ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року, м. Херсон, справа № 923/908/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль»

до фізичної особи-підприємця Новікової Наталії Василівни

про стягнення 67 052,36 грн,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

25.10.2019 Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця Новікової Наталії Василівни про стягнення 67 052,36 грн.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- на підставі усного договору поставки він сплатив Відповідачу за виставленими рахунками 67 052,36 грн,

- не дивлячись на взяті на себе зобов`язання Відповідач товар не поставив та грошові кошти не повернув.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 25.10.2019 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою сторонам встановлені строки для надання відзиву на позов та відповіді на відзив.

Зокрема, ухвала суду направлена Відповідачу за його юридичною адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але повернулася без вручення з довідкою підприємства «Укрпошта» про невручення кореспонденції з «інших причин». Таким чином судом вжиті належні заходи щодо повідомлення відповідача про заявлений до нього позов та судовий його розгляд.

При вирішенні питання порядку подачі доказів з метою їх подальшої оцінки при винесенні даного рішення, суд зазначає, що позивачем дотримані вимоги частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України щодо подачі доказів разом із позовною заявою, а тому названі вище письмові докази прийняті судом до розгляду.

Суд констатує, що сторонами не заявлено будь-яких інших процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини

19.10.2017 Відповідачем виставлений Позивачу до оплати рахунок-фактура № СФ-0000027 на загальну суму 38 977,62 грн щодо поставки 99 кв. м віконного скла та 2,820 куб. м дошки.

07.11.2017 Відповідачем виставлений Позивачу до оплати рахунок-фактура № СФ-0000032 на загальну суму 28 074,74 грн щодо поставки3,140 куб. м дошки.

Відповідно банківських виписок від 20.10.2017 та 09.11.2017 Позивачем перераховано Відповідачу відповідно 47 787,30 грн платіжним дорученням № 3523 від 19.10.2017 та 29 537,89 грн платіжним дорученням № 3730 від 07.11.2017.

За обліковими даними Позивача Відповідач поставку не здійснив та грошові кошти не повернув. Зокрема його претензія від 28.05.2019 та вимога про повернення коштів від 10.10.2019 залишені Відповідачем без реагування.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

У відповідності до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання в силу якого одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом статті 174 того ж Кодексу господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Поряд з цим, згідно з частиною 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 181 ГК України установлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. При цьому допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У свою чергу, з урахуванням наведених положень Господарського кодексу України щодо правового регулювання правил укладення договорів Цивільним кодексом України, суд зазначає, що згідно з положеннями частини 2 статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, а за змістом статті 639 ЦК України: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1); якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2).

Водночас, відповідно до частини 1 статті 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини. Які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Отже, суд приходить до висновку між суб`єктами господарської діяльності можуть укладатися господарські договори як у письмовій формі шляхом складення єдиного документу за підписом обох сторін (у тому числі у спрощеній формі), так і усній.

У даному випадку між сторонами не був підписаний спільно письмовий договір поставки, а тому фактично грошові кошти були сплачені на підставі усного договору шляхом пропозицій обох сторін щодо поставки.

Таким чином, суд констатує, що з моменту отримання виставлення рахунків та їх оплати відбувся акцепт оферти, тобто укладення договору з відповідними правовими наслідками щодо підтвердження його істотних умов.

Зокрема, у наведених рахунках має місце зазначення сторін договору, найменування, кількість та вартість товару, що відповідає положенням другого речення частини 2 та частини 3 статті 180 ГК України щодо визначення істотних умов, а саме істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зміст та умови усного договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений усний договір поставки.

Зокрема, згідно з приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Поряд з цим, за частиною 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Так, відповідно до частини 1 статті 692 того ж Кодексу покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором не встановлений інший строк оплати.

Водночас, у відповідності до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем, покупець повинен здійснити оплату в строк,встановлений договором, а за частиною 2 цієї статті якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У даному випадку в рахунках вказані строки оплати, які були дотриманий Позивачем, проте Відповідач з моменту отримання грошових коштів поставку не здійснив.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

За таких обставин суд приходить до висновку, що Відповідач, допустивши несвоєчасну поставку товару, порушив взяте на себе зобов`язання, а тому зобов`язаний повернути Позивачу сплачені грошові кошти.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту неповернення Відповідачем 67 052,36 грн у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, не спростування їх Відповідачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 1152 від 11.04.2019 у сумі 1 921 грн, які у відповідності до статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Новікової Наталії Василівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (73036 м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 1; ідентифікаційний код 00131771) - 67 052,36 грн основної заборгованості та 1 921 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін