РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2019Справа № 910/9791/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20; ідентифікаційний код 22906155)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" (04119, м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 17-А; ідентифікаційний код 38123843)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон-ІІ" (67661, Одеська обл., Біляївський р-н., с. Нерубайське, 15 км. Шляху Одеса-Київ; ідентифікаційний код 21018487)

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янка Глобал Вайн" (03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 34., корп. Г, кімн.202; ідентифікаційний код 36805359)

4. Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (49008, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 152; ідентифікаційний код 14364757)

5. Приватного акціонерного товариства "Завод алюмінієвих профілів" (83057, м. Донецьк, вул. Хіміків, буд. 42-Б; ідентифікаційний код 24656840)

про визнання права вимоги

Представники сторін:

від позивача: Острянко Б.І.- представник

від відповідача-1: Грекова Л.В. - представник

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

від відповідача-4: не з`явився

від відповідача-5: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон-ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янка Глобал Вайн", Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, Приватного акціонерного товариства "Завод алюмінієвих профілів" про застосування наслідків недійсності правочинів шляхом визнання права вимоги за Кредитними договорами № 021-11-10 від 01.12.2010, № 026-07-13 від 05.07.2013, № 041-11-11 від 29.11.2011, № 043-11-11 від 29.11.2011 та № 004-03-11 від 25.03.2011, та за всіма договорам забезпечення, які забезпечують виконання зобов`язань позичальників за вказаними кредитними договорами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 у справі № 910/9791/18 (суддя Маринченко Я.В.) позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" з доданими до неї документами повернуто позивачеві.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 у справі № 910/9791/18 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 у справі № 910/9791/18 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 у справі № 910/9791/18 скасовано, матеріали справи № 910/9791/18 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 (суддя О.В. Гумега) позовну заяву і додані до неї документи повернуто Публічному акціонерному товариству "Банк Петрокоммерц-Україна".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 910/9791/18 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 у справі № 910/9791/18 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 скасовано, матеріали справи № 910/9791/18 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до пункту 2.3.51 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв`язку з відпусткою судді Гумеги О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду № 05-23/1156 від 10.05.2019 справу № 910/9791/18 направлено на повторний автоматичний розподіл.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/9791/18, визначено суддю Баранова Д.О. для подальшого її розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" про визнання права вимоги - залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду супровідним листом оригіналу позовної заяви від 23.07.2018 та додані до неї документів (в тому числі й доказів направлення відповідачам у справі копії позовної заяви і доданих до неї документів), а також, оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 8 810,00 грн. за звернення до Господарського суду міста Києва з позовною заявою від 23.07.2018.

30.05.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла від позивача заява про усунення недоліків, до якої додано оригінал позовної заяви від 23.07.2018 та додані до неї документів (в тому числі й доказів направлення відповідачам у справі копії позовної заяви і доданих до неї документів), а також, платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 8810, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 21.06.2019.

11.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-1, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.07.2019.

16.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів за клопотанням відповідача-1 та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 21.08.2019.

07.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив від відповідача-1, в якому сторона також просила суд витребувати у позивача додаткові докази по справі.

У підготовчому засідання 21.08.2019 представник відповідача-1 надав пояснення по суті клопотання про витребування додаткових доказів, просив суд його задовольнити.

Представник позивача заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.

Представники відповідачів 2-5 у підготовче засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися ухвалою суду про місце, дату та час розгляду справи.

Суд, розглянувши клопотання відповідача-1 про витребування доказів, заслухавши пояснення представників, ухвалив відмовити в його задоволенні у зв`язку з безпідставністю заявлення такого клопотання. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання.

Також у даному підготовчому засіданні представник позивача усно просив суд оголосити перерву у зв`язку з необхідністю подати додаткові докази по справі.

Представник відповідача-1 заперечував щодо оголошення перерви у підготовчому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, ухвалив відмовити представнику позивача у задоволенні його усного клопотання щодо оголошення перерви у підготовчому засіданні з огляду на його необґрунтованість. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/9791/18 призначено на 18.09.2019.

У судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви з 18.09.2019 до 16.10.2019, з 16.10.2019 до 23.10.2019, 23.10.2019 до 01.11.2019 та з 01.11.2019 до 08.11.2019.

06.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал".

У судовому засіданні 08.11.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення.

Представник відповідача-1 щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив суду відмовити в їх задоволенні.

Представники відповідачів 2-5 у судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 08.11.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.07.2015 між ПАТ "Банк Петрокоммерц-України" (далі - цедент) та ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" (далі - цесіонарій) укладено договір відступлення прав вимоги (договір цесії) за умовами якого цедент передає (відступає) цесіонарію свої права вимоги до наступних боржників: ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів", який є правонаступником ТОВ "Завод алюмінієвих профілів", правонаступник СП ЗАТ "Донецький завод алюмінієвих профілів" за Кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011 року; ТОВ "Рубікон-ІІ" за Кредитним договором № 021 -11-10 від 01.12.2010 року; ТОВ "Кам`янка Глобал Вайн" за Кредитним договором № 026-07-13 від 05.07.2013 року; Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю за Кредитним договором № 041-11-11 та № 043-11-11 від 29.11.2011 року, а цесіонарій приймає (набуває) права вимоги за основними договорами та зобов`язується сплатити цеденту ціну прав вимоги за цим договором.

Згідно з п. 1.3. Договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 право вимоги вважається відступленим (таким, що перейшло цесіонарію в момент укладення (підписання) цього договору.

Сторони домовились, що протягом 30 (тридцяти) днів з дати укладення цього договору, укладуть договори про передачу прав вимоги за договорами іпотеки та/або застави, які забезпечують виконання зобов`язань боржника за основними договорами, перелік яких наведено в додатку № 1 до нього договору (п. 1.4. Договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015).

Згідно п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 за домовленістю сторін ціна прав вимоги за цим договором на дату укладення договору, відносно кожного із боржників, складає:

ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів", який є правонаступником ТОВ "Завод алюмінієвих профілів", правонаступник СП ЗАТ "Донецький завод алюмінієвих профілів" - 35000,00 грн;

ТОВ "Рубікон-ІІ" - 18850061,20 грн;

ТОВ "Кам`янка Глобал Вайн" - 4724479,86 грн;

Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю - 20809437,81 грн.

Цесіонарій здійснює оплату ціни прав вимоги за договором в загальному розмірі 44418977,67 грн. шляхом вказаної суми грошових коштів на рахунок цедента, зазначений в п. 7.2. цього договору у строк до закінчення операційного часу в день укладення (підписання) цього договору (п. 3.2 Договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015).

Відповідно до п. 1.6 Договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 цей договір є підставою для здійснення дій пов`язаних із заміною цедента та цесіонарія за вимогами, що виникають на підставі основних договорів, в тому числі є підставою для зміни сторони в будь-яких договірних відносинах, існуючих судових, виконавчих провадженнях,зміни первісного кредитора шляхом внесення змін до відповідних реєстрів тощо.

06.08.2015 між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" укладено Договір про передачу прав за договорами застави № 01, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5259, відповідно до якого відступається право вимоги за договорами застави, які забезпечують виконання зобов`язань ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів" за кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011 (Договір застави транспортних засобів №004-03-11/Т від 01.07.2011, Договір застави обладнання №004-03-11/1 від 24.05.2011, Договір застави товарів в обороті №004-03-11/2 від 24.05.2011).

06.08.2015 між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" укладено Договір про передачу прав за іпотечними договорами № 01, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 5261, відповідно до якого відступається право вимоги за договорами іпотеки, які забезпечують виконання зобов`язань ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів" за кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011 (Іпотечний договір від 24.05.2011, Іпотечний договір від 25.03.2011).

06.08.2015 між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" укладено Договір про передачу прав за договорами застави № 02, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5258, відповідно до якого відступається право вимоги за договорами застави, які забезпечують виконання зобов`язань ТОВ "Камянка Глобал Вайн" за кредитним договором № 026-07- 13 від 05.07.2013 (Договір застави обладнання №026-07-13/1 від 05.07.2013, Договір застави обладнання №026-07-13/4 від 30.08.2013).

06.08.2015 між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" укладено Договір про передачу прав за договорами застави № 03, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5260, відповідно до якого відступається право вимоги за договорами застави, які забезпечують виконання зобов`язань СУНП "Марком" у формі ТОВ за кредитними договорами № 041-11-11 від 29.11.2011 та № 043-11-11 від 29.11.2011 (Договір застави обладнання №041-11-11/12 від 25.12.2013, Договір застави обладнання №041-11-11/11 від 31.07.2012, Договір застави транспортних засобів №041-11-11/10 від 31.07.2012, Договір застави товарів в обороті №041-11-11/4 від 29.11.2011, Договір застави транспортних засобів №041-11-11/1 від 29.11.2011, Договір застави обладнання №041-11-11/2 від 29.11.2011, Договір застави товарів в обороті №041-11-11/3 від 29.11.2011).

06.08.2015 між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" укладено Договір про передачу прав за іпотечними договорами № 02, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5262, відповідно до якого відступається право вимоги за договорами іпотеки, які забезпечують виконання зобов`язань ТОВ "Рубікон-ІІ" за кредитним договором № 021-11-10 від 01.12.2010 Договір іпотеки від 01.12.2010).

На підставі договору застави майнових прав № 3702/840-3-1 від 24.07.2015 укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" з урахування всіх змін до договору відбулося списання коштів з депозитного рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" в рахунок оплати ціни права вимоги в розмірі 44418977,67 грн.

10.08.2015 між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" підписано 4 акти приймання-передачі документів до договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015, відповідно до умов якого, ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" передало, а ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" прийняло оригінали документів.

ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" звернулося з позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал", ТОВ "Рубікон-ІІ", ТОВ "Кам`янка Глобал Вайн", Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі ТОВ та ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів", в якому просило суд:

1) Визнати за ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" право вимоги за Кредитним договором (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Рубікон-ІІ", № 021-11-10 від 01.12.2010 та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують зобов`язання "Рубікон-ІІ за договором №021-11-10 від 01.12.2010, а саме:

- договір іпотеки, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Рубікон-ІІ", посвідчений 01.12.2010 державним нотаріусом Біляєвської державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко Р.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 1-5184;

- договір поруки № 021-11-10/1 від 01.12.2010, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_1 .;

- договір поруки № 021-11-10/2 від 01.12.2010, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_2 ;

- договір поруки № 021-11-10/3 від 01.12.2010, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_3 ;

- договір поруки № 021-11-10/4 від 01.12.2012, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_4 ;

2) Визнати за ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" право вимоги за кредитним договором (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Кам`янка Глобал Вайн", № 026-07-13 від 05.07.2013 та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов`язання ТОВ "Кам`янка Глобал Вайн" за кредитним договором № 026-07-13 від 05.07.2013, саме:

- договір застави обладнання № 026-07-13/1 від 05.07.2013, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Кам`янка Глобал Вайн";

- договір застави обладнання № 026-07-13/4 від 30.08.2013, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Кам`янка Глобал Вайн";

- договір поруки № 026-07-13/2 від 05.07.2013, укладений з між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_5 ;

- договір поруки № 026-07-13/3 від 05.07.2013, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_6 ;

3) Визнати за ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" прав вимоги за кредитним договором (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі ТОВ № 041-11-11 від 29.11.2011 та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов`язання Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі ТОВ за кредитним договором № 041-11-11 від 29.11.2011, а саме:

- договір застави автотранспортного засобу № 041-11-11/1 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецького підприємства "Марком" у формі ТОВ, посвідчений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3491;

- договір застави обладнання № 041-11-11/2 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Ділайт-Україна", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3494;

- договір застави товарів в обороті № 041-11-11/3 від 29.11.2011 року, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі ТОВ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3489;

- договір застави товарів в обороті № 041-11-11/4 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі ТОВ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3490;

- договір застави транспортних засобів № 041-11-11/10 від 31.07.2012, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі ТОВ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5773;

- договір застави обладнання № 041-11-11/11 від 31.07.2012, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі ТОВ;

- договір застави обладнання № 041-11-11/12 від 25.12.2014 року, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі ТОВ;

-договір поруки № 041-11-11/5 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_7 , посвідченні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A .B. та зареєстрований в реєстрі за № 3487;

-договір поруки № 041-11-11/6 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3493;

-договір поруки № 041-11-11/7 від 29.11.2011 року, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Ділайт-Україна" посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3495;

-договір поруки № 041-11-11/8 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Підприємством з іноземними інвестиціями "Жіскург Холдинг Україна", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3496;

-договір поруки № 041-11-11/9 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Дочірнім підприємством "Вестмонт Пропертіз Україна ЛТД", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3488;

-договір поруки № 041-11-11/13 від 03.04.2014, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фешн Сайл";

4) Визнати за ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" право вимоги за кредитним договором (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі ТОВ (адреса реєстрації) № 043-11-11 від 29.11.2011 та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов`язання Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі ТОВ за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011, а саме:

- договір застави автотранспортного засобу № 041-11-11/1 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі ТОВ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3491;

- договір застави обладнання № 041-11-11/2 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Ділайт-Україна", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3494;

- договір застави товарів в обороті № 041-11-11/3 від 29.11.2011 укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі ТОВ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3489;

- договір застави товарів в обороті № 041-11-11/4 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі ТОВ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3490;

- договір застави транспортних засобів № 041-11-11/10 від 31.07.2012, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі ТОВ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5773;

- договір застави обладнання № 041-11-11/11 від 31.07.2012 укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі ТОВ;

- договір застави обладнання № 041-11-11/12 від 25.12.2014, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі ТОВ;

- договір поруки № 041-11-11/5 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3487;

- договір поруки № 041-11-11/6 від 29.11.2011 укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3493;

- договір поруки № 041-11-11/7 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Ділайт-Україна", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3495;

- договір поруки № 041-11-11/8 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Підприємством з іноземними інвестиціями "Жіскург Холдинг-Україна", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3496;

- договір поруки № 041-11-11/9 від 29.11.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Дочірнім підприємством "Вестмонт Пропертіз Україна ЛТД", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сидоренком A.B. та зареєстрований в реєстрі за № 3488;

- договір поруки № 041-11-11/13 від 03.04.2014 року, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фешн Стайл";

5) Визнати за ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" право вимоги за кредитним договором (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів", № 004-03-11 від 25.03.2011 та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов`язання ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів" за кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011, а саме:

- іпотечний договір (з майновим поручителем), укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Флорія", посвідчений 05.03.2011 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кайгородовою JI.А. та зареєстрований в реєстрі за № 499;

- іпотечний договір, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_10 , посвідчений 24.05.2011 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кайгородовою Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 853;

- договір застави обладнання № 004-03-11/1, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів", посвідчений 24.05.2011 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кайгородовою Л.A. та зареєстрованого в реєстрі за № 851;

- договір застави товарів в обороті № 004-03-11/2 укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів", посвідчений 24.05.2011 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кайгородовою JI.A. та зареєстрований в реєстрі за № 852;

- договір застави транспортних засобів № 044-03-11/Т укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_11 , посвідчений 01.07.2011 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кайгородовою JI.A. та зареєстрований в реєстрі за № 1111;

- договір поруки № 004-03-11/А від 01.07.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_11;

- договір поруки № 004-03-11/Б від 20.05.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_12 ;

- договір поруки № 004-03-11/С від 20.05.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_18;

- договір поруки № 004-03-11/Д від 20.05.2011, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_13 ;

- договір поруки № 004-03-11/Д від 01.07.2011, укладений ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ПрАТ "Донецький завод мостових конструкцій".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що на виконання повноважень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" Гулей О.І. відповідно до частин 2 та 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" здійснено перевірку правочинів (договорів) на предмет їх нікчемності.

За результатами перевірки правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня введення тимчасової адміністрації, а саме, з 18.03.2015 по 17.03.2016, наказом № 60 від 15.04.1016 на підставі п. 3, 7 та п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону встановлено, що договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015, укладений між ПАТ Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал", є нікчемним.

Згодом за результатами перевірки правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Петрокоммерц-Україна", а саме з 18.03.2015 по 17.03.2016 на підставі Акту комісії від 16.12.2016 наказом № 208 від 16.12.2016 встановлено що наступні правочини на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону є нікчемними: договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015, договір про передачу прав за іпотечними договорами №01 від 06.08.2015, договір про передачу прав за договорами застави №01 від 06.08.2015, договір про передачу прав за іпотечними договорами №02 від 06.08.2015, договір про передачу прав за договорами застави №02 від 06.08.2015, договір про передачу прав за договорами застави №03 від 06.08.2015, договір застави майнових прав № 3702/840-3-1 від 24.07.2015, укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" в забезпечення виконання зобов`язань за договором відступлення права вимоги (договір цесії) від 24.07.2015,

- правочин у вигляді списання грошових коштів в розмірі 2073163,29 грн. з депозитного рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" № НОМЕР_1 відкритого в ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна", вчинений ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" 27.08.2015, оформлений меморіальним ордером № 31747952 від 27.08.2015 та направлення списаних грошових коштів в розмірі 44418978,85 грн на погашення за договором відступлення прав вимоги (цесії) від 24.07.2015.

Та на підставі п. 3 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" нікчемними є: договір про передачу прав за іпотечними договорами № 01 від 06.08.2015, договір про передачу прав за договорами застави № 01 від 06.08.2015, договір про передачу прав за іпотечними договорами № 02 від 06.08.2015, договір про передачу прав за договорами застави № 02 від 06.08.2015, договір про передачу прав за договорами застави № 03 від 06.08.2015.

Перевіркою також встановлено, що за умовами Договору банківського вкладу (депозиту) № 3702/840 від 17.07.2015 банком фінансовій компанії відкрито рахунок № НОМЕР_1 (в редакції договору про внесення змін від 23.07.2015 до договору банківського вкладу (депозиту) "Максимум" "3702/840 від 17.07.2015) для розміщення вкладу в розмірі 2248797 доларів США строком з 17.07.2015 по 16.10.2015.

Отже, зобов`язальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору банківського вкладу (депозиту), мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" є кредитором банку за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами.

Крім того, 24.07.2015 між ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" (далі - заставодавець) та ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" (далі - заставодержатель) укладено договір застави майнових прав № 3702/840-3-1 відповідно до якого заставодавець надав заставодержателю в якості забезпечення виконана зобов`язань по договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 права вимоги заставодавця за договором банківського вкладу № 3702/840 від 17.07.2015 в розмірі 2 017 000 доларі США та сплати відсотків за вкладом.

27.08.2015 банком достроково на підставі меморіального ордеру № 31747952 від 27.08.2015 з депозитного рахунку "Фінансова компанія "Централ капітал" № НОМЕР_1 , відкритого в Банку, вчинено списання грошових коштів в розмірі 2 073 163,29 доларів США в рахунок оплати ціни відступлення прав вимоги за договором відступлення (цесії) від 24.07.2015.

Вказаний правочин був вчинений банком порушення ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Позивач також вказує, що ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" будучи кредитором ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" за укладеним з ним договором банківського вкладу (депозиту) та розрахувавшись за договір відступлення права вимоги (цесії) від 24.07.2015 з відкритого в банку рахунку № НОМЕР_1 , фактично в рахунок погашення майнових вимог на суму 2 073 163,29 доларів США (кошти, які перебували на рахунку фінансової компанії, відкритого в банку), отримав від Банку майнові вимоги до боржників за кредитними договорами забезпечення та, відповідно, враховуючи віднесення банку до категорії неплатоспроможних, отримав переваги щодо позачергового задоволення майнових вимог іншими кредиторами ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна", які (переваги) не встановлені для ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" законодавством чи внутрішніми документами банку.

Крім того вказане погашення є невигідним для банківської установи в розумінні мети банківської діяльності банку, як суб`єкту фінансових правовідносин.

Фактично виконання списання грошових коштів з депозитного рахунку відбулося шляхом перерахування в рахунок відступлення майнових прав безготівкових коштів з депозитного рахунку, чим було погашено заборгованість за договором відступлення за рахунок вкладу юридичної особи в системі банку.

Укладення договору відступлення (договору цесії) від 24.07.2015, а також як похідних від нього зобов`язань - договорів про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави) від 06.08.2015, договором застави майнових прав № 3702/840-3-1 від 24.07.2015, його реалізація та вчинення банком погашення за договором відступлення права вимоги (цесії) від 24.07.2015 за рахунок коштів вкладу ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" в системі банку 27.08.2015, підпадає під ознаки надання незаконної переваги одному з кредиторів банку щодо задоволення своїх вимог до Банку позачергово, в порядку іншому, ніж встановлений ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно якого підлягали б задоволенню його вимоги у випадку ліквідації банку, що є підставою для віднесення вказаних правочинів до нікчемних в розумінні п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Поміж іншого Банк вказує, що в порушення п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" право вимоги за кредитним портфелем ним відчужено на користь ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" за ціною нижчою як від розміру відступленої заборгованості, так і від ринкової вартості майнових прав, що перевищує 20%.

У поданому відзиві відповідач-1 заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що позивачем не доведено наявності у договорі відступлення ознак нікчемності, передбачених п. 3 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 березня 2016 р. № 169 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 березня 2016 р. № 368 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» (далі - ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 18 березня 2016 р. до 17 квітня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гулею Олександру Івановичу строком на один місяць з 18 березня 2016 р. до 17 квітня 2016 р. включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення від 13 квітня 2016 р. № 505 про продовження строків тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» з 18 квітня 2016 р. до 22 квітня 2016 р. включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21 квітня 2016 р. № 280 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 квітня 2016 р. № 561, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» з 22 квітня 2016 року до 21 квітня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Гулею Олександру Івановичу на два роки з 22 квітня 2016 року до 21 квітня 2018 року включно.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно положень ст.47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону.

Між сторонами виник спір, в тому числі, щодо наявності підстав для визнання договору відступлення прав вимоги нікчемним та застосування наслідків нікчемності такого договору.

Згідно з положеннями ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання правочину недійсним у судовому порядку не вимагається. У випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься у постанові по справі № 910/12294/16 від 11.04.2018, правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку (уповноваженої особи Фонду). Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої ст. 215 ЦК України та частини третьої ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб") незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою ст. 38 цього Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також наступають для сторін в силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків, тому не може вважатись одностороннім правочином, адже він не є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків ані у банку, ані у іншої сторони правочину, віднесеного наказом до нікчемних. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку як суб`єкта господарювання, виданим керівником банку в межах своїх повноважень.

Так, приписами статті 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відтак, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

У свою чергу, договори неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав, прямо передбачених у ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Положеннями ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/ або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

16.12.2016 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ - УКРАЇНА» Гулеєм О.І. було видано наказ №208, яким визнано нікчемними на підставі п.п.3, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, вчинені Банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, а саме: Договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 р., укладений ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ - УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал»; Договір про передачу прав за іпотечними договорами №01 від 06.08.2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за №5261, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал»; Договір про передачу прав за договорами застави №01 від 06.08.2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за №5259, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал»; Договір про передачу прав за іпотечними договорами №02 від 06.08.2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за №5262, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал»; Договір про передачу прав за договорами застави №02 від 06.08.2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за №5258, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал»; Договір про передачу прав за договорами застави №03 від 06.08.2015 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за №5260, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал»; Договір застави майнових прав №3702/840-з-1 від 24.07.2015 р., укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал»; правочин у вигляді списання грошових коштів в розмірі 2073163,29 доларів США з депозитного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» № НОМЕР_1 , вчинений ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" 27.08.2015 р., оформленого меморіальним ордером №31747952 від 27.08.2015 р. та направлення списаних грошових коштів в розмірі 44 418 978 грн. 85 коп. на погашення за Договором відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 р.

16.12.2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ - УКРАЇНА» направила на адресу відповідача-1 повідомлення №01.1-06/1854 про нікчемність правочинів.

Позивач однією з підстав нікчемності правочину вказує, що ціна відступлення прав вимоги з урахуванням змін до договору складала 44418978,87 грн, в той же час як заборгованість по відступленим майновим правам за кредитним договорами складає 97413822,43 грн. Таким чином, ринкова вартість відступлених прав вимог за кредитним портфелем по договору відступлення прав вимоги (договору цесії) складає 68708276,34 грн, натомість, ціна відступлення прав вимоги визначена в розмірі 44418978, 87 грн., що на 24289297,47 грн. - 54,7% відрізняється від ринкової вартості.

Нікчемність правочинів, перевірку яких здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ставиться в залежність від звичайної вартості майна, та порівнюється із відповідною вартістю, яка визначена сторонами в договорі, яка в свою чергу, має бути або вищою, або нижчою на 20%.

Пункт 14.1.71 Податкового кодексу України дає визначення поняттю звичайної ціни, за яким звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Згідно з пунктом 14.1.219. Податкового кодексу України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

На підтвердження заниження ціни відступлення позивач посилається на той факт, що різниця між відступленою заборгованістю та ціною відступлення прав вимоги виникла у зв`язку із зменшенням ціни відступлення за рахунок боржника СП ЗАТ "Донецький завод алюмінієвих профілів" до 35000,00 грн, що як наслідок вплинуло на ціну відступлення прав вимоги за кредитним портфелем загалом.

Позивач зазначає, що ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" та ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" керувалися при визначені ціни висновком про вартість кредитної заборгованості, який був складений на підставі звіту про оцінку ринкової вартості кредитної заборгованості СП ЗАТ "Донецький завод алюмінієвих профілів" правонаступником всіх прав і обов`язків якого є ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів" перед ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" за кредитним договором № 004-03-11 від 15.03.2011 відповідно до якого станом на 21.07.2015 ринкова вартість об`єкта оцінки склала 34827,20 грн без ПДВ.

На підтвердження своїх доводів щодо заниження ціни, позивач надав рецензію № 735 від 10.11.2016 на звіт від 21.07.2015 про оцінку ринкової вартості кредитної заборгованості проведеної суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Українська експертна група", сертифікат № 449/16 від 17.06.2016 виданий ФДМ України оцінювачем ОСОБА_17 . , кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ та МІБ серії ЦМК № 1495 від 25.12.2009, якою встановлено, що звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

Рецензією від 09.11.2016 на звіт від 21.07.2015 про оцінку ринкової вартості кредитної заборгованості проведеної суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Експертна компанія "Професіонал", сертифікат № 101/15 від 24.12.2015, оцінювач ОСОБА_16 , кваліфікаційний сертифікат № 00076-х виданий 09.06.2001, встановлено, що звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

У свою чергу, згідно звіту з оцінки майнових прав вимоги за кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011, що укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та СП ЗАТ "Донецький завод алюмінієвих профілів", складеного 11.11.2016 за вих. № 739 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Українська експертна група", сертифікат № 449/16 від 17.06.2016, виданий ФДМ України, оцінювач ОСОБА_17 , кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ та МІБ серії ЦМК № 1495 від 25.12.2009, ринкова вартість майнових прав станом на 21.07.2015 становила 24 324 297,47 грн., а не 35 000 грн, як зазначено в договорі відступлення.

Відповідно до ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Так само відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" критерієм нікчемності правочину за цим пунктом є відчуження майна за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості майна).

Щодо самого звіту, виконаного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ "Українська експертна група", на замовлення позивача, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні. Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Нормативно-правовими актами з оцінки майна можуть бути передбачені строки дії звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) від дати оцінки або дати її затвердження (погодження) замовником.

Судом встановлено, що датою оцінки за звітом оцінювача ТОВ "Українська Експертна Група", наданого позивачем, є 21.07.2015. В той же час, сам звіт був складений 11.11.2016, тоді, як наказ № 60 про визнання нікчемними договорів, зокрема, згідно додатку № 1 договору відступлення прав вимоги від 24.07.2015, позивач зробив 17.05.2016, тобто на час прийняття банком рішення про нікчемність договору цього звіту не існувало.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Пункт 14.1.71 Податкового кодексу України дає визначення поняттю звичайної ціни, за яким звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

За умовами пункту 14.1.219. Податкового кодексу України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Як про це вказується відповідачем-1, та чого не було спростовано позивачем, при продажі прав вимоги за кредитним договором СП ЗАТ "Донецький завод алюмінієвих профілів", Банк визначив вартість цієї заборгованості, що була відступлена у пакеті з іншими, на рівні 35000, 00 грн. Така вартість оцінки була визначена звітом про оцінку ринкової вартості кредитної заборгованості не випадково, адже, Банк умисно замовчує той факт, що заборгованість за кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011 попередньо вже була відчужена Банком у 2014 році на користь ТОВ "Інноваційно-Інжинірингова Компанія "Будінвестконсалтинг" за ціною близько 30 млн. гривень. В подальшому, на прикінці липня 2015 року, Банк викупив назад у ТОВ "Інноваційно-Інжинірингова Компанія "Будінвестконсалтинг" право вимоги за кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011 за ціною 33 409,29 грн.

Отже, на момент продажу права вимоги за кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011 його балансова вартість не могла бути більше 35000, 00 грн.

Також, необхідно врахувати той факт, що все майно, яке забезпечувало виконання зобов`язань за кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011 станом на дату відступлення знаходилось на непідконтрольній українській владі території Донецької області.

Ще однією підставою нікчемності договору позивач вказує п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме - банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою Договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 року є оплатним, оскільки сторони спірного правочину встановили вартість, яку відповідач-1 повинен сплатити Позивачу за відступлення права вимоги у розмірі 44418978 грн. 87 коп., тобто не є договором про безоплатне відчуження майнових прав, а тому в даному випадку саме Публічне акціонерне товариство «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ - УКРАЇНА» отримало переваги, оскільки, здійснивши списання грошових коштів з рахунку відповідача 1, задовольнило свої грошові вимоги до боржника.

Крім того, Суд зазначає, що списання грошових коштів в розмірі 2073163,29 доларів США з депозитного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» №901 було здійснено 27.08.2015 року, тобто до введення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 березня 2016 р. № 169 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» до категорії неплатоспроможних».

Відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Згідно з пунктом 5.1 Інструкції "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національні та іноземних валютах", затвердженою постановою Національного банку України № 492 від 12.11.2003, за поточними рахунками, що відкриваються банками суб`єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та законодавства України.

Враховуючи вказані норми законодавства, відповідач 1 мав право до 17 березня 2016 року, тобто до введення у банку тимчасової адміністрації, вільно розпоряджатися своїми власними коштами на своєму поточному рахунку, зокрема, зняти гроші з поточного рахунка банку чи здійснити переказ коштів на користь третіх осіб, чи розпоряджатися коштами на свій власний розсуд. При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять, а судом в свою чергу не встановлено наявності перешкод у розпорядженні відповідачем 1 коштами на рахунку, неможливості списання коштів з рахунку відповідача 1 та їх зарахування на користь банку, що свідчить про відсутність факту отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» переваг (пільг) щодо задоволення його майнових вимог перед іншими кредиторами Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ - УКРАЇНА».

Також, суд не приймає до уваги доводи Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ - УКРАЇНА» стосовно порушення вимог статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в частині списання грошових коштів з депозитного рахунку, з огляду на наступне.

Відповідно до п.5.6 Договору застави заставодержатель має право на договірне списання коштів з рахунку заставодавця № НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ - УКРАЇНА», а також з будь - якого іншого рахунку заставодавця (у випадку недостатності отриманих коштів для погашення основного зобов`язання боржника), відкритого в ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ - УКРАЇНА», реквізити якого відомі сторонам, для виконання основного зобов`язання за основними договорами.

Згідно з п.5.6.1 Договору заставодавець надає Заставодержателю право на договірне списання. Таке право може бути реалізоване Заставодержателем за умови настання строку виконання основного зобов`язання (в тому числі дострокового виконання основного зобов`язання), з моменту настання строку виконання основного зобов`язання і в сумі, яка дорівнює сумі основного зобов`язання, строк виконання якого настав (а у випадку недостатності коштів для повного виконання основного зобов`язання - в наявній (доступній) сумі).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що списання коштів з депозитного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» було формою реалізації прав банку, що випливали із Договору застави, згідно з яким банк міг на власний розсуд (без додаткових вказівок клієнта) розпоряджатись грошовими коштами, що містились на депозитному рахунку. (п.п.5.5.1-5.5.4 Договору застави)

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів наявності надання пільг (переваг) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» при укладанні спірних правочинів, а тому, в даному випадку відсутні ознаки нікчемності договорів, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладені у Постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17.

Таким чином, з урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності саме позивач у справі (тобто, особа, яка стверджує про порушення його прав відповідачем), мав довести ту обставину, на яку він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог - наявність саме у позивача, а не у відповідача 1 прав вимог за вказаними судом кредитними договорами та договорами забезпечення.

Однак, наявності вказаних обставин позивачем під час розгляду судом справи доведено не було.

Враховуючи викладені обставин, суд дійшов висновку про відмову у позові Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон-ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янка Глобал Вайн", Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та Приватного акціонерного товариства "Завод алюмінієвих профілів" про визнання права вимоги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою у позові у повному обсязі (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 74, 76-80, ч. 1 ст. 129, ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон-ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янка Глобал Вайн", Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та Приватного акціонерного товариства "Завод алюмінієвих профілів" про визнання права вимоги.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.11.2019

Суддя Д.О. Баранов