО» (). Також в матеріалах справи міститься клопотання від 30.10.2019 р. Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, в якому зазначено, що Департамент не перебуває з жодною зі сторін цього спору у правовідносинах, а тому рішення суду не вплине на його права та обов`язки, проти позову не заперечує та просить здійснювати розгляд цієї справи без участі уповноваженого представника.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача, відповідача та третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАК КО" є юридичною особою та створене рішенням установчих зборів учасників - протокол № 1 від 06.05.2006р., зареєстроване 10.05.2006р. Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради за № 0013299 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценка, 6, свідоцтво про державну реєстрацію серії А01 № 023046, ідентифікаційний код - 34373742.

Статутний капітал (фонд) товариства складав 35000 грн.

Відповідно до статуту товариства його учасниками на дату створення були:

ОСОБА_2 , 50 часток - 17500 грн.

ОСОБА_1 , 50 часток, 17500 грн.

Згідно п. 6.3 Статуту та протоколу установчих зборів № 1 від 06.05.2006р. за досягнутою угодою учасники внесли в рахунок 100% внесків до Статутного капіталу майно, що підтверджено актом оцінки та прийому-передачи матеріальних цінностей № 1 від 06.05.2006р. Директором товариства обрано ОСОБА_2 .

До статуту товариства неодноразово вносилися зміни та доповнення, зокрема 24.05.2006р. здійснено реєстрацію змін, які пов`язані із затвердженням другої редакції Статуту товариства, збільшенням статутного капіталу до 500000 грн. та часток учасників (протокол загальних зборів учасників № 3 від 23.05.2006р.:

ОСОБА_2 , 50 часток, 250000 грн.

ОСОБА_1 , 50 часток, 250000 грн.

10.05.2007р. здійснено реєстрацію зміни керівника товариства, яким обрано ОСОБА_1 .

Крім цього реєстраційна справа товариства містить повідомлення про відсутність платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) : від 31.05.2008р. № 1638, від 25.06.2009р. № 2211, 30.09.2010р. № 2783, від 02.02.2011р. № 2941.

Протоколом № 1/06 від 06.11.2012р. загальних зборів учасників ТОВ "ДАК КО" прийнято до складу учасників товариства ОСОБА_4 , збільшено статутний капітал до 20 000 000,00 грн., визначено вклади учасників товариства наступним чином:

ОСОБА_2 , 36 часток, 7 200 000,00 грн.

ОСОБА_1 , 50 часток, 10 000 000,00 грн.

ОСОБА_4 , 14 часток, 2 800 000,00 грн.

Свої внески до Статутного капіталу товариства учасники вносили земельними ділянками, нерухомим майном, майновими чи іншими відчужуваними правами, які мали грошову оцінку, грошовими коштами.

Крім цього затверджено Статут товариства у новій редакції, який зареєстровано 06.11.2012р.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.3. Статуту ТОВ «ДАК КО», затвердженого протоколом Загальних зборів Учасників ТОВ «ДАК КО» №1/06 від 06.11.2012 р., зареєстрований за №0013299, учасниками ТОВ «ДАК КО» є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно з пунктом 6.2. вказаного Статуту, для забезпечення діяльності Товариства за рахунок внесків Учасників створюється Статутний капітал у розмірі 20 000 000,00 грн., який розподілений на 100 часток, одна частка складає 200 000,00 грн. Вклади Учасників у грошовому вираженні та розмір часток кожного складають: ОСОБА_2 - 36 часток - 7 200 000,00 грн., ОСОБА_1 - 50 часток - 10 000 000,00 грн. та ОСОБА_4 - 14 часток - 2 800 000,00 грн. Пунктами 6.3 та 6.4 Статуту визначено порядок та види вкладів учасників до Статутного капіталу товариства, відповідно до вказаного у протоколі № 1/06 від 06.11.2012р.

Також Статутом визначено (п. 5.2), що вищим органом товариства є Загальні збори учасників (надалі - Збори). Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у Статутному капіталі (5.2.3). Загалі збори обираєте Голову Загальних зборів, до компетенції якого, зокрема, віднесено і скликання Зборів учасників товариства, формування за пропозиціями учасників і керівника товариства порядку денного, організація ведення зборів та протоколу.

До виняткової компетенції Зборів учасників ТОВ «ДАК КО» зокрема належить: збільшення та зменшення Статутного капіталу (5.4.12), вирішення питання про придбання Товариством частки учасника (5.4.14), відчуження майна Товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна Товариства (п.5.4.15), прийняття рішення про припинення товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу (5.4.16), затвердження Статут товариства, внесення до нього змін та доповнень (5.4.17), виключення Учасника Товариства (п. 5.4.19), тощо.

По питаннях 5.4.15, 5.4.16 - рішення приймаються більшістю не менш як у ? голосів Учасників, якщо інше не встановлено законом. (п. 5.5.1. Статуту). По питанням 5.4.174, 5.4.18, 5.4.19 рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують Учасники, що володіють у сукупності більш як 50 % загальної кількості голосів учасників Товариства (п. 5.5.2 Статуту). По іншим питанням рішення приймаються простою більшістю голосів (5.5.4).

Згідно п.5.5.5 Статуту ТОВ «ДАК КО», збори учасників товариства вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники, яким належить більш ніж 60% голосів. При голосуванні на Зборах кожен з учасників має кількість голосів, пропорційну розміру їх часток Статутному капіталі Товариства.

Загальні збори учасників скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами (5.5.1). Позачергові збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому (5.6.2).

Згідно з п. 5.6.5. Статуту ТОВ «ДАК КО», затвердженого протоколом Загальних зборів Учасників ТОВ «ДАК КО» №1/06 від 06.11.2012 р., зареєстрований за №0013299, про проведення Загальних зборів Товариства Учасників повідомляють про час і місце проведення загальних зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання Загальних зборів. Будь-хто з учасників Товариства вправі вимагати розгляду питання на Загальних зборах учасників за умови, що воно було ним постановлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання Загальних зборів Учасникам Товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного Зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх Учасників, присутніх на Зборах.

Відповідно до розділу 4 Статуту, яким визначено права та обов`язки Учасників, учасники товариства зокрема, мають право: здійснити відчуження часток у Статутному капіталі товариства, що засвідчують участь у товаристві, в порядку встановленому законом (4.1); кожен з учасників має право продати, передати чи іншим чином відступити свої частки у Статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства (4.5)

Як вбачається з Реєстраційної справи ТОВ «ДАК КО», копії якої містяться в матеріалах справи, відповідно до протоколу №1/11 Загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» від 02.04.2015 р. ухвалено звільнити з 02.04.2015 р. з посади директора ТОВ «ДАК КО» ОСОБА_1 та призначити з 03.04.2015 р. на посаду директора ТОВ «ДАК КО» ОСОБА_4 . Вказаний протокол підписаний головою зборів учасників ОСОБА_2 та секретарем зборів учасників ОСОБА_4 Відповідний наказ № 77 від 03.04.2015р. також подано для державної реєстрації. Відповідні зміни зареєстровані у державному реєстрі 14.04.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 98 ЦК України (в редакції, чинній на момент проведення загальних зборів) загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Частина 1 ст. 116 ЦК України передбачає, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

4 ) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

Стаття 147 ч. 1 ЦК України встановлює, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про господарські товариства» (тут та надалі - в редакції від 01.01.2016 р., чинній на час складання спірного протоколу загальних зборів № 1/28 від 28.01.2016р.) акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту, повне і командитне товариство - засновницького договору.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону Учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

У частині 1 статті 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників (ст. 58 Закону України "Про господарські товариства").

Згідно з ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2016 р. відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК КО», які оформлені протоколом №1/28.

На зазначених загальних зборах були присутні учасники товариства:

1. ОСОБА_2 - 36 часток (36% голосів) у Статутному капіталі Товариства.

2. ОСОБА_1 - 50 часток (50% голосів) у Статутному капіталі Товариства.

3. ОСОБА_4 - 14 часток (14% голосів) у Статутному капіталі Товариства.

Таким чином на Зборах присутні учасники, які володіють 100 частками, що складає 100% голосів у Статутному капіталі Товариства. Збори правомочні приймати рішення по всіх питаннях Порядку денного.

У Протоколі зазначено, що головою зборів учасників є ОСОБА_2 та секретарем зборів учасників є ОСОБА_1 .

Порядок денний:

1. Про вихід зі складу учасників ТОВ «ДАК КО» ОСОБА_1 та відступлення своїх часток шляхом продажу.

2. Про перерозподіл Статутного капіталу ТОВ «ДАК КО» між учасниками.

3. Про викладення та затвердження Статуту ТОВ «ДАК КО» у новій редакції.

4. Про державну реєстрацію Статуту ТОВ «ДАК КО» у новій редакції.

По першому питанню слухали: виступ ОСОБА_2 про вихід зі складу учасників ТОВ «ДАК КО» ОСОБА_1 та відступлення своїх часток, шляхом продажу на користь ОСОБА_4

Ухвалено: ОСОБА_1 , відступити, шляхом продажу ОСОБА_4 свої частки в Статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» та вийти зі складу учасників ТОВ «ДАК КО». ОСОБА_1 з одної сторони та ОСОБА_4 з другої сторони укласти та підписати договір купівлі-продажу часток у Статутному капіталі ТОВ «ДАК КО». Продаж часток, їх кількість та вартість буде відбуватись наступним чином: ОСОБА_1 - 50 часток у Статутному капіталі Товариства, що у грошовому еквіваленті складає 10 000 000,00 грн., відступає у розмірі 100% своїх часток за ціною 100 000,00 грн. на користь ОСОБА_4

Результати голосування: «ЗА» - 100% голосів, «ПРОТИ» - 0% голосів. Рішення прийнято.

По другому питанню слухали: Виступ ОСОБА_2 про перерозподіл Статутного капіталу ТОВ «ДАК КО» між учасниками.

Ухвалили: Статутний капітал ТОВ «ДАК КО» складає 20 000 000,00 грн. та розподілений на 100 часток, одна частка складає 200 000,00 грн. Вклади Учасників у грошовому вираженні та розмір часток кожного складають: ОСОБА_2 - 36 часток - 7 200 000,00 грн., ОСОБА_4 - 64 частки - 12 800 000,00 грн.

По третьому питанню слухали: виступ ОСОБА_2 про викладення та затвердження Статуту ТОВ «ДАК КО» у новій редакції.

Ухвалили: Статут ТОВ «ДАК КО» у новій редакції викласти та затвердити.

Результати голосування: «ЗА» - 100% голосів, «ПРОТИ» - 0% голосів. Рішення прийнято.

По четвертому питанню слухали: Виступ ОСОБА_2 про державну реєстрацію Статуту ТОВ «ДАК КО» у новій редакції.

Ухвалили: Провести державну реєстрацію Статуту ТОВ «ДАК КО» у новій редакції згідно діючого законодавства.

Результати голосування: «ЗА» - 100% голосів, «ПРОТИ» - 0% голосів. Рішення прийнято.

Протокол №1/28 Загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» від 28.01.2016 р. підписані особисто головою Загальних зборів учасників - ОСОБА_2 та секретарем Загальних зборів учасників - ОСОБА_1 , зазначені підписи скріплені печаткою товариства.

29.01.2016 р. ОСОБА_4 подав до Реєстраційної служби заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у зв`язку зі зміною складу засновників, учасників або зміни відомостей про засновників, учасників юридичної особи, а саме: ОСОБА_1 виключено зі складу засновників товариства та змінено відомості про засновника (учасника) товариства - ОСОБА_4 .

Згідно відомостей станом на 01.02.2016 р., що містяться у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на запит позивача за № , державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (а саме: зміну складу або інформації про засновників) було проведено реєстратором Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Озарянською Іриною Павлівною 01.02.2016 р. за№5013299.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що станом на 10.06.2019р., до переліку учасників ТОВ «ДАК КО» входять: ОСОБА_2 , розмір внеску до статутного фонду складає 7 200 000,00 грн.; ОСОБА_4 , розмір внеску до статутного фонду складає 12 800 000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.3. Статуту ТОВ «ДАК КО» в новій редакції, затвердженою Загальними зборами учасників товариства згідно протоколу №1/28 від 28.01.2016 р., учасниками товариства є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно з п. 1.5. Статуту вказано, що цей Статут є другою редакцією Статуту ТОВ «ДАК КО» первинно зареєстрованого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради від 10.05.2006 р. №0013299. Після державної реєстрації цього Статуту попередні редакції (зміни та доповнення до Статуту) втрачають чинність.

У пунктах 6.1, 6.2 Статуту визначено, що заявлений Статутний капітал Товариства складається із вкладів його учасників, розмір якого дорівнює сумі вартості цих вкладів. (п.6.1.). Для забезпечення діяльності Товариства за рахунок внесків учасників створюється Статутний капітал у розмірі 20 000 000,00 грн., який розподілений на 100 часток, одна частка складає 200 000,00 грн. Вклади учасників у грошовому вираженні та розмір часток кожного складають: ОСОБА_2 - 36 часток - 7 200 000,00 грн., ОСОБА_4 - 64 частки - 12 800 000,00 грн.

Згідно Протоколу №1/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» складеного у лютому 2016 р. присутні учасники товариства: ОСОБА_2 - 36 часток - 7 200 000,00 грн. у Статутному капіталі Товариства та ОСОБА_4 - 64 частки - 12 800 000,00 грн. у Статутному капіталі Товариства вирішили припинити діяльність ТОВ «ДАК КО» шляхом його ліквідації.

У позовній заяві Позивач посилається на те, що підписи які містяться на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» від 28.01.2016 р. №1/28 та на договорі купівлі-продажу часток у Статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» від 28.01.2016 р. не є підписами ОСОБА_1 та зазначає, що вона не підписувала ці документи. Для спростування цих обставин позивачем заявлялося клопотання про проведення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.09.2019 р. у справі №908/1475/19 в задоволені клопотання представника позивача від 22.09.2019р. про призначення судової технічно-почеркознавчої експертизи відмовлено, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про судову експертизу" експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Нормою ст. 2 ГПК України до основних принципів (засад) господарського судочинства віднесено принцип диспозивтивності, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Суд, дослідивши у підготовчому засіданні зміст оригінального примірника договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.05.2019р ., який був наданий для огляду представником позивача, а також копії документів наявних в матеріалах справи, які містять особисті підписи позивачки, суд встановив, що вільні зразки підпису позивачки на вказаних документах візуально є ідентичними, будь-яких інших доводів, окрім її заяви про невідповідність підписів, у сукупності з відсутністю інших доказів цього у позивачки, є неналежним та недостатнім обґрунтуванням необхідності призначення судової технічно-почеркознавчої експертизи, а тому суд відмовив в задоволені клопотання від 22.09.2019 р. про призначення судової технічно-почеркознавчої експертизи.

Разом з тим, суд звернув увагу позивачки, що у разі наявності у неї сумнівів щодо справжності її підпису у договорі купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ "ДАК КО" від 28.01.2016р. та у протоколі загальних зборів учасників №1/28 від 28.01.2016р. та використання підроблених таким чином офіційних документів певними особами, вона була не позбавлена права звернутися до правоохоронних органів в порядку, передбаченому Кримінально процесуальним кодексом України, або в порядку ст. 101 ГПК України подати до суду висновок експерта, складений на її замовлення.

Проте, вказаних доказів Позивач суду в порядку, визначеному ст. 80 ГПК України не надав.

Натомість, необґрунтованість вказаного клопотання також підтверджується і дослідженням у судовому засіданні при розгляді справи по суті матеріалів реєстраційної справи ТОВ "ДАК КО", наданої 3 особою - Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово подавала відповідні заяви про внесення змін до державного реєстру, засвідчувала особистим підписом підписи уповноважених осіб, у якості голови та секретаря зборів підписувала протоколи зборів учасників ТОВ "ДАК КО". При цьому, усі підписи від імені ОСОБА_1 на вказаних документах, який є досить складним та з характерними ознаками, візуально не відрізняються від її підписів як на спірному протоколі № 1/28 від 28.01.2016р., так і на договорі відступлення часток у статутному капіталі ТОВ "ДАК КО" шляхом продажу від 28.01.2016р., а також на заяві ОСОБА_1 від 10.06.2016 р., посвідченій приватним нотаріусом ОСОБА_1

Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_1 на адресу компетентних органів або всіх, кого це стосується, справжність підпису на якій посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстровано в реєстрі за №985 від 08.06.2016 р., копія якої долучена позивачем до матеріалів справи, ОСОБА_1 засвідчила те, що вона, повністю розуміючи значення своїх дій, відповідно до власного волевиявлення, володіючи повним обсягом цивільної дієздатності, маючи на меті реальне настання правових наслідків, повідомляє про те, що продаж належної їй частки в статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» () в розмірі 50% статутного капіталу вартістю 10 000 000,00 грн. відповідає її волевиявленню, як і рішення про вихід із складу учасників ТОВ «ДАК КО». Грошові кошти в розмірі, передбаченому договором відступлення часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю шляхом продажу від 28.01.2016 р., ОСОБА_1 отримано. Претензій щодо участі у загальних зборах учасників ТОВ «ДАК КО», управлінні товариством, майнових претензій до учасників або керівництва товариства ОСОБА_1 не має.

Суд критично оцінює і посилання Позивача на те, що вказана заява ОСОБА_1 від 10.06.2016 р., яка посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_1, була складена під тиском та майже через півроку після складання спірного протоколу та договору, що на її думку не може жодним чином свідчити про добровільність наміру ОСОБА_1 станом на лютий на вихід зі складу засновників ТОВ «ДАК КО», оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження складання цієї заяви під тиском ОСОБА_4 або третіх осіб, а також не надано доказів оскарження в установленому порядку вказаної нотаріальної дії чи звернення позивача до правоохоронних органів з цих підстав. Суд враховує, що на вказаній заяві, засвідчена копія якої подана Позивачем разом з позовною заявою, міститься особистий підпис ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом, а також засвідчено, що вказаний підпис вчинено у присутності нотаріуса, особу ОСОБА_1 встановлено, її дієздатність перевірено, зареєстровано в реєстрі за № 985. Отже зазначені позивачем обставини щодо підписання цієї заяви під тиском ґрунтуються лише її припущеннях та не підтверджені належними засобами доказування в порядку передбаченого чинним ГПК України.

При цьому суд також враховує, що в провадженні господарського суду Запорізької області перебувала справа № 908/741/16 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК КО" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, яка порушена провадженням ухвалою від 22.03.2016р. У судовому засіданні 06.06.2016 р., до початку розгляду справи по суті, позивач надав клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку із тим, що позивач не може надати витребувані судом документи. Ухвалою від 06.06.2016р. суд вказане клопотання прийняв та задовольнив, залишивши позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Тобто вказана заява від 10.06.2016р. складена після залишення 06.06.2016р. без розгляду господарським судом Запорізької області справи № 908/741/16 і оцінюється судом як доказ врегулювання спірних питань між ТОВ "ДАК КО", ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2005 р., про що свідчить копія 10 сторінки паспорту ОСОБА_1 , додана нею до позовної заяви.

При цьому суд відзначає, що після підписання цієї заяви будь-які суперечки між вказаними особами щодо обставин проведення зборів 28.01.2016р. та укладання договору про відступлення часток від 28.01.2016р. були відсутні до моменту смерті ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Мюнхені та підтверджується свідоцтвом про смерть реєстраційний № НОМЕР_4 від 26.11.2018р. Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується учасникам справи та не потребує доказуванню в силу ч. 1 ст. 75 ГПК України.

Як вбачається з доданих до позовної заяви Витягу зі Спадкового реєстру № 54250899 від 27.11.2018р. та повідомлення Державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Кацило С.В. від 27.12.2018р. № 2123/02-14, нотаріальною конторою прийняті заяви ОСОБА_1 її малолітніх дочок ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 н . та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , які надійшли 27.12.2018р. та зареєстровані у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 990 та № 991 та у Журналі реєстрації вхідних документів за № 1486/02-14 та 1487/02-14 та долучені до матеріалів спадкової справи № 335/2018.

Також в обґрунтування позову Позивач зазначає, що сторонами у справі не надано суду оригіналів протоколу Загальних зборів учасників товариства №1/28 від 28.01.2016р. та договору відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу від 28.01.2016р., а в реєстраційній справі ТОВ «ДАК КО» містяться копії цих документів.

Суд зазначає, що дійсно оригінали спірних документів сторони суду не надали, однак під час дослідження судом засвідченої держреєстратором копії Реєстраційної справи ТОВ «ДАК КО», які були надані Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради до матеріалів справи, було встановлено, що в ній містяться протокол Загальних зборів учасників товариства №1/28 від 28.01.2016р. та договір відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу від 28.01.2016 р. на яких міститься відбиток печатки «З оригіналом згідно», проте відсутня дата та підпис особи яка засвідчила б вказані копії (Том 2, а.с.181, 182).

Аналогічний відбиток штампу міститься і на екземплярі Статуту товариства (Том 2, а.с. 165-179), яка була нотаріально посвідчена 28.01.2016р. приватним нотаріусом ОСОБА_1, реєстраційний № 54-55, а також на сторінках Заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.01.2018р. за підписом ОСОБА_4 (Том 2, а.с. 159, 161-163).

Порядок державної реєстрації юридичних осіб, та внесення змін до їх установчих документів визначені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (в редакції станом на 29.01.2016р.).

Статтею 17 Закону визначено перелік документів, що подаються заявником для державної реєстрації юридичної особи, зокрема:

4. Для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;

10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

Отже з матеріалів справи вбачається, що для державної реєстрації змін, пов`язаних із зміною складу засновників ТОВ "ДАК КО" особисто директором товариства ОСОБА_4 29.01.2016р. були подані відповідна заява, протокол № 1/28 загальних зборів учасників від 28.01.2016р., нова редакція статуту, затверджена вказаними зборами, а також договір від 28.01.2016р. про відступлення часток у статутному капіталі товариства, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4

На підставі вказаних документів державним реєстратором Озарянською І. П . 01.02.2016р. внесені відповідні зміни до державного реєстру.

Стаття 34 вказаного Закону визначає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації:

1. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

9. Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

10. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Стаття 35. Відповідальність у сфері державної реєстрації

1. Суб`єкти державної реєстрації за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть відповідальність у порядку, встановленому законом.

2. Шкода, заподіяна суб`єктами державної реєстрації, підлягає відшкодуванню на підставі судового рішення, що набрало законної сили, у встановленому законом порядку.

3. Засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону.

4. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

5. Заявник несе відповідальність за відповідність копій документів в електронній формі оригіналам таких документів у паперовій формі.

Позивач не надав суду жодних доказів того, що ним, або іншою зацікавленою особою в установленому Законом порядку оскаржено та/або скасовано рішення Державного реєстратора від 01.02.2016р. про державну реєстрацію вказаних змін з тих підстав, що подані для державної реєстрації змін документи не відповідали вимогам закону, або порушення кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

З огляду на вимоги статті 10 цього ж Закону, яким встановлено:

1. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

2. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Суд дійшов висновку про те, що на дату прийняття рішення у цій справі відомості внесені до реєстру 01.02.2016р., пов`язані із внесенням змін до статуту ТОВ "ДАК КО" у зв`язку із зміною складу засновників на підставі спірного протоколу № 1/28 від 28.01.2016р. та договору від 28.01.2016р. про відступлення часток у статутному капіталі товариства, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , є достовірними, відповідають вимогам цього Закону, не оскаржені та не скасовані, а тому є чинними.

Також позивач стверджує, що їй не було повідомлено про скликання та проведення Загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО», які відбулись 28.01.2016 р., вважає, що рішення приймалось Загальними зборами ТОВ «ДАК КО» за відсутності кворуму та вона не могла підписати спірний протокол Загальних зборів №1/28 від 28.01.2016 р., оскільки згідно відомостей, що містяться у закордонному паспорті позивача НОМЕР_3, ОСОБА_1 прибула до Таїланду 28.01.2016 р. та вибула із Таїланду 11.02.2016 р.

Рішення загальних зборів учасників є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Відповідно до пункту 2.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016р. № 4 під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п`ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства");

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до частини 1 статті 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Згідно з частиною 1 статті 144 Цивільного кодексу України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

У частині 1 статті 51 Закону України "Про господарські товариства" закріплено, що установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Право власності на частку в статутному капіталі ТОВ у разі відчуження цієї частки на користь іншого учасника товариства виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 Цивільного кодексу України).

Отже, з урахуванням наведених норм законодавства, чинного на час виникнення та існування спірних правовідносин, передумовою зміни частки ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ "ДАК КО", статутний капітал якого на той момент був сплачений його учасниками, є набуття права власності на 50 часток в статутному капіталі товариства, які належали ОСОБА_1 , на підставі відповідного договору шляхом відчуження цієї частки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , а не рішення загальних зборів від 28.01.2016р.

При дослідженні судом документів, які були надані позивачем разом з позовною заявою, було встановлено, що на підтвердження перебування ОСОБА_1 за межами України 28.01.2016 р., а саме перебування у Таїланді з 28.01.2016р по 11.02.2016 р., позивачем надано завірені копії окремих сторінок її закордонного паспорту НОМЕР_3 та пасажирську митну декларацію (Том 1, а.с. 19-20). Зокрема на сторінці "Візи/VISAS" (Том 1, а.с. 19 на звороті) містяться відбитки штемпелів з датою нумератора "28 JAN 2016" та " 11 FEB 2016".

В останньому судовому засіданні з розгляду справи по суті 06.11.2019р. представником ОСОБА_1 були надані оригінали закордонного паспорту НОМЕР_3 та пасажирської митної декларації суду для огляду. Судом було досліджено оригінал закордонного паспорту, з якого вбачається, що на сторінці 6 міститься відбиток штампу « Джанкой » та календарний штемпель 27.01.2016 "КПП 15 Россия", тобто прибуття ОСОБА_1 до Автономної Республіки Крим, а також міститься відбиток штампу «Домодедово» від 27.01.2016 р., та у зворотному напрямку: 06.02.2016р. "Домодедово", 07.02.2016р. " Россия КПП 39 Джанкой ". При цьому в ньому відсутні будь-які відмітки з боку прикордонної служби або митниці України на адміністративному кордоні з АР Крним.

За твердженням Позивача, вона виїхала 27.01.2016 р. до АР Крим, звідти літаком до м. Москва, Росія, а вже звідти - літаком до Таїланду та відповідно у зворотному напрямку. Однак і вказані документи містять невідповідності, оскільки вона перебувала у Таїланді згідно календарного штемпеля до 11.02.2016р., в той час коли відмітки у Домодедово і Джанкої датовані 06.02.2016р. та 07.02.2016р., відповідно.

Однак, позивачем було надано до позовної заяви тільки копії восьми сторінок закордонного паспорту НОМЕР_3 ОСОБА_1 (Том 1, а.с. 19) та копію пасажирської митної декларації та з обох сторін вони є ідентичними (Том 1, а.с. 20) , які завірені уповноваженим представником ОСОБА_1 Плецькою Ю.В.

Щодо вказаної митної декларації суд також зазначає, що вона не є належним та допустимим доказом відсутності ОСОБА_1 на території України 28.01.2016р., оскільки на її копії, наданій до суду разом з позовною заявою відсутні будь-які позначки щодо перетину нею державного кордону України, взагалі відсутні відомості щодо органу, яким її видано, дата та підпис уповноважених осіб, та вона являє собою заповнений невідомою особою бланк.

Наданий Позивачем в останньому судовому засіданні з розгляду справи по суті 06.11.2019 р. представником ОСОБА_1 оригінал вказаної митної декларації також не містить відміток про фактичний перетин митного кордону, а на звороті лише містить штемпель "срок временного ввоза до 27.01.2017. Объяснение от обрано", підпис та запис "Вывоз 07.02.2016 17-55".

Суд також враховує, що перетин адміністративного кордону з АР Крим, може відбуватися і на підставі загальногромадянського паспорту України, в якому не проставляються відмітки про перетин цього адміністративного кордону, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. № 367 "Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї":

В`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти: громадян України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Проте, судом не можуть бути прийняті у якості доказів вказані сторінки оригіналу паспорту ОСОБА_1 та зворотного боку митної декларації оскільки їх копії не були долучені нею до позовної заяви, а також не подавалися під час підготовчого провадження з відповідним клопотанням з обґрунтуванням поважності причин неможливості подання цього доказу в установлений ст. 80 ГПК України строк. На стадії розгляду справи по суті подання доказів ГПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд зазначає, що Позивач подав вказані оригінали зазначених вище доказів в останній день строку розгляду справи по суті в судовому засіданні 06.11.2019 р., а належним чином засвідчені копії цих доказів не долучалися до позовної заяви, не направлялися відповідачу та третім особам, взагалі не подавались позивачем на стадії підготовчого провадження та вказаними вище доказами позивач взагалі не обґрунтовував свої позовні вимоги, оскільки ним було надано тільки копію сторінки паспорту з відмітками про перебування з 28.01.2016 р. по 11.02.2016р. у Таїланді, а також першої сторінки митної декларації.

Тим самим, Позивач порушив принципи рівності перед законом і судом (ст. 7 ГПК України), змагальності сторін: ст. 13 ГПК України: ч. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; ч. 4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; принцип диспозитивності господарського судочинства: ст. 14 ГПК України - ч. 1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ч. 2. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Також вказані дії Позивача порушують право Відповідача на своєчасне заперечення проти доводів та нових доказів Позивача, що позбавляє його та третіх осіб права на належний захист та можливості надати свої письмові заперечення або пояснення щодо цих доказів.

Отже, позивачем порушено порядок подання доказів відповідно до статті 80 ГПК України та необґрунтовано підстав неможливості їх подання у підготовчому провадженні, а тому вони не приймаються судом.

Крім цього, сам по собі факт прибуття ОСОБА_1 28.01.2016р. до Таїланду не спростовує того факту, що вона була присутня на зборах і підписала 28.01.2016р. спірний протокол № 1/28, та договір від 28.01.2016р., оскільки доба має 24 години, і вона мала фізичну можливість протягом 24 годин дістатися Таїланду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів (туристичних ваучерів, авіаційних квитків, довідок з органів Державної прикордонної служби України, тощо), які б беззаперечно свідчили про її відсутність на території України 28 січня 2016р.

Приймаючи рішення в цій частині суд також враховує, що право (можливість здійснити) відчуження належної учаснику товариства з обмеженою відповідальності частки у статутному капіталі такого товариства іншому його учаснику жодним чином не пов`язано Законом України "Про господарські товариства" та Статутом ТОВ "ДАК КО" з прийняттям рішення загальними зборами товариства з цього питання, не відноситься до його виключної компетенції і не має для такого учасника обов`язкового характеру. Для цього має значення лише волевиявлення такого учасника про бажання ним продати, передати чи в іншій спосіб розпорядитися своєю часткою на користь іншого учасника товариства.

Суд розцінює факт підписання ОСОБА_1 в якості секретаря зборів 28.01.2016р. протоколу № 1/28 а також Договору від 28.01.2016р. про відступлення часток у статутному капіталі шляхом продажу як доказ наявності її волевиявлення та бажання вийти зі складу учасників шляхом продажу належної їй частки на користь іншого учасника ТОВ "ДАК КО" - ОСОБА_4 . Про таке її дійсне волевиявлення вона згодом подала і вказану вище нотаріально засвідчену заяву від 10.06.2016р.

Судом також встановлено, що рішення про виключення ОСОБА_1 з тих чи інших підстав зі складу учасників ТОВ "ДАК КО" 28.01.2016р. загальними зборами учасників не приймалося.

Оцінюючи вказані вище обставини суд констатує, що у цій справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує безумовне визнання рішення загальних зборів учасників ТОВ "ДАК КО" від 28.01.2016р. № 1/28, а саме:

- прийняття загальними зборами рішень відбувалося за наявності усіх учасників товариства, які володіли 100% часток у статутному капіталі, тобто за наявності кворуму;

- усі питання, які розглядалися 28.01.2016р. та щодо яких прийняті рішення були включені до порядку денного загальних зборів учасників товариства;

- питання, не включені до порядку денного на вказаних зборах не розглядалися та не вирішувалися;

- наявний протокол загальних зборів ТОВ "ДАК КО" від 28.01.2016р., на підставі якого внесені відповідні зміни до державного реєстру 01.02.2016р., які є чинними на день прийняття судом цього рішення.

Щодо порушення порядку скликання зборів 28.01.2016р. та не повідомлення ОСОБА_1 щодо їх скликання за 30 днів до дати зборів, суд відзначає наступне.

Згідно з п. 5.6.5. Статуту ТОВ «ДАК КО», в чинній на дату проведення спірних зборів редакції від 06.11.2012р., про проведення Загальних зборів Товариства Учасників повідомляють про час і місце проведення загальних зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання Загальних зборів. Будь-хто з учасників Товариства вправі вимагати розгляду питання на Загальних зборах учасників за умови, що воно було ним постановлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання Загальних зборів Учасникам Товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного Зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх Учасників, присутніх на Зборах.

Суд безумовно вважає, що своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення Позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства.

Сторони не надали суду доказів повідомлення учасників ТОВ "ДАК КО" за 30 днів про проведення Загальних зборів Товариства, про час і місце їх проведення та порядку денного.

Проте, як вказувалося вище, усі 100% учасників товариства особисто взяли участь у зборах 28.01.2016р., в тому числі і ОСОБА_1 , були ознайомленні з порядком денним, голосували та приймали рішення по усіх питаннях порядку денного одностайно, будь яких заперечень щодо вказаних питань не висловлювали. Протокол цих зборів № 1/28 особисто підписаний Позивачем - ОСОБА_1 в якості секретаря вказаних зборів. Вказане беззаперечно підтверджує той факт, що ОСОБА_1 належним чином реалізувала своє право на участь в управлінні товариством, а також право вийти з товариства шляхом відчуження усієї належної їй частки у статутному капіталі ТОВ "ДАК КО". Вказане також підтверджується поясненнями 3 особи - учасника ТОВ "ДАК КО" ОСОБА_2 ,яка головувала на вказаних зборах, наданими у відзиві на позовну заяву. Крім цього, подальші дії учасників товариства, а саме укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 договору про відступлення частки від 28.01.2016р. також підтверджують зафіксоване у протоколі № 1/28 від 28.01.2016р. волевиявлення ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників товариства шляхом відчуження своєї частки іншому учаснику ТОВ "ДАК КО".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що сама по собі відсутність у матеріалах справи доказів скликання спірних зборів за 30 днів до їх проведення само по собі не вплинуло на прийняття 28.01.2016р. загальними зборами рішень відповідно до порядку денного, а також не призвело до будь-яких порушень у зв`язку з цим прав Позивача.

Отже, враховуючи, що підписи ОСОБА_1 , які містяться на договорі відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу від 28.01.2016 р., протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» № 1/28 від 28.01.2016 р. та на заяві від 08.06.2016 р., підпис якої посвідчено приватним нотаріусом, є ідентичними, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скористалася усіма наданими їй законом та статутом ТОВ "ДАК КО" правами на участь в управлінні товариством, правом на участь у загальних зборах товариства та правом вийти з товариства шляхом відчуження належної їй частки іншому учаснику товариства, оскільки вона 28.01.2016 р. була присутня на загальних зборах товариства, що підтверджується її підписом, який міститься на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ДАК КО» № 1/28 від 28.01.2016 р., та рішення загальними зборами товариства було прийнято за наявності кворуму в порядку передбаченому законодавством України, рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників зборами не приймалося, Позивачем не надано належних і допустимих доказів порушення її прав, що також підтверджується її особистою заявою від 08.06.2016 р., завіреною приватним нотаріусом Швецовою О.С, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про визнання недійсним з моменту прийняття рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАК КО", , про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників (засновників), оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ "ДАК КО" №1/28 від 28.01.2016 р.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2016 р. між ОСОБА_1 (далі - Продавець) та ОСОБА_4 (далі - Покупець) укладено договір відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу.

Відповідно до пункту 1.1. якого Продавець відступає (продає) у власність Покупцю, а Покупець приймає (купує) частки у Статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» та оплачує названі частки.

Згідно пункту 1.2.2. договору Продавець передає у власність Покупцю 50 належних йому часток в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК КО», що у грошовому еквіваленті складає 10 000 000,00 грн.

У пункті 1.3. договору вказано, що у статутному капіталі Товариства Продавцю належить на праві власності частки в розмірі 50 часток (50% голосів від усього статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 10 000 000,00 грн.

На дату укладання цього договору статутний капітал Товариства сформований повністю. (п.1.4.)

При передачі (продажу) Продавцем часток в статутному капіталі Товариства до Покупця переходять всі права та обов`язки, пов`язані з участю в зазначеному Товаристві, що включають правомочність на його участь в управління Товариством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) та активів у разі ліквідації останнього, відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами Товариства. (п.1.5.)

За домовленістю сторін та відповідно до вимог Цивільного кодексу України право власності на предмет договору виникає у Покупця з моменту укладання цього договору. (п.1.6.)

Згідно з пунктом 1.7. договору, з моменту підписання цього договору Покупець стає власником 100 часток (100 % голосів від усього статутного капіталу ТОВ «ДАК КО»).

Пунктом 2.1. договору визначено, що за домовленістю сторін ціна продажу (відступлення) часток у статутному капіталі складає 100 000,00 грн., які Покупець зобов`язується передати Продавцю в момент підписання договору, Продавець зобов`язується прийняти. Зазначена ціна відповідає волевиявленню кожного з учасників цього правочину, є остаточною і змінам після його укладання не підлягає.

У пункті 2.2. договору сторони визначили порядок продажу: ОСОБА_1 - 50 часток у Статутному капіталі Товариства, що у грошовому еквіваленті складає 10 000 000,00 грн., відступає в розмірі 100 % своїх часток за ціною 100 000,00 грн. на користь ОСОБА_4 .

У відповідності до пункту 2.3. договору підписання цього договору буде свідчити про те, що його умови повністю відповідають волевиявленню Продавця та Покупця.

Вказаний договір підписаний зі сторони Продавця - ОСОБА_4 та зі сторони Покупця - ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У ч. 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом встановлено, що вказаний договір укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Проте, у позовній заяві Позивач визначив Відповідачем у цій справі саме юридичну особу ТОВ «ДАК КО», однак вказане товариство не є стороною спірного договору, а отже позивачем за позовною вимогою про визнання недійсним з моменту укладання цього договору, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 28.01.2016 р. невірно визначено відповідача, яким мав бути ОСОБА_4 .

Проте, оскільки він помер ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54250899, виданий 27.11.2018 р. та свідоцтвом про смерть від 10.11.2018р., та підтверджується усіма учасникам справи, то вказана обставина була б підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 6 ч.1 ст. 175 ГПК України або закриття провадження у справі (п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України) у випадку визначення його у якості Відповідача.

Інші обставини, на які вказує позивач обґрунтовуючи недійсність цього правочину, в тому числі щодо невідповідності підпису ОСОБА_1 на вказаному договорі також не підтверджені Позивачем належними та допустимими доказами з викладених вище підстав, а тому суд приходить до висновку, що спірний договір від 28.01.2016р. відповідає вимогам чинного законодавства, має підписи сторін, що свідчить про відповідність його умов волевиявленню обох сторін, а також його спрямованість на реальне настання обумовлених ним правових наслідків.

Крім цього, як вказувалося вище, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 10.06.2016р. на адресу компетентних органів або всіх, кого це стосується, справжність підпису на якій посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстровано в реєстрі за №985 від 08.06.2016р., копія якої долучена позивачем до матеріалів справи, ОСОБА_1 засвідчила те, що вона, повністю розуміючи значення своїх дій, відповідно до власного волевиявлення, володіючи повним обсягом цивільної дієздатності, маючи на меті реальне настання правових наслідків, повідомляє про те, що продаж належної їй частки в статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» () в розмірі 50% статутного капіталу вартістю 10 000 000,00 грн. відповідає її волевиявленню, як і рішення про вихід із складу учасників ТОВ «ДАК КО». Грошові кошти в розмірі, передбаченому договором відступлення часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю шляхом продажу від 28.01.2016 р., ОСОБА_1 отримано. Претензій щодо участі у загальних зборах учасників ТОВ «ДАК КО», управлінні товариством, майнових претензій до учасників або керівництва товариства ОСОБА_1 не має.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "ДАК КО" від 01.02.2016р., суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 923/876/16, викладену у постанові від 22 жовтня 2019 року, згідно з якою позовні вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт «д» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі. Однак таких вимог Позивачем не заявлено.

Також суд зазначає, що з урахуванням вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» дії щодо внесення запису про скасування державної реєстрації змін до установчих документів мають проводитися державним реєстратором лише після отримання відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, а тому відсутнє порушене право позивача в цій частині позовних вимог.

З огляду на вказані вище положення законодавства, внесення відомостей до ЄДР здійснюється державним реєстратором на підставі поданих заявником документів або на підставі визначеного переліку судових рішень, які набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в ЄДР.

Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації на підставі перевірки вичерпного переліку документів лише засвідчує факт, тобто виконує функцію легалізації події. Виконання цієї функції не передбачає і не наділяє його повноваженнями перевірки (контролю) за тим, чи документи містять відомості, передбачені законом, відповідальність за відповідність яких законодавству покладається на осіб, які подали заяву щодо проведення такої реєстрації.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також і відмову судом у задоволенні вимог про визнання недійними протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ДАК КО" №1/28 від 28.01.2016 р. та договору відступлення часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» шляхом продажу від 28.01.2016р., то у суду відсутні і правові підстави для задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "ДАК КО", , яка була проведена реєстратором Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Озарянською І.П. 01 лютого 2016 року за № 5013299.

В матеріалах справи містяться заяви Відповідача та 3 особи - ОСОБА_2 від 31.07.2019 р. та від 01.08.2019 р. відповідно, про застосування строку позовної давності. В їх обґрунтування вказані особи зазначають, що оспорювані (спірні) правовідносини між позивачем та відповідачем ґрунтуються на договорі купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «ДАК КО» від 28.01.2016р., рішенні загальних зборів від 28.01.2016 р. та проведені реєстраційних дій 01.02.2016р. №5013299. Як вбачається з ухвали про відкриття провадження у цій справі №908/1475/19 позивач звернувся до суду 12.06.2019 р., тобто у термін який перевищує три роки з дня вчинення вищезазначених дій. Зазначають, що 06.06.2016 р. Господарським судом Запорізької області по справі №908/741/16 було залишено без розгляду позов позивача до відповідача з тими ж вимогами - зокрема про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства «ДАК КО». З тексту зазначеної ухвали вбачається, що вона була винесена за письмовим клопотанням позивача, який був повністю обізнаним про відповідні угоди, рішення відповідача та дії реєстраційної служби Запорізької міської ради.

Суд враховує, що відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У ч. 3 ст. 267 ЦК передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

За змістом ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що права та інтереси позивача не порушені та в задоволенні заявлених позовних вимог судом відмовлено, а отже і відсутні підстави для застосування строку позовної давності

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 18.11.2019 р.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.