РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2019Справа № 910/7917/19
За позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіа - Тур»

про стягнення 13603,36 грн

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

Від позивача Хитрова Л.В.

Від відповідача не з`явились

В судовому засіданні 21.11.2019 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіа-Тур" про стягнення 13603,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не належним чином виконується зобов`язання по сплаті орендних платежів за договором суборенди № 0/03-15 від 01.03.2015, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача борг та штрафні санкції.

Ухвалою суду від 24.06.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

05.07.2019 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 24.06.2019 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/7917/19, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Ухвалою суду від 18.09.2019 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.10.2019.

08.10.2019 від позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 10.10.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 21.11.2019.

До Господарського суду міста Києва 15.11.2019 від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та забезпечення проведення відеоконференції доручити Господарському суду Дніпропетровської області або будь-яким іншим судом у м. Дніпро.

Ухвалою суду від 18.11.2019 відмовлено Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні, призначеному на 21.11.2019, у режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 21.11.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в заявах по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, процесуальні документи були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Б. Хмельницького, 32, офіс 1, м. Київ, 01030.

Станом на дату розгляду справи поштове відправлення, якими направлялись ухвали суду не були вручені відповідача під час доставки, про що вказано у довідках форми 20: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачам ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/7917/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористались своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на вищезазначене, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

30.07.2013 між Фізичною особою - підприємцем, в особі Ісаченко Наталія Василівна та ПАТ КБ «Приватбанк», в особі директора Волкова Сергія Володимировича, було укладено договір суборенди приміщення № 30/07 - 13.

Відповідно до п. 1.1. - 1.2 договору, в порядку та на умовах визначених договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у суборенду приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності. Приміщення, яке передається в суборенду за договором, знаходиться за адресою: м. Київ, пр. М. Бажана, 10 має загальну площу 122,9 кв.м. складається з 2 приміщень, і належить орендодавцеві на праві оренди на підставі договору між власником та орендодавцем №1 від 16.07.2013.

Відповідно до п. 5.1. договору, передача орендодавцем та прийняття орендарем приміщення у суборенду засвідчується актом здачі - приймання приміщення у суборенду. Повернення приміщення орендодавцеві здійснюється за актом здачі - приймання. Обов`язок по складанню акта здачі - приймання покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні договору. Орендар/орендодавець зобов`язаний здійснити огляд приміщення під час підписання акту здачі - приймання. Орендодавець гарантує, що при дотриманні орендарем санітарних і протипожежних правил, а також правил експлуатації встановленого в приміщенні санітарно - технічного та інженерного устаткування, орендоване приміщення не втратить експлуатаційних властивостей.

Відповідно до п. 5.2. договору, приміщення та інше майно вважаються фактично переданими орендодавцеві/орендареві з моменту підписання акта здачі - приймання. У момент підписання цього акта орендар/орендодавець передає орендодавцеві/орендареві ключі від приміщення.

Відповідно до п. 7.1. договору, цей договір укладається з 30.07.2013 по 30.06.2016. У разі якщо не пізніше 1 місяця до закінчення дії договору жодна із сторін не повідомить про припинення його дії іншу сторону, він вважається продовженим на тих самих умовах на строк, встановлений при укладанні договору.

30.07.2013 Фізична особа - підприємець Ісаченко Наталія Василівна та ПАТ КБ «Приватбанк» склали акт прийому - передачі нерухомого майна ( додаток № 1 до договору суборенди нерухомого майна від 30.07.2013), відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв нежилі приміщення № 1, 2 ( групи приміщень № 557 ( в літ. А) , загальною площею 122,90 кв.м., що знаходиться на першому поверсі багатоквартирного жилого будинку за адресою: місто Київ, проспект Бажана Миколи, будинок 10 (нерухоме майно визначене в договорі суборенди №30/07-13 від 30.07.2013). Даний акт містить підписи та печатки сторін.

01.04.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (сторона 1), Фізичною особою-підприємцем Ісаченко Наталія Василівна (сторона 2) та Фізичною особою-підприємцем Ісаченко Дмитро Ігорович ( сторона 3), відповідно до ст. 512 - 521 ЦК України, було укладено угоду про заміну сторони до договору оренди приміщення № 30/07 - 13 від 30.07.2013. Угода містить підписи та печатки сторін.

Відповідно до п. 1.1. угоди сторона 2 передає, а сторона 3 приймає усі права та обов`язки покладені за договором оренди приміщення № 30/07 - 13 від 30.07.2013 на сторону 2, а сторона 1, у свою чергу, не заперечує проти згаданого переходу прав і обов`язків від сторони 2 до сторони 3, що розуміється як згода сторони 1.

Пунктом 1.2. угоди зазначено, що дійшовши взаємної згоди, сторони домовились внести зміни до п. 1.2. договору оренди приміщення № 30/07 - 13 від 30.07.2013 та викласти його в наступній редакції : « приміщення, яке передається в суборенду за договором знаходиться за адресою: м. Київ, пр.. М. Бажана, 10 має загальну площу 122,9 кв. м., і належить орендодавцеві на праві оренди 1 / 2 частки нежилих приміщень на підставі договору між власником та орендодавцем № 1/04 - 16 від 01.04.2016 та на підставі договору дарування 1 / 2 ( однієї другої) частки нежилих приміщень від 09.03.2016.

Відповідно до п. 2.1. угоди, перехід прав і обов`язків, що є предметом даної угоди, здійснюється шляхом заміни сторони в договорі оренди. Заміна сторони в договорі оренди з усіма, виходячи з цього, правовими наслідками, здійснюється з дати підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками всіх сторін даної угоди.

01.07.2016 між Фізичною особою-підприємцем Ісаченко Дмитро Ігорович та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір суборенди приміщення № 1/07 - 16.

Відповідно до п. 1.1 - 1.2. договору, орендодавець, в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у суборенду приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності. Приміщення, яке передається в суборенду за договором знаходиться за адресою: м. Київ, пр.. М. Бажана, 10 має загальну площу 122,9 кв.м., і належить орендодавцеві на праві оренди 1 / 2 частки нежилих приміщень на підставі договору між власником та орендодавцем № 1/04 - 16 від 01.04.2016 та на підставі договору дарування 1 / 2 частки нежилих приміщень від 09.03.2016.

Відповідно до п. 5.1. договору, передача орендодавцем та прийняття орендарем приміщення у суборенду засвідчується актом здачі - приймання приміщення у суборенду. Повернення приміщення орендодавцеві здійснюється за актом здачі - приймання. Обов`язок по складанню акта здачі - приймання покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні договору. Орендар/орендодавець зобов`язаний здійснити огляд приміщення під час підписання акту здачі - приймання. Орендодавець гарантує, що при дотриманні орендарем санітарних і протипожежних правил, а також правил експлуатації встановленого в приміщенні санітарно - технічного та інженерного устаткування, орендоване приміщення не втратить експлуатаційних властивостей.

Відповідно до п. 5.2. договору, приміщення та інше майно вважаються фактично переданими орендодавцеві/орендареві з моменту підписання акта здачі - приймання. У момент підписання цього акта орендар/орендодавець передає орендодавцеві/орендареві ключі від приміщення.

Відповідно до п. 7.1. договору, цей договір укладається з 01.07.2016 по 28.02.2019. У разі якщо не пізніше 1 місяця до закінчення дії договору жодна із сторін не повідомить про припинення його дії іншу сторону, він вважається продовженим на тих самих умовах на строк, встановлений при укладанні договору.

01.07.2016 ФОП Ісаченко Дмитро Ігорович та ПАТ КБ «Приватбанк» склали акт прийому - передачі нерухомого майна ( додаток № 1 до договору суборенди нерухомого майна від 01.07.2016), відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв нежилі приміщення № 1, 2 ( групи приміщень № 557 ( в літ. А) , загальною площею 122,90 кв.м., що знаходиться на першому поверсі багатоквартирного жилого будинку за адресою: місто Київ, проспект Бажана Миколи, будинок 10 (нерухоме майно визначене в договорі суборенди № 1/07-16 від 01.07.2016. Даний акт містить підписи та печатки сторін.

01.03.2015 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіа - Тур" (суборендар) було укладено договір № 01/03 - 15 суборенди приміщення.

Відповідно до п. 1.1 - 1.2. договору, орендар зобов`язується передати суборендарю, а суборендар зобов`язується прийняти у тимчасове користування ( суборенду) приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності. Приміщення, яке передається в суборенду за договором, знаходиться за адресою: 02140, м. Київ, пр.. М. Бажана, 10, має загальну площу 14 кв. м. і знаходиться у користуванні орендаря на підставі договору оренди № 30/07 - 13 від 30.07.2013.

Відповідно до п. 1.3. - 1.4. договору відновна вартість приміщення, що передається у суборенду, становить 350000 грн. без ПДВ. Приміщення надається суборендареві для використання його у діяльності суборендаря як офісне.

Відповідно до п. 2.1. - 2.2. договору приміщення передається орендарем і приймається суборендарем в оренду на умовах сплати останнім плати за користування приміщенням шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, зазначений орендарем. Суборендна плата підлягає сплаті до 20 числа поточного місяця за наступний місяць оренди, із розрахунку 305,00 грн. за 1 кв.м., в т.ч. ПДВ 50,83 грн., а за всю орендовану площу 4270,00 грн., в т.ч. ПДВ 711,67 грн., за перший місяць оренди та починає нараховуватись з моменту підписання акту здачі - приймання приміщення. Розмір суборендної плати за кожний наступний місяць підлягає індексації з коефіцієнтом рівним 1 ( одиниці).

Відповідно до п. 2.4. договору, компенсація суборендарем орендарю плати за спожиті комунальні послуги та витрат на обслуговування приміщення входить до суборендної плати.

Пунктом 2.5. договору передбачено, що суборендар доручає орендарю у 3 - денний строк після настання строку оплати, встановленого п. 2.2. здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку суборендаря в межах сум, що підлягають сплаті орендарю, за даним договором, за умови несплати відповідних сум при настанні строку платежу. Договірне списання коштів проводиться орендарем у відповідності з установленим законодавством порядком, за наслідками списання оформлюється меморіальний ордер, у реквізитах « призначення платежу» якового вказується номер, дата, та посилання на пункт 2.5. даного договору.

Відповідно до п. 3.1.6. - 3.1.7. договору, орендар має право здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку суборендаря, вказаного в розділі 9 « Реквізити сторін» цього договору в порядку, визначеному п.2.4. договору; в односторонньому порядку змінювати суборендну плату, в разі зміни орендної плати, встановленої договором оренди № 30/07 - 13 від 30.07.2013. При цьому підставою для сплати суборендної плати в новому розмірі є лист - повідомлення від орендаря.

Відповідно до п. 4.2.1., п. 4.2.7 договору, суборендар зобов`язується використовувати приміщення відповідно до умов договору; своєчасно та в повному обсязі сплачувати суборендну плати та інші платежі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 5.1. договору, передача орендарем та прийняття суборендарем приміщення у суборенду засвідчується актом здачі - приймання приміщення у суборенду, за умови виконання суборендарем своїх зобов`язань по сплаті за перший місяць суборенди, та авансового платежу визначеного п. 2.3. договору, у розмірі передбаченому п.2.2. договору. Повернення приміщення орендареві здійснюється за актом здачі - приймання. Обов`язок по складанню акта здачі - приймання покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні договору. Орендар/орендодавець зобов`язаний здійснити огляд приміщення під час підписання акту здачі - приймання.

Відповідно до п. 5.2. - 5.3. договору, приміщення та інше майно вважаються фактично переданими суборендареві/орендареві з моменту підписання акта здачі - приймання. У момент підписання цього акта орендар/суборендар передає суборендареві/орендареві ключі від приміщення. Оплата суборенди суборендарем здійснюється по день фактичного звільнення приміщення.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.3. договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність визначену договором та чинним законодавством України, а також винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки у повному обсязі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у випадку заборгованості по виплаті орендної плати суборендар сплачує орендарю пеню в розмірі 0,1 відсотків від сум простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.1. цей договір укладається на строк з 01.03.2015 по 28.02.2016, але у будь - якому разі строк суборенди не може перевищувати строку оренди за договором, укладеному між орендодавцем та орендарем.

У розділі 9 «Реквізити сторін» визначено розрахунковий рахунок суборендаря, а саме : НОМЕР_1 у філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк».

01.03.2015 ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ « Сіа - Тур» склали акт здачі - приймання приміщення до договору суборенди приміщення № 01/03 - 15 від 01.03.2015, відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв згідно договору суборенди приміщення площею 14 квадратних метрів, яке розташоване за адресою: 02140, м. Київ, пр.. М. Бажана, 10 ( приміщення визначене в договорі № 01/03 - 15 від 01.03.2015). Акт містить підписи та печатки сторін.

28.02.2016 між ТОВ « Сіа - Тур» та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено додаткову угоду № 1 до договору суборенди приміщення № 01/03 - 15 від 01.03.2015 , відповідно до якої було внесено зміни до договору № 01/03 - 15 від 01.03.2015, а саме, п. 7.1. було викладено в такій реакції : « цей договір укладається на строк з 01.03.2015 по 30.06.2016»; п. 2.2. було викладено в такій реакції : « суборендна плата підлягає сплаті до 20 числа поточного місяця за наступний місяць оренди, із розрахунку 385,00 грн. за 1 кв.м., в т.ч. ПДВ 64,17 грн., а за всю орендовану площу 5390,00 грн., в т.ч. ПДВ - 898,34 грн.». Угода містить підписи та печатки сторін.

30.06.2016 між ТОВ « Сіа - Тур» та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено додаткову угоду № 2 до договору суборенди приміщення № 01/03 - 15 від 01.03.2015, відповідно до якої було внесено зміни до договору № 01/03 - 15 від 01.03.2015, а саме, п. 7.1. було викладено в такій реакції : « цей договір укладається на строк з 01.07.2016 по 20.12.2016»; п. 2.2. було викладено в такій реакції : « суборендна плата підлягає сплаті до 20 числа поточного місяця за наступний місяць оренди, із розрахунку 470,00 грн. за 1 кв.м., в т.ч. ПДВ 78,33 грн., а за всю орендовану площу 6580,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1096,67 грн.». Угоду підписано за допомогою накладання електронно - цифрових підписів, в підтвердження чого позивачем додано роздруківку файлу : «502265.1.0.pdf».

20.12.2016 ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ « Сіа - Тур» склали акт здачі - приймання приміщення до договору суборенди приміщення № 01/03 - 15 від 01.03.2015, відповідно до якого суборендар передав, а орендар прийняв згідно договору суборенди приміщення площею 14 квадратних метрів, яке розташоване за адресою: 02140, м. Київ, пр.. М. Бажана, 10 ( приміщення визначене в договорі № 01/03 - 15 від 01.03.2015). Сторони дійшли згоди, що приміщення передано у належному стані. Угоду підписано за допомогою накладання електронно - цифрових підписів, в підтвердження чого позивачем додано роздруківку файлу : «504081.1.0.pdf».

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір № 01/03 - 15 суборенди нерухомого майна від 01.03.2015, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживча річ).

Відповідно до ч. 1, ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Відповідно до ч. 1, ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1, ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не належним чином виконується зобов"язання по сплаті орендних платежів за договором суборенди № 0/03-15 від 01.03.2015, в зв"язку з чим позивач просить стягнути з відповідача борг та штрафні санкції.

В підтвердження своїх позовних вимог, позивачем до матеріалів справи було додано Акт звірки взаємних розрахунків між АТ КБ ПриватБанк та ТОВ « СІА - ТУР» до договору № 01/03-15 від 01-03-2015, який з боку відповідача не підписаний, а тому не є належним та допустимим доказом в підтвердження обставин щодо розміру заборгованості суборендаря перед орендарем.

Також позивач надав виписку по рахунку № НОМЕР_2 ( належить ТОВ « СІА - ТУР») в період з 01.03.2015 по 05.06.2019 відповідно до якої заборгованість відповідача з орендної плати складає 13135,16 грн. Також до матеріалів справи позивачем додано платіжні доручення та меморіальні ордери, відповідно до яких заборгованість відповідача з орендної плати за період з 01.10.2016 по 31.10.2016 та з 01.11.2016 по 30.11.2016 складає 13135,16 грн.

Відповідач своїм правом передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України не скористався відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Доказів в спростування наведених позивачем обставин до матеріалів справи відповідачем додано не було.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачем до матеріалів справи не додано доказів оплати заборгованості з орендної плати у розмірі 13135,16 грн. Жодних доказів в спростування або заперечення наведених позивачем обставин відповідачем не додано також.

Крім того, відповідач не скористався наданим йому ст. 165 Господарського процесуального кодексу України правом, відзив на позовну заяву не подав.

Отже, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, наявність заборгованості з орендної плати у розмірі 13135,16 грн.

Відтак, позові вимоги щодо стягнення суми заборгованості з орендної плати з відповідача у розмірі 13135,16 грн., підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 47,53 грн та втрати від інфляції у розмірі 420,67 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивачем за період прострочення з 01.10.2016 по 31.10.2016 на суму 6580,00 грн. було розраховано 3% річних у розмірі 16,22 грн.; в період з 01.11.2016 по 30.11.2016 на суму 13135,16 грн. було розраховано 3% річних у розмірі 31,31 грн. За весь час прострочення було нараховано 3% річних у розмірі 47,53 грн.

Згідно перерахунку суду сума 3% річних є більшою, ніж та, що визначена позивачем до стягнення. Відповідно до частини 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. З огляду на вищезазначене сума 3% річних підлягає стягненню у розмірі, заявленому позивачем до стягнення - 47,53 грн.

Крім того, позивач розрахував суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення з 01.10.2016 по 31.10.2016 на суму 6580,00 грн. було розраховано 184,24 грн. втрат від інфляції; в період з 01.11.2016 по 30.11.2016 на суму 13135,16 грн. було розраховано 236,43 грн. втрат від інфляції. За весь час прострочення було розраховано 420,67 грн. втрат від інфляції. Суд перевірив розрахунок позивача та вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, а суму втрат від інфляції у розмірі 420,67 грн такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїм правом передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України не скористався відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Доказів в спростування наведених позивачем обставин до матеріалів справи відповідачем додано не було.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіа - Тур» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 32, офіс 1, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул.. Грушевського, буд. 1-Д, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 13135 ( тринадцять тисяч сто тридцять п`ять) грн. 16 коп., 3% річних у розмірі 47 (сорок сім) грн.. 53 коп., 420 (чотириста двадцять) грн.. 67 коп. втрат від інфляції та судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 26.11.2019

Суддя Усатенко І.В.