Справа № 909/1265/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.11.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , розглянувши матеріали справи

за позовом: Малого приватного підприємства "Іманд", вул.Дорошенка, буд.7,м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область,78400

до відповідача: Надвірнянський районний відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області вул.Грушевського, буд.18, м.Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область,78400

про зобов"язання зняти арешт з нерухомого майна

В С Т А Н О В И В

МПП "Іманд" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зобов`язання зняти арешт із належного позивачу на праві власності нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 59 ГПК України, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підставами для визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. При цьому, для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Отже, позивачами за таким позовом можуть бути особи, які вважають, що описане майно належить їм, а не боржникові, можуть звернутись до суду з позовом до стягувача і боржника про визнання права на описане майно і про звільнення цього майна з-під арешту (виключення майна з опису).

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 р. у справі 904/51/19 зазначила, що якщо з матеріалів справи не вбачається існування спору щодо права власності на це майно у іншої, крім позивача особи, у такому випадку спір про право відсутній, а спір у цій справі не може бути розглянутий в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи те, що позов пред`явлено з позовною вимогою, що не передбачена ст. 20 Господарського процесуального кодексу Україн України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, суд звертає увагу, що подана позовна заява за змістом є скаргою на дії Надвірнянського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Положеннями ч. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Отже, враховуючи, що із змісту позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити, на виконання якого саме рішення та у якій справі було відкрите виконавче провадження, слід зазначити про право МПП "Іманд" звернутись, або зі скаргою на бездіяльність державного виконавця органу ДВС до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції в порядку, що встановлений в розділі VI ГПК України, або до адміністративного суду у визначеному КАС України порядку.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175 ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

у прийнятті позовної заяви малого приватного підприємства "Іманд" до Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у визначені статтями 256, 257 ГПК України строк та порядку.

Суддя Шкіндер П.А.