ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

18 листопада 2019 року м.Тернопіль Справа №921/1061/15-г/6
Господарський суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Андрусик Н.О. , судді Бурди Н.М., судді Стопника С.Г.

розглянув матеріали заяви фізичної особи-підприємця Буковецького Сергія Михайловича без номеру від 21.01.2019 (вх.№64 від 24.01.2019) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018

у справі

за позовом: Теребовлянського районного споживчого товариства, м.Теребовля Тернопільської області

до відповідача: фізичної особи-підприємця Буковецького Сергія Михайловича, м.Теребовля Тернопільської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Підприємства споживчої кооперації "Кооператор", м.Теребовля Тернопільської області

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Теребовлянської міської ради, м.Теребовля Тернопільської області

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом звільнення торгівельного місця із демонтажем торгівельного кіоску,

за участю представників:

заявника: Буковецький С.М., підприємець;

Муж В.В., адвокат, ордер №1000875 від 24.09.2019;

позивача: не з`явився;

третіх осіб: не з`явилися.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося повне фіксування судового процесу.

Заявник - фізична особа-підприємець Буковецький Сергій Михайлович, м.Теребовля Тернопільської області, звернувся 21.01.2019 (згідно накладної на поштове відправлення №992) до Господарського суду Тернопільської області із заявою без номеру від 21.01.2019 (вх.№64 від 24.01.2019) про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 у справі №921/1061/15-г/6 за нововиявленими обставинами. Водночас, із заявою ним подано клопотання без номеру від 21.01.2019 про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, котре обґрунтовано обставиною завершення розгляду справи апеляційним судом 15.01.2019, відтак, згідно ч.1 ст.320 ГПК України, оскільки рішення суду від 12.04.2018 набрало законної сили 15.01.2019, тому підлягало перегляду судом за нововиявленими обставинами лише після набрання ним чинності.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 скасовано ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 01.02.2019 (головуючий суддя Шумський І.П., суддя Бурда Н.М., суддя Стопник С.Г.) у справі №921/1061/15-г/6 про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 12.04.2018 та залишення без розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12.04.2018 у справі №921/1061/15-г/6; заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12.04.2018 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Шумського І.П. у щорічній основній відпустці, на підставі розпорядження заступника керівника апарату господарського суду від 23.08.2019 призначено повторний автоматичний розподіл справи №921/1061/15-г/6 (Витяг з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2019).

Ухвалою від 29.08.2019 (колегія суддів: головуючий суддя Андрусик Н.О., суддя Бурда Н.М., Стопник С.Г.) відкрито провадження по розгляду заяви ФОП Буковецького С.М. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12.04.2018 у справі №921/1061/15-г/6.

Ухвалою від 24.09.2019 зупинено провадження по розгляду заяви до повернення матеріалів справи №921/1061/15-г/6 на адресу Господарського суду Тернопільської області, у зв`язку з оскарженням в касаційному порядку ухвали Західного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 про закриття апеляційного провадження по перегляду рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - фізичної особи-підприємця Буковецької Галини Степанівни (дружини заявника) та направленням справи до Верховного Суду.

Ухвалою від 11.11.2019 провадження у справі поновлено з призначенням судового засідання на 18.11.2019.

В судовому засіданні підприємець Буковецький С.М. та його представник підтримали заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, наведених у ній, а також просили суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у пов`язаній справі №921/459/18.

Ухвалою суду від 18.11.2019 дане клопотання відхилено за необґрунтованістю.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У відзиві на заяву №2/18 від 05.09.2019 (вх.№15842 від 09.09.2019) та клопотанні №2/140 від 14.11.2019 (вх.№20860 від 15.11.2019) вважає доводи заявника необґрунтованими, а викладені обставини такими, що в силу процесуального закону не є нововиявленими, не можуть слугувати підставою для перегляду рішення у даній справі та для його скасування. Просив рішення суду від 12.04.2018 залишити без змін, заяву Буковецького С.М. - без задоволення, а розгляд заяви здійснювати без участі його представника.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, будь яких клопотань в порядку господарського процесуального законодавства не заявили. Про розгляд справи були повідомлені належним чином шляхом направлення на їхні адреси, вказані у заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ураховуючи приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, клопотання позивача, визнання факту неявки представників третіх осіб в судове засідання без поважних причин, що не перешкоджає розгляду заяви по суті, заслухавши думку заявника та з огляду на процесуально скорочений строк розгляду заяви, водночас запобігаючи безпідставному затягуванню судового процесу, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в даному судовому засіданні.

Розглянувши заяву з доданими до неї документами в сукупності з матеріалами справи, заслухавши пояснення заявника та його представника, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, які підлягають застосуванню, суд встановив наступні обставини.

У жовтні 2015 року Теребовлянське районне споживче товариство звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Буковецького Сергія Михайловича, м.Теребовля Тернопільської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: м.Теребовля, вул.Паращука, 7, яка перебуває у постійному користуванні позивача на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 12.02.2001 серії І-ТР №001696, шляхом звільнення торгівельного місця №73, площею 12кв.м. із демонтажем самочинно встановленого відповідачем торговельного кіоску (з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог та зміну предмета позову від 24.01.2018 №2/4).

Позовні вимоги ґрунтувалися на незаконному, без правових підстав (без укладення договору оренди торгового місця), без погодження із землекористувачем, розміщення відповідачем тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на земельній ділянці, наданій позивачу у постійне користування.

Заперечення відповідача ґрунтувалися на твердженнях зокрема, що надані позивачем Акт перевірки ринку, схема ринку ПСК «Кооператор» є неналежним доказом встановлення відповідачем кіоску на земельній ділянці, якою користується позивач; ФОП Буковецький С.М. не перебував та не перебуває з позивачем у договірних відносинах, а здійснює торгівлю непродовольчими товарами на території торговельних місць, які знаходяться за адресою м.Теребовля, вул.Паращука, 7, сплачуючи Теребовлянській міській раді відповідні платежі; правомірність встановлення ним торгівельного кіоску на вул.Паращука в м.Теребовля підтверджується наявністю Паспорту прив`язки тимчасової споруди торгового призначення ТС-34 від 29.09.2016 за реєстраційним №24.

12.04.2018 рішенням Господарського суду Тернопільської області, залишеним без змін постановами Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2019, позов задоволено. Вирішено усунути перешкоди Теребовлянському РайСТ у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: вул.Паращука, 7 у м.Теребовля, шляхом знесення (демонтажу) самочинно встановленого торговельного кіоску, площею 12кв.м., на вказаній ділянці, ФОП Буковецьким С.М.

Судове рішення у даній справі мотивовано доведеністю позовних вимог та наявністю правових підстав для задоволення позову, з посиланням на наступні обставини:

- Теребовлянське РайСТ є належним користувачем земельної ділянки, площею 0,6956га по вул.Паращука, 7 в м.Теребовля на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12.02.2001. Законність набуття позивачем права на спірну земельну ділянку було предметом судового розгляду і рішенням Господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 у справі №921/377/16-г/17, залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 та Вищого господарського суду України від 26.04.2017, відмовлено у задоволенні позову Теребовлянської міської ради, про визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 12.02.2001 серії І-ТР №001696;

- розміщення торгівельного кіоску Буковецьким С.М. на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, підтверджується судовими рішеннями у справах №921/241/16-г/17, №921/681/16-г/17, які набрали законної сили і в яких Буковецький С.М. приймав участь або стосовно нього встановлювалися певні обставини, а також комісійними актами від 08.12.2015 та 23.01.2018, за змістом яких при здійсненні обстеження торгового місця №73 встановлено, що: в торговому кіоску №73 здійснює торгівлю підприємець Буковецький С.М. ; з 01.10.2015 ним здійснюється підприємницька діяльність без укладеного із Теребовлянським РайСТ договору оренди торгового місця та сплати орендної плати; в ході перевірки відповідач знаходився один за прилавком і особисто розпоряджався товаром;

- отримання відповідачем паспорту прив`язки ТС-34 за реєстраційним №24 від 29.09.2016 не свідчить про правомірність використання відповідачем земельної ділянки, на якій розміщена така тимчасова споруда, оскільки особа, якій надано дозвільні документи на розміщення об`єкту торгової точки (тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності) у будь-якому випадку повинна узгодити розміщення тимчасової споруди з власником земельної ділянки;

- план земельної ділянки ФОП Буковецького С.М. для розміщення і обслуговування вже встановленої тимчасової споруди розроблений в межах ділянки по вул.Паращука, 7, яка належить Теребовлянському РайСТ на праві постійного користування;

- рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення схеми розміщення тимчасової споруди №53 від 29.03.2016 та про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд №133 від 30.08.2016, на підставі яких відповідачем виготовлено паспорт прив`язки ТС, визнано недійсними в судовому порядку (справи №№921/241/16-г/17, 921/681/16-г/17).

Отже, в основу судового рішення від 12.04.2018 у справі №921/1061/15-г/6 покладено висновки про наявність правових підстав для захисту прав позивача як землекористувача земельної ділянки та необхідність усунення таких порушень шляхом знесення (демонтажу) самочинно встановленого відповідачем торговельного кіоску, площею 12кв.м., що знаходиться на земельній ділянці по вул.Паращука, 7 у м.Теребовля.

У поданій заяві ФОП Буковецький С.М. просить суд переглянути за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 у справі №921/1061/15-г/6, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Підставою для перегляду судового рішення від 12.04.2018 у даній справі заявником зазначено обставини, котрі ґрунтуються на посиланнях про отримання ним 13.11.2018 Акту, складеного 13.11.2018 депутатами Теребовлянської міської ради з додатками, про які йому не було відомо на момент ухвалення господарським судом у квітні 2018 року рішення у даній справі, а саме: копію довідки Теребовлянського РайСТ від 01.10.2002 №140; копію дозволу від 09.10.2002 №116; копію висновку про вартість майна станом на 31.07.2008; копію договору про охорону виробничих (господарських) об`єктів від 01.01.2013 №Р-21. Вказує, що зазначені документи підтверджують використання торгівельного кіоску по вул.Паращука в м.Теребовля ФОП Буковецькою Г.С. (дружиною заявника), яка є самостійним суб`єктом господарювання, а відтак, і спростовуються обставини розміщення ФОП Буковецьким С.М. спірного торгівельного кіоску та свідчать, що позов у даній справі заявлено до неналежного відповідача.

На думку підприємця, викладені у документах обставини є істотними та не були враховані при ухваленні рішення суду від 12.04.2018, не були відомі заявнику на час розгляду справи, однак мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Тобто, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у даному випадку заявником визначено положення ч.2 ст.320 ГПК України.

Однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст.320 ГПК України є істотність таких обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить виключно від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Водночас, у заяві ФОП Буковецький С.М. просив поновити строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з посиланням на те, що рішення від 12.04.2018 законної сили набрало 15.01.2019 (з дня прийняття постанови судом апеляційної інстанції).

Як вбачається з долучених до заяви документів, 13.11.2018 заявником від ФОП Буковецької Г.С. (дружини) отримано Акт перевірки належності тимчасової споруди, складений за участю депутатів Теребовлянської міської ради від 13.11.2018, проведеної за заявою фізичної особи-підприємця Буковецької Г.С. За результатами перевірки встановлено, що торгівельний кіоск, котрий розташований на земельній ділянці, що є власністю Теребовлянської міської ради по вул.Паращука в м.Теребовля, належить ФОП Буковецькій Г.С. та перебуває у її володінні, користуванні, розпорядженні і використовується для здійснення нею підприємницької діяльності на підставі поданих документальних матеріалів;

- висновок оцінювача ОСОБА_3 (ПП «Оцінювач», Сертифікат №6515/08 від 05.02.2008, вул АДРЕСА_1 ) про ринкову вартість торгівельного кіоску, розміщеного на вулиці Паращука (територія Ринку) в місті Теребовлі станом на 31.07.2008, де вказано прізвище Буковецька Галина Степанівна ;

- договір про охорону виробничих (господарських) приміщень об`єктів від 01.01.2013 за №Р-21, укладеного між ФОП Буковецькою Г.С. як замовником та ТОВ «Альянс безпека» щодо охорони кіоску НОМЕР_1, м.Теребовля, пл.Ринок;

- довідку №140 від 01.10.2002, видану Теребовлянським ринком РайСТ про те, що кіоск, який є власністю Буковецької Г.С. встановлено на території Теребовлянського ринку РайСТ;

- дозвіл №116 від 09.10.2002, виданий органом державного пожежного нагляду на початок роботи кіоску за адресою: м. Теребовля, пл.Ринок, підприємець Буковецька Галина Степанівна;

- листи Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області від 25.05.2018, 20.07.2018, Державної фіскальної служби України від 04.07.2018, в яких повідомлено, що перевірка на предмет зайняття торговельних місць тим чи іншим підприємцем на ринку Теребовлянського РайСТ по вул.Паращука, 7 в м.Теребовля управлінням ДФС не проводилася; посадовими особами Теребовлянського відділення Гусятинської ОДПІ не проводилася податкова перевірка, відповідно, не складався Акт перевірки. Інші запитувані підприємцем (відповідачем у справі) документи стосуються відносин, врегульованих цивільним законодавством, а не податковим, тому органом ДФС вказано про неможливість надання відповіді на них, а також про відсутність відповідних документів, зокрема, правовстановлюючих документів, які регламентують діяльність ринку Теребовлянського РайСТ, план-схеми ринку із зазначенням торгівельних місць та об`єктів, що знаходяться на території ринку;

- лист Теребовлянського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 17.05.2018, в якому зазначено, що відповідно до відношення голови правління Теребовлянського РайСТ ОСОБА_5 від 07.12.2015, 08.12.2015 для забезпечення публічної безпеки під час роботи комісії був наданий працівник поліції Теребовлянського ВГІ ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції Замойський В.М., котрий підписавши комісійний Акт обстеження лише засвідчив факт своєї присутності під час роботи комісії, однак перевірки законності здійснення Буковецьким С.М. підприємницької діяльності не проводив.

На думку заявника, вище перелічені документи підтверджують істотні обставини, які мають значення для ухвалення правильного рішення, та є підставою для перегляду рішення суду від 12.04.2018 за нововиявленими обставинами, не були відомі заявнику на час розгляду справи по суті.

За приписами ч.1 ст.320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 даної статті, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з ч.4 ст.320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч.5 ст.320 ГПК України).

Отже, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Водночас, нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду відносно яких при розгляді справи забезпечила би прийняття цим судом іншого рішення.

Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Праведная проти Росії» від 18.11.2004).

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В даному випадку, звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12.04.2018 заявник посилається на існування доказів, які підтверджують обставину, що спірний торгівельний кіоск не належить відповідачу у справі, оскільки долучені підприємцем до заяви документи свідчать, на його переконання, про приналежність торговельного кіоску на праві власності фізичній особі-підприємцю Буковецькій Г.С. Вказує, що дані докази не були у розпорядженні відповідача, відповідно обставини, які ними підтверджуються також не були йому відомі, а тому вважає їх нововиявленими обставинами, котрі є підставою для перегляду судового рішення, ухваленого 12.04.2018 у даній справі, та прийняття нового рішення про відмову в позові.

Однак, із такими доводами заявника суд не може погодитися, виходячи з наступного.

З Акту від 13.11.2018, котрий складено в односторонньому порядку депутатами Теребовлянської міської ради та документів, зокрема, довідки від 01.10.2002 №140; дозволу від 09.10.2002 №116; висновку про вартість майна за 2008 рік; копії договору про охорону виробничих (господарських) об`єктів від 01.01.2013, вбачається про розміщення торговельного кіоску іншою особою та за іншою адресою, а саме: м.Теребовля, площа Ринок.

Із змісту довідки від 01.10.2002 слідує, що така видана Буковецькій Г.С . Теребовлянським ринком РайСТ (іншою юридичною особою, що припинила свою діяльність внаслідок банкрутства), а не землекористувачем (позивачем у справі). В довідці № 140 не зазначено ані адреси торгівельного кіоску, ані його площі чи номеру, інших ідентифікуючих характеристик, які б надали змогу суду встановити, що така інформація стосується одного і того ж торгівельного кіоску, який був предметом розгляду у даній справі та щодо якого виник спір.

Дозвіл пожежного органу № 116 на початок роботи кіоску від 09.10.2002 та договір про охорону виробничих (господарських) об`єктів від 01.01.2013 також не стосуються земельної ділянки, котра перебуває у постійному користуванні позивача та знаходиться за адресою: вул.Паращука, 7 м.Теребовля Тернопільської області, а стосуються земельної ділянки за адресою - пл. Ринок, м. Теребовля.

Крім того, суд критично оцінює посилання заявника на висновок про вартість майна за 2008 рік, адже оцінка майна лише свідчить про визначення вартості предмету оцінки на певну дату за визначеною законом процедурою, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Відтак, висновок про вартість майна на ту чи іншу дату не може підтверджувати приналежність об`єкта оцінки певній особі, в даному випадку Буковецькій Г.С .

Суд звертає увагу, що предметом позову у справі було усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою фактичним користувачем, а не про захист права власності.

Також, заявник у поданій заяві посилається на те, що згідно інформації Державної фіскальної служби у Тернопільській області, Державної фіскальної служби України та Теребовлянського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, ані працівники органів ДФС України, ані органу поліції не могли бути членами комісії, за результатами роботи якої складено Акти від 08.12.2015, 23.01.2018, відтак обставини, наведені в Актах, не могли братися до уваги при розгляді справи та ухваленні рішення від 12.04.2018.

Водночас наведеними листами обґрунтована касаційна скарга від 02.08.2018, котра подана ФОП Буковецьким С.М. на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.07.2018, якою залишено без змін рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018. Отже, заявнику було відомо про обставини, які викладено у зазначених листах Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області від 25.05.2018, 20.07.2018, Державної фіскальної служби України від 04.07.2018 та Теребовлянського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 17.05.2018, адже дані докази підприємцем було використано при підготовці касаційної скарги. Окрім того, з огляду на відсутність тексту самих запитів заявника, скерованих до ДФС, суд не може встановити суть запитань, відповідь на які надано податковим органом.

Суд відзначає, що факт знаходження торгового кіоску відповідача, площею 12кв.м. на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, підтверджується також судовими рішеннями у справах №921/241/16-г/17, №921/681/16-г/17, що набрали законної сили і в яких Буковецький С.М. приймав участь або стосовно, в тому числі, нього встановлювалися певні обставини, а також комісійними актами від 08.12.2015 та 23.01.2018 і дані обставини враховувалися судом при винесенні рішення 12.04.2018.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 у справі №921/241/16-г/17, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2017 визнано недійсним рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради №53 від 29.03.2016 «Про надання дозволу на виготовлення схеми розміщення тимчасової споруди».

Згаданим рішенням Теребовлянської міської ради, було надано дозвіл, зокрема Буковецькому С.М . на виготовлення схеми розміщення тимчасової споруди в АДРЕСА_2 .

Судом у справі №921/241/16-г/17 встановлено, що до оскаржуваного рішення Теребовлянської міської ради №53 від 11.05.2017 Буковецьким С.М. долучалась технічна документація із зазначенням місцезнаходження його кіоску (даний кіоск СПД Буковецький С.М. незмінно використовує з моменту, який передував виникненню спірних правовідносин - його пояснення у справі №921/1061/15-г/6, у тому числі в судовому засіданні 12.04.2018).

У справі №921/241/16-г/17 суд дійшов висновку, що план земельної ділянки вказаного підприємця для розміщення і обслуговування вже встановленої тимчасової споруди, розроблений в межах ділянки по вул. Паращука, 7, яка належить Теребовлянському РайСТ на праві постійного користування згідно з Державним актом серії І-ТР №001696 від 12.02.2001.

До участі у справі №921/241/16-г/17 Буковецький С.М . був залучений в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Теребовлянської міської ради.

З урахуванням наведеного, доводи заявника, котрі ґрунтуються на Акті від 13.11.2018, який складено односторонньо, не спростовують висновків суду, викладених у рішенні від 12.04.2018 та не підтверджують обставини, які б за своїм характером могли бути нововиявленими у спірних правовідносинах, та могли б послугувати ухваленню іншого рішення. Більше того, долучені до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами документи за своїм характером є новими доказами, а не документами, які підтверджують нововиявлені обставини.

Заявником не надано доказів та пояснень, в чому саме полягала неможливість встановлення обставин, про які він зазначає як нововиявлені під час розгляду справи по суті та під час ухвалення рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст.320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

На переконання суду, доводи заяви ФОП Буковецького С.М. фактично зводяться до заперечень (не погодження) щодо встановлених судом у рішенні від 12.04.2018 беззаперечних фактів розміщення відповідачем торговельного кіоску на частині земельної ділянки, наданої позивачу у постійне користування, переоцінки наявних у справі доказів та наданні відповідної правової оцінки новим доказам, про які заявнику було відомо.

Встановивши відсутність ознак, що надають зазначеним заявником обставинам статусу нововиявлених, суд не знайшов правових підстав для задоволення заяви.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З урахуванням наведеного, в задоволенні заяви ФОП Буковецького С.М. про перегляд рішення від 12.04.2018 за нововиявленими обставинами слід відмовити, а рішення від 12.04.2018 - залишити без змін.

Подане заявником клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення від 12.04.2018 за нововиявленими обставинами, суд залишає без розгляду, оскільки постановою суду апеляційної інстанції від 30.07.2019 у даній справі скасовано ухвалу місцевого господарського суду від 01.02.2019 про відмову скаржникові у поновленні строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та направлено заяву ФОП Буковецького С.М. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 у справі №921/1061/15-г/6 та справу скеровано для продовження розгляду до суду першої інстанції, тобто дане клопотання вирішено в межах розгляду апеляційної скарги.

З системного аналізу вимог норм процесуального права, апеляційним судом зроблено висновок, що в даному випадку визначальною є та обставина чи рішення набрало законної сили.

Обставини, щодо набрання законної сили та обставини, про які довідалася сторони носять взаємопов`язаний характер.

Згідно з п.1 ч.1 ст.321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відтак, суд апеляційної інстанції встановивши, що судове рішення від 12.04.2018 у даній справі, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, набрало законної сили 15 січня 2019 року, то визначений у п.1 ч.1 ст.321 ГПК України строк ним не був пропущений, оскільки із заявою відповідач звернувся до господарського суду 24.01.2019 (вх.№64).

В судовому засіданні 18.11.2019, відповідно до ст.240 ГПК України, оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст.4, 11, 13, 42, 46, 50, 73-78, 129,202, 232, 233, 234, 236, 240, 255-257, 270, 320- 325 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Буковецького Сергія Михайловича без номеру від 21.01.2019 (вх.№64 від 24.01.2019) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 у справі №921/1061/15-г/6, - відмовити.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 у справі №921/1061/15-г/6 залишити в силі.

3. Копію ухвали направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення: Теребовлянському районному споживчому товариству, провулок Князя Василька, 6, м.Теребовля Тернопільської області, 48100; фізичній особі-підприємцю Буковецькому Сергію Михайловичу, АДРЕСА_3 ; Підприємству споживчої кооперації "Кооператор", провулок Князя Василька, 6, м.Теребовля Тернопільської області, 48100; Теребовлянській міській раді, вул.Шевченка, 8, м.Теребовля Тернопільської області, 48100.

Ухвала набирає законної сили з моменту складання її повного тексту та може бути оскаржена протягом 10 днів в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 25.11.2019.

Головуючий суддя Н.О. Андрусик

судді:

Н.М. Бурда

С.Г. Стопник