УХВАЛА

28 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 918/252/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Белькевич Тетяни Вікторівни

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2019р.

у складі колегії суддів: Г. І. Савченко - головуючий, О. О. Демидюк, І. Ю. Павлюк

та на рішення господарського суду Рівненської області від 18.06.2019р.

суддя: І. О. Пашкевич

за позовом Кузнецовського міського комунального підприємства

до фізичної особи-підприємця Белькевич Тетяни Вікторівни

про стягнення 91 416,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

ФОП Белькевич Т. В. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2019р. та на рішення господарського суду Рівненської області від 18.06.2019р. у справі №918/252/19.

При перевірці матеріалів касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з ч. 5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 91 416,60 грн., що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа №918/252/19 є малозначною.

В скарзі містяться посилання скаржника на те, що справа має виняткове значення для скаржника, оскільки ФОП Белькевич Т. В. вважає, що зі сторони позивача мало місце зловживання цивільним правом (не припинення договірних відносин з підстав існування боргу та безпідставне нарощування боргів). Також зазначає, що безпідставне нарощування боргу по орендній платі за приміщення, котрим ФОП Белькевич Т. В. не користувалася, значно погіршить її фінансовий стан та призведе до певних істотних наслідків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд вважає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи не містять достатньо обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, а тому Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Белькевич Т. В. на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2019р. та на рішення господарського суду Рівненської області від 18.06.2019р. у справі №918/252/19, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У зв`язку з цим клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, п. 2 ч. 3 ст. 287, п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ФОП Белькевич Т. В. у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2019р. та на рішення господарського суду Рівненської області від 18.06.2019р. у справі №918/252/19.

2. Касаційну скаргу ФОП Белькевич Т. В. на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2019р. та на рішення господарського суду Рівненської області від 18.06.2019р. у справі №918/252/19 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

4. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи №918/252/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

В. І. Студенець