УХВАЛА

25 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 917/1031/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АвтоКраз"

про 1) визнання дій начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з передачі виконавчого провадження №58994566 з примусового виконання наказу №917/1031/18 від 28.03.2019, виданого Господарським судом Полтавської області такими, що не відповідають нормам Закону України "Про виконавче провадження";

2) визнання дій начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо прийняття до виконання виконавчого провадження №58994566 з примусового виконання наказу 917/1031/18 від 28.03.2019, виданого Господарським судом Полтавської області такими, що не відповідають нормам Закону України "Про виконавче провадження"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019

за позовом Державної служби України з надзвичайних ситуацій

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АвтоКраз"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Оскаржуваною постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 скасовано ухвалу господарського суду Полтавської області від 30.07.2019 у справі №917/1031/18 та прийнято нове рішення, яким задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АвтоКраз" на неправомірні дії органу державної виконавчої служби. Визнано неправомірними дії начальника Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області з передачі виконавчого провадження №58994566 з примусового виконання наказу №917/1031/18 від 28.03.2019, виданого Господарським судом Полтавської області. Визнано неправомірними дії начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області щодо прийняття до виконання виконавчого провадження №58994566 з примусового виконання наказу №917/1031/18 від 28.03.2019, виданого Господарським судом Полтавської області.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У касаційній скарзі Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області посилається на те, що судом апеляційної інстанції надано невірну правову оцінку обставинам справи щодо прав та обов`язків державного виконавця при передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого з урахуванням вимог Закону України "Про виконавче провадження". При цьому відсутні будь-які доводи та обґрунтування про те, що розгляд зазначеної касаційної скарги потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржувані дії посадовими особами органів державної виконавчої служби здійснено після фактичного виконання рішення суду боржником, з порушенням положень статей 18, 28, 39 Закону України "Про виконавче провадження" щодо належного повідомлення боржника про прийняття рішення про передачу виконавчого провадження, а також вчинення таких дій після перерахування боржником коштів на депозитний рахунок Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області у розмірі 2 099 520,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 562 від 15.05.2019.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд касаційної інстанції виходить з того, що відсутні будь-які підстави вважати, що розгляд цієї скарги судом матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому, подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності втрутитися у зміст рішення, ухваленого судом попередньої інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що відсутні будь-які підстави вважати, що розгляд даної скарги касаційним судом потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

Враховуючи викладене, а також те, що касаційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не містить доводів, зважаючи на які, суд міг би визнати, що рішення суду касаційної інстанції за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №917/1031/18 на підставі абзацу 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень частини шостої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 у справі №917/1031/18.

2. Копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов