ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2019 р. Справа№ 910/6543/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Новіков С.Ю. - адвокат

від відповідача: Награбовський О.В. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухвалене 07.08.2019, повний текст якого складено 09.08.2019

у справі № 910/6543/18 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»

про стягнення 395 342,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 363 287,67 грн. та 3% річних у розмірі 32 054,79 грн., нарахованих за прострочення виконання відповідачем зобов`язання з виплати банківської гарантії № KIEG266701550 від 07.08.2017 на суму 65 000 000,00 грн. в період з 23.03.2018 по 28.03.2018 включно.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що:

- за умовами спірної банківської гарантії він мав сплатити позивачу грошові кошти в строк до 03.02.2018;

- він мав намір виконати свої зобов`язання за спірною банківською гарантією належним чином та перерахувати 30.01.2018 кошти в розмірі 65 000 000,00 грн. на користь позивача, проте 30.01.2018 на його адресу надійшла ухвала Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 у справі № 910/890/18 про забезпечення позову, якою відповідачу було заборонено вчиняти будь які дії та проводити будь які виплати на користь позивача за вказаною гарантією;

- вищезгадані заходи забезпечення позову були скасовані ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18, якою позов у справі залишено без розгляду та, як наслідок, скасовано заходи забезпечення позову, яка надійшла на адресу відповідача 29.03.2018, і в день її отримання відповідач сплатив на користь позивача банківську гарантію.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду, у справі № 910/6543/18 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що ухвала Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18, якою заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 у справі № 910/890/18, були скасовані, виходячи з вимог чинного законодавства набрала законної сили з моменту її проголошення, тобто з 22.03.2018, а відтак, з 23.03.2018 обов`язок відповідача по виплаті гарантії є простроченим.

Постановою Верховного Суду від 11.04.2019 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2018, справу № 910/6543/18 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що, оскільки ухвала від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 була оголошена в судовому засіданні у присутності представників позивача та відповідача, то вона набула законної сили саме 22.03.2018, а присутні представники були обізнані про результат судового засідання, то відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, передбаченого умовами банківської гарантії стосовно перерахування грошових коштів в розмірі 65 000 000,00 грн. на користь позивача.

Водночас суд касаційної інстанції зазначив про те, що:

- суди попередніх інстанцій безпідставно залишили поза увагою та оцінкою доводи відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч. 9 ст. 140 ГПК України, яка встановлює, що оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали;

- як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, які є вільними для доступу у мережі Інтернет, ухвала Господарського суду міста Києва від 22.03.2019, якою були скасовані заходи забезпечення позову, оскаржена в апеляційному порядку;

- таким чином, подача апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 22.03.2018 про скасування заходів забезпечення позову зупиняє виконання такої ухвали та може відповідно істотно вплинути на період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.08.2019, повний текст якого складено 09.08.2019, у справі № 910/6543/18 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що, приймаючи до уваги, що ухвала суду від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 була оголошена в судовому засіданні у присутності представників позивача та відповідача, то вона набула законної сили саме 22.03.2018, а присутні представники були обізнані про результат судового засідання.

Водночас суд першої інстанції зазначив про те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 було оскаржено в частині залишення позову без розгляду, а не в частині скасування вжитих заходів забезпечення позову, а відтак, твердження відповідача стосовно того, що подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 22.03.2018 як на ухвалу про скасування заходів забезпечення позову зупиняє виконання такої ухвали є безпідставними, оскільки оскаржувалась саме ухвала суду про залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись з рішенням, Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/6543/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що рішення суду першої інстанції прийнято з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мали значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач послався на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 в апеляційному порядку зупинило її виконання, в тому числі, і щодо скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019 справа № 910/6543/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою від 10.09.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/6543/18;

- встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 30.09.2019;

- учасникам процесу роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- призначено справу № 910/6543/18 до розгляду на 09.10.2019 о 12:40;

- сторони попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

01.10.2019 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (направлений до суду 30.09.2019 - примітка суду), в якому позивач, з посиланням на те, що 22.03.2018 Господарським судом міста Києва у справі № 910/890/18 було винесено саме ухвалу про залишення позову без розгляду, а не про скасування заходів забезпечення позову, а відтак посилання відповідача на ч. 9 ст. 140 ГПК України є безпідставними, просив відмовити відповідачу в задоволенні його апеляційної скарги у повному обсязі, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/6543/18 залишити без змін.

07.10.2019 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення щодо відзиву позивача, в якому відповідач вказує на помилковість посилань позивача про те, що 22.03.2018 Господарським судом міста Києва у справі № 910/890/18 було винесено саме ухвалу про залишення позову без розгляду, а не про скасування заходів забезпечення позову, та зазначає про те, що ТОВ «Систем Активс», направляючи 26.03.2018 через Канцелярію Господарського суду міста Києва апеляційну скаргу, оскаржувало ухвалу суду від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 не тільки в частині залишення позову без розгляду, а оскаржувало вказану ухвалу в цілому.

09.10.2019 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді - Калатай Н.Ф. (судді-доповідача) у відпустці, з огляду на що, ухвалою від 04.11.2019 справу № 910/6543/18 призначено до розгляду на 20.11.2019 о 14:20.

Станом на 20.11.2019 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Під час розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

21.11.2016 позивач як оператор та Товариство з обмеженою відповідальністю «Систем Активс» уклали договір транспортування природного газу № (а.с. 11-21 т. 1), в п. 2.1 якого погодили, що позивач надає ТОВ «Систем Активс» послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а ТОВ «Систем Активс» сплачує позивачу встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно з п. 12.1 договору транспортування природного газу № , протягом всього строку отримання послуг ТОВ «Систем Активс» надає позивачу та підтримує на належному рівні фінансове забезпечення відповідно до вимог Кодексу (Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493).

04.08.2017 відповідач як гарант та ТОВ «Систем Активс» як принципал уклали генеральний договір про надання гарантії № КІЕ-Г-3322 (далі Договір) (а.с. 22-42 т. 1), згідно з п. 4.6 якого ТОВ «Систем Активс» зобов`язаний в строк не пізніше 2 (двох) банківських днів після отримання від відповідача копії отриманої останнім вимоги про сплату грошової суми відповідно до наданої гарантії (але в будь-якому разі не пізніше дати, вказаної у вимозі гаранта), перерахувати відповідачу грошові кошти в обсязі, необхідному для здійснення відповідного платежу за гарантією (у разі якщо до цього часу ТОВ «Систем Активс» не було сформоване у відповідача грошове покриття за гарантією у повній сумі гарантії) за рахунок власних коштів та/або коштів, розміщених відповідно до депозитного договору, укладеного відповідачем з ТОВ «Систем Активс» та майнові права за яким передані в заставу відповідачу відповідно до Договору застави майнових прав за депозитним договором. Якщо кошти від ТОВ «Систем Активс» не надходять в необхідний строк або у неналежній сумі (або у разі недостатності сформованого ТОВ «Систем Активс» грошового покриття за гарантією, або у разі неможливості використання відповідачем з будь-яких причин сформованого ТОВ «Систем Активс» грошового покриття за гарантією), відповідач здійснює (ТОВ «Систем Активс» цим безвідклично доручає відповідачу здійснити зазначені дії) платіж за гарантією за рахунок власних коштів. В такому випадку вважається, що відбулося кредитування ТОВ «Систем Активс».

З метою забезпечення виконання зобов`язання ТОВ «Систем Активс» за договором транспортування природного газу № , на виконання умов Договору відповідачем видано Банківську гарантію виконання зобов`язання № KIEG266701550 від 07.08.2017 (далі Гарантія) (а.с. 47-48 т. 1), згідно з умовами якої відповідач зобов`язався перед позивачем (бенефіціар) безвідклично протягом 3 (трьох) банківських днів сплатити суму 65 000 000,00 грн. після одержання від позивача письмової вимоги, без необхідності для нього обґрунтувати свою вимогу, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з тим, що: Принципал не здійснив оплати вартості послуг балансування в строк до 21 числа місяця наступного за місяцем надання послуг.

22.01.2018 у зв`язку з невиконанням ТОВ «Систем Активс» свого зобов`язання щодо здійснення оплати (у строк до 21 числа місяця наступного за місяцем надання послуг) вартості послуг балансування за грудень 2017 року, наданих відповідно до умов договору транспортування природного газу № , позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою від 22.01.2018 № 1001ВИХ-18-359 (а.с. 49 т. 1) про сплату грошових коштів в розмірі 65 000 000,00 грн.

Вказана вимога була отримана відповідачем 25.01.2018 що сторонами не заперечується.

Водночас ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 у справі № 910/890/18 за позовом ТОВ «Систем Активс» до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ПАТ «Укртрансгаз» про визнання зобов`язання за банківською гарантією припиненим вжито заходи забезпечення позову, зокрема, заборонено ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» вчиняти будь-які дії, проводити будь-які виплати на користь ПАТ «Укртрансгаз» на виконання зобов`язань за Гарантією на підставі Договору.

З огляду на зміст ухвали від 30.01.2018 у справі № 910/890/18, у відповідь на вимогу позивача відповідач повідомив позивача про те, що 25.01.2017 отримав вимогу позивача, та зазначив, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 у справі № 910/890/18 відповідачу було заборонено вчиняти будь-які дії та проводити будь-які виплати на користь позивача, а тому відповідачем було призупинено сплату на користь позивача грошових коштів в розмірі 65 000 000,00 грн. до моменту з`ясування обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018, повний текст якої складений та підписаний 27.03.2018, у справі № 910/890/18 позов ТОВ «Систем Активс» залишено без розгляду, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 30.01.2018.

Меморіальним ордером № 8679_1 від 29.03.2019 (а.с. 90 т. 1) відповідач перерахував позивачу гарантійний платіж у повній сумі Гарантії в розмірі 65 000 000,00 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає про те, що обов`язок по сплаті спірного гарантійного платежу відповідач мав виконати 22.03.2019, а виконав лише 29.03.2018, а відтак, в період з 23.03.2018 по 28.03.2018 включно мало місце прострочення виконання вказаного зобов`язання, за яке, виходячи з умов Гарантій, відповідач має обов`язок сплатити пеню в сумі в розмірі 363 287,67 грн., а виходячи з умов ст. 625 ЦК України, - 3% річних у розмірі 32 054,79 грн.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що заходи забезпечення позову були скасовані ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18, яка надійшла на адресу відповідача 29.03.2018, і в день її отримання відповідач сплатив на користь позивача банківську гарантію, а відтак, прострочення виконання ним вказаного обв`язку не відбулось.

Позивач, у свою чергу, вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 набрала законної сили з моменту її проголошення, тобто з 22.03.2018, а відтак, з 23.03.2018 обов`язок відповідача по виплаті гарантії є простроченим.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі, з чим колегія суддів погодиться не може з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

В силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем обов`язку щодо перерахування спірної гарантії, є підстави для застосування встановленої Гарантією та законодавством відповідальності.

Пунктом 7 Гарантії передбачено, що у разі порушення відповідачем свого обов`язку його відповідальність не обмежується сумою, на яку видано дану банківську гарантію. За невиконання або неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за цією гарантією щодо перерахування коштів згідно із письмовими вимогами, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань за кожний день прострочення.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи слідує, що між сторонами існує спір щодо дати, з якої обов`язок відповідач по виплаті спірної банківської гарантії є простроченим.

Щодо вказаних обставин колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Частинами 9-11 ст. 145 ГПК України передбачено, що:

- у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову;

- в такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду;

- примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду (ч. 9 ст. 240 ГПК України.)

Статтею 235 ГПК України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Отже, ч. 1 ст. 235 ГПК України пов`язує набрання законної сили ухвалою з її оголошенням в судовому засіданні. Оголошення судового рішення - це спеціальна стадія його оприлюднення та підстава для набрання законної сили ухвалою. В свою чергу, частина друга зазначеної статті встановлює набрання законної сили ухвалою з моменту її підписання, за умови або постановлення такої ухвали поза межами судового засідання, або неявки всіх учасників справи, або розгляду справи без повідомлення учасників справи. При цьому, процесуальний закон не пов`язує набрання законної сили ухвалою суду із моментом отримання її учасником справи.

Враховуючи те, що ухвала суду від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 була оголошена в судовому засіданні у присутності представників учасників судового процесу, вона набула законної сили саме 22.03.2018, а присутні представники були обізнані про результат судового засідання.

За таких обставин, відповідач мав виконати свій обов`язок по виплаті спірної гарантії саме 22.03.2018, а з 23.03.2018 вказаний обов`язок відповідно є простроченим.

Вказаним вище спростовуються твердження відповідача про те, що перерахувати грошові кошти позивачу він мав саме з моменту отримання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18.

Таких висновків дійшов й Верховний Суд у постанові від 11.04.2019 у цій справі.

Водночас у вказаній постанові Верховний Суд зазначив про те, що:

- суди попередніх інстанцій безпідставно залишили поза увагою та оцінкою доводи відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч. 9 ст. 140 ГПК України, яка встановлює, що оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали;

- як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, які є вільними для доступу у мережі Інтернет, ухвала Господарського суду міста Києва від 22.03.2019, якою були скасовані заходи забезпечення позову, оскаржена в апеляційному порядку;

- таким чином, подача апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 22.03.2018 про скасування заходів забезпечення позову зупиняє виконання такої ухвали та може, відповідно, істотно вплинути на період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Щодо вказаного колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 9 ст. 140 ГПК України оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ «Систем Активс» оскаржило ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18, якою, серед іншого, були скасовані заходи забезпечення позову.

Так, зі змісту наявної в матеріалах справи копії апеляційної скарги ТОВ «Систем Активс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 (а.с. 82-85 т. 2) слідує, що апелянт просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 про залишення позовної заяви без розгляду, а справу направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

При цьому, оскільки скасування судом першої інстанції заходів забезпечення позову було фактично правовим наслідком залишення позовної заяви без розгляду та не містило самостійного обґрунтування необхідності вчинення таких дій, скасування судового рішення про залишення позовної заяви без розгляду мало б правовим наслідком і скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, колегія судів вважає, що, відповідно до приписів ч. 9 ст. 140 ГПК України оскарження ТОВ «Систем Активс» до суду апеляційної інстанції ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у справі № 910/890/18 зупинило її виконання в частині скасування заходів забезпечення позову, і таке зупинення діяло до розгляду Київським апеляційним господарським судом апеляційної скарги, тобто до винесення постанови від 22.05.2018 у справі № 910/890/18.

Вказані висновки спростовують висновки суду першої інстанції про те, що подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 22.03.2018 не зупинило дію вказаної ухвали в частині скасування заходів забезпечення прозову.

З огляду на обставини, які встановлені вище, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 363 287,67 грн. та 3% річних у розмірі 32 054,79 грн., нарахованих за прострочення виконання відповідачем зобов`язання з виплати банківської гарантії № KIEG266701550 від 07.08.2017 на суму 65 000 000,00 грн. в період з 23.03.2018 по 28.03.2018 включно відсутні, оскільки у вказаний період, з огляду на зупинення дії ухвали про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/890/18, обов`язок по перерахуванню гарантії не був прострочений.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 363 287,67 грн. та 3% річних у розмірі 32 054,79 грн. задоволенню не підлягають. Рішення суду першої інстанції про задоволення таких вимог підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мале місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм процесуального права, тому рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/6543/18 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким в задоволенні позову відмовляється повністю.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задовольняється повністю.

Щодо витрат сторін по сплаті судового збору, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі, а саме витрати:

- позивача по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 5 930,14 грн. (платіжне доручення № 5946 від 10.05.2018 (а.с. 63 т. 1),

- відповідача по сплаті судового збору за подачу: двох апеляційних скарг в сумі 17 790,42 грн. (платіжне доручення № 4/КНО від 27.09.2018 (а.с. 162 т. 1) та № 3/КНО від 29.08.2019 (а.а. 137 т. 2)), касаційної скарги в сумі 11 860,28 грн. (платіжне доручення № 2/КНО від 16.01.2019 (а.с. 12 т. 2)), а всього 29 560,70 грн.,

покладаються на позивача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/6543/18 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/6543/18 скасувати.

3. У позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ідентифікаційний код 14282829) витрати по сплаті судового збору в сумі 29 650 (двадцять дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 70 коп.

5. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/6543/18.

Повний текст постанови складено: 25.11.2019

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк