ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. Справа№ 910/2516/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представники сторін у судове засідання 14.11.2019 не прибули

розглянувши матеріали

апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва

від 18.07.2019

у справі № 910/2516/19 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-

Транс»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю

«Євротранссервіс»

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» (далі - відповідач-1, ТОВ «Магістраль-Транс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» (далі - відповідач-2, ТОВ «Євротранссервіс») про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 141014 від 01.10.2014, укладеного між відповідачами.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на укладення спірного договору зі сторони відповідача-1 з перевищенням повноважень та, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (якою доповнено позов новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин), вчинення його особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 у справі № 910/2516/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В обґрунтування оскаржуваного рішення суд послався на те, що сума спірного договору не перевищує суму, зазначену у п. 5.1.1. Статуту, а відтак позивачем не доведено суду, що спірний договір укладено директором відповідача-2 з перевищенням повноважень. Встановлено, що відповідач-1 в подальшому схвалив оспорюваний Договір, вчинений від його імені директором Филинюком Ю. Ф. Настання несприятливих наслідків у господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємницька діяльність. Наявність заборгованості є наслідком здійснення відповідачем-1 підприємницької діяльності на власний ризик, а відповідно, така обставина не може бути оцінена судом у якості тяжкої для відповідача-1 обставини у розумінні ст. 233 ЦК України, під впливом якої сторона уклала оспорюваний Договір.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 у справі № 910/2516/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться, зокрема, до того, що вчинення правочину за наявності заборгованості та загрози банкрутства є тяжкою обставиною, в розумінні ст. 233 Цивільного кодексу України, яка може бути підставою для визнання відповідного правочину недійсним. Крім того, схвалення спірного правочину фактично не відбулося, оскільки акт приймання передачі, на який посилається суд, підписано тією ж особою, що і спірний договір.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2019, апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 01.10.2019.

Враховуючи перебування головуючого судді Ткаченка Б.О. з 30.09.2019 на лікарняному, розгляд справи 01.10.2019 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2019, після виходу судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, розгляд справи призначено на 22.10.2019.

Враховуючи перебування головуючого судді Ткаченка Б.О. з 21.10.2019 на лікарняному, розгляд справи 22.10.2019 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2019, після виходу судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, розгляд справи призначено на 14.11.2019.

Позиції учасників справи

23.09.2019 через Відділ автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 заперечує проти доводів апелянта та просить суд залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представники сторін у судове засідання не прибули. Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлялися ухвалами суду, які надсилалися за адресами зазначеними в апеляційній скарзі.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду судового рішення місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи, за відсутності представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.10.2014 між ТОВ «Магістраль-Транс» (далі - продавець) та ТОВ «Євротранссервіс» (далі - покупець) було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 141014 (далі - Договір).

За умовами Договору продавець зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити належний продавцеві на праві приватної власності легковий хетчбек Skoda Octavia tour 1.81, 2007 року випуску, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , що перебуває на обліку в УДІА ГУ МВС України в м. Києві з 03.10.2007 (свідоцтво НОМЕР_2) (далі - транспортний засіб).

Як передбачено п. 2 Договору, відчужуваний транспортний засіб належить продавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 03.10.07.

У відповдіності до п. 2.2 Договору за домовленістю сторін, враховуючи технічний стан транспортного засобу, продаж вчинено за 50 000,00 грн. з ПДВ, які покупець повинен перерахувати продавцю на його поточний рахунок або повинен внести в касу продавця протягом десяти календарних днів з моменту оформлення цього договору.

Згідно з п. 6 Договору сторони погодили, що право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі транспортного засобу.

Положеннями п. 9 Договору передбачено, що він набуває чинності з моменту підписання його сторонами. Договір припиняється у передбачених чинним законодавством випадках. Взаємовідносини сторін у частині, не передбаченій цим договором, регулюються у встановленому законодавством порядку.

Актом приймання-передачі основних засобів від продавця до покупця від 20.10.2014 ТОВ «Магістраль-Транс» передало, а ТОВ «Євротранссервіс» отримало за Договором Skoda Octavia, шасі TMBDL41U98B008213 вартістю 50 000,00 грн. з ПДВ.

Договір та Акт приймання-передачі підписано з боку продавця - директором ТОВ «Магістраль-Транс» Филинюком Юрієм Федоровичем , який діяв на підставі Статуту та протоколу Загальних зборів учасників Товариства № 70 від 18.08.2014, з боку покупця вказаний договір підписаний директором ТОВ «Євротранссервіс» - Кузьмічем Олександром Івановичем, який діяв на підставі Статуту.

Згідно з протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Магістраль - Транс» № 70 від 18.08.2014 вирішено продати визначені у переліку транспортні засоби, зокрема транспортний засіб за державним номером НОМЕР_3 , що є предметом спірного договору, по балансовій вартості з націнкою не менше 10 000,00 грн з ПДВ за одиницю. Надано повноваження директору Товариства - Филинюку Ю .Ф. на укладання та підписання від імені Товариства договорів купівлі-продажу транспортних засобів.

Станом на дату укладення Договору ОСОБА_1 був та станом на дату розгляду спору є учасником ТОВ «Магістраль-Транс», з часткою статутного капіталу 6,3 % (21 235,00 грн), що підтверджується Статутами ТОВ «Магістраль-Транс», в редакції від 11.06.2007 та від 12.12.2017.

Як стверджує позивач, у червні 2017 року ревізійною комісією ТОВ «Магістраль-Транс», до складу якої, зокрема, входив позивач, було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ «Магістраль-Транс» за період з липня 2014 року по квітень 2017 року.

В результаті перевірки складено Акт позачергової перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «Магістраль-Транс» від 30.06.2017, у якому встановлено, що на Загальних Зборах Учасників Товариства, які були проведені 18.08.2014 та 22.12.2014, розглядалось питання щодо продажу належних Товариству транспортних засобів.

Проте, ТОВ «Магістраль-Транс» були реалізовані транспорті засоби, які перебували на його балансі, зокрема, Skoda Octavia tour 1.81, 2007 року випуску, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , шляхом укладання Договору з ТОВ «Євротранссервіс», з порушенням умов, визначених Статутом ТОВ «Магістраль-Транс» на прийняття відповідних рішень.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/7940/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Магістраль-Транс» про визнання недійсним рішення загальних зборів, було визнано недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Магістраль-Транс» від 18.08.2014, оформлене протоколом № 70 від 18.08.2014. Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 16.10.2018.

Як стверджує позивач, директор ТОВ «Євротранссервіс» був обізнаний про те, що директор ТОВ «Магістраль-Транс» не мав права укладати спірний правочин, оскільки під час укладання спірного Договору керівник ТОВ «Євротранссервіс» був ознайомлений зі Статутом ТОВ «Магістраль-Транс» та протоколом Загальних Зборів учасників Товариства № 70 від 18.08.2014.

Крім того, позивач звертає увагу на продаж транспортного засобу (без проведення його оцінки суб`єктом оціночної діяльності) за заниженою ціною, яка відповідно до Договору № 141014 становила 50 000,00 грн., що призвело до недоотримання ТОВ «Магістраль-Транс» прибутку, погіршення майнового стану ТОВ «Магістраль-Транс» та впливу на права позивача, як учасника даного Товариства, під час розподілу прибутку від господарської діяльності Товариств. Укладення спірного Договору порушує корпоративні права позивача на управління Товариством, оскільки сума оспорюваного правочину перевищує суму, на яку директор Товариства мав повноваження укладати правочини, повноваження на укладання спірного Договору Головою Товариства не надавались, а рішення Загальних Зборів Учасників, яким було вирішено укласти спірний Договір та надати повноваження на його підписання директорові Товариства, були прийняті без повідомлення позивача та за відсутності кворуму для прийняття такого рішення.

Також позивач звертає увагу на тяжке фінансове становище ТОВ «Магістраль-Транс» у 2014-2015 роках. Як на підтвердження відповідного становища позивач посилається на:

- наявність заборгованості в сумі 9 074 964 грн. та 268 780,04 дол. США перед ПАТ АБ «Укргазбанк»;

- ухвалу Господарського суду міста Києва по справі № 910/11734/14 від 03.12.2015, в якій зафіксовано факт відсутності коштів для погашення всієї суми заборгованості, наявність арешту рахунків ТОВ «Магістраль-Транс» та загрозою подальшого банкрутства;

- показання свідків - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- наявність заборгованості перед ТОВ «Євротранссервіс».

Позивач вказує, що невигідні умови укладання спірного Договору підтверджуються:

- різницею вартості майна, яка вказана в оспорюваному Договорі та реальною вартістю вказаного майна;

- висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 08.04.2019 № 26.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду та просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 141014 від 01.10.2014, у зв`язку з тим, що він суперечить вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 92 Цивільного кодексу України, оскільки його укладено керівником ТОВ «Магістраль-Транс» з перевищенням повноважень, на підставі рішення Загальних Зборів Учасників, оформлених протоколом Загальних Зборів учасників Товариства № 70 від 18.08.2014, яке було визнано недійсним рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/7940/18. Крім того, позивач вважає, що спірний Договір вчинений ТОВ «Магістраль-Транс» під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, що відповідно до ст. 233 Цивільного кодексу України є окремою підставою для визнання даного правочину недійсним.

У свою чергу, ТОВ «Магістраль-Транс» у суді першої інстанції визнав позовні вимоги ОСОБА_1 , зазначивши про обізнаність ТОВ «Євротранссервіс» з обмеженнями Статутом повноважень директора ТОВ «Магістраль-Транс» Филинюка Ю . Ф. на підписання Договору. Також ТОВ «Магістраль-Транс» підтверджує наявність скрутного фінансового становища через заборгованість перед ПАТ «АКБ «Київ» (правонаступником якого є ПАТ «АБ «Укргазбанк») та вимушений продаж транспортного засобу за ціною, запропонованою ТОВ «Євротранссервіс», яка була значно нижчою ніж ринкова, з метою часткового погашення заборгованості перед кредиторами та недопущення банкрутства підприємства.

ТОВ «Євротранссервіс» заперечувало проти задоволення позову з підстав того, що на час укладення оспорюваного Договору він не знав та не міг знати про визнання в майбутньому недійсним рішення Загальних Зборів Учасників ТОВ «Магістраль-Транс», оформленого Протоколом № 70 від 18.04.2014. Вартість транспортного засобу складає рівно 50 000,00 грн, що не потребує додаткового погодження рішеннями зборів. Крім того, ТОВ «Магістраль-Транс» схвалило укладення оспорюваного Договору діями, спрямованими на його виконання, а саме: був складений Акт приймання-передачі основних засобів від Продавця до Покупця, виписана видаткова накладна, ТОВ «Магістраль-Транс» здійснено дії щодо зняття з обліку транспортного засобу з наступною постановкою на облік ТОВ «Євротранссервіс». Також відповідач-2 зазначив про відсутність підстав, визначених ст. 233 Цивільного кодексу України, оскільки ціна транспортного засобу, з урахуванням його технічного стану, не була завищена.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Позивач має частку у статутному фонді ТОВ «Магістраль-Транс», посилається на порушення права управління товариством унаслідок відчуження за спірним правочином без рішення загальних зборів майна цього товариства, унаслідок визнання недійсним такого рішення товариства, отже, обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з положеннями ст. 203, 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину може бути вчинення його особою за відсутністю необхідного обсягу цивільної дієздатності. При цьому дієздатність юридичної особи реалізується відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України через її органи у межах визначених законом та статутом повноважень.

З огляду на положення статей 92, 241 Цивільного кодексу України вчинення правочину органом (посадовою особою) юридичної особи з перевищенням наданих йому повноважень може бути підставою для недійсності такого правочину лише за умови обізнаності контрагента про наявність відповідного обмеження повноважень (коли він знав чи за всіма обставинами не міг не знати про такі обмеження), а також відсутності подальшого схвалення правочину.

Статтями 116 ЦК України та 10 Закону України «Про господарські товариства» (тут і далі у редакції станом на момент проведення спірних загальних зборів) передбачено, що учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 145 ЦК України та частиною першою статті 58 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до п. 5 Статуту ТОВ «Магістраль-Транс», затвердженого протоколом Зборів Учасників товариства № 47 від 11.06.2007 (в редакції чинній на час укладення оспорюваного Договору), управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників, виконавчий орган та ревізійна комісія.

Згідно з п. 5.1 Статуту, вищим органом товариства є Загальні збори Учасників товариства, які обирають Голову товариства.

Відповідно до п. 5.1.1 Статуту, до виключної компетенції Голови товариства відноситься, зокрема, надання повноважень (у письмовій формі) виконавчому органу товариства на укладання від імені товариства всіх договорів та угод (контрактів) на суму, що перевищують 50 000,00 грн., зокрема угод, купівлі-продажу, внесення до статутних фондів інших товариств, підряду, страхування майна, перевезень, зберігання, доручення, застави майна Товариства, комісії, управління тощо.

Згідно з п. 5.1.2 Статуту Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 60% голосів.

Пунктом 5.1.2 Статуту визначено перелік питань, які відносяться до виключної компетенції Загальних Зборів Учасників товариства, зокрема, до виключної компетенції Загальних зборів Учасників товариства відноситься затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує суму вказану в статуті товариства (п.п. «и» п. 5.1.2 Статуту).

Як визначено п. 5.1.2 Статуту, рішення про відчуження майна товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів Учасників товариства.

З боку ТОВ «Магістраль-Транс» спірний Договір було підписано директором Филинюком Ю.Ф., що діяв на підставі Статуту та рішення Загальних Зборів Учасників, оформлених протоколом Загальних Зборів Учасників ТОВ «Магістраль-Транс» № 70 від 18.08.2014. У подальшому рішення, оформлені протоколом Загальних Зборів Учасників ТОВ «Магістраль-Транс» № 70 від 18.08.2014 визнані рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/7940/18 недійсними.

З урахуванням ст. 98 ЦК України та з огляду на приписи статей 92, 203, 215, 241 ЦК України рішення загальних зборів учасників товариства є актами, що зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання відносин у різних питаннях діяльності товариства, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Таким чином, у разі визнання судом недійсним рішення загальних зборів учасників товариства воно є недійсним з моменту його прийняття. Проте для визнання недійсним договору, укладеного виконавчим органом товариства (директором) з третьою особою, з підстав порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва, не має самостійного юридичного значення сам по собі той факт, що згодом визнано недійсним у судовому порядку рішення загальних зборів учасників товариства про обрання (призначення) виконавчого органу, згідно з яким виконавчий орган діяв на момент укладення договору.

Такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства.

Проте визнання судом недійсним рішення загальних зборів учасників товариства саме по собі не може слугувати єдиною підставою для висновку про недійсність договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4550/15.

Отже, сам по собі факт визнання судом недійсним рішення Загальних Зборів Учасників Товариства, оформленого протоколом № 70 від 18.08.2014, не може бути підставою для визнання оспорюваного Договору недійсним.

Посилання у Договорі на те, що директор ТОВ «Магістраль-Транс» діє на підставі Статуту свідчить про обізнаність іншої сторони оспорюваного правочину - ТОВ «Євротранссервіс» з таким статутом та протоколом у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі, за наявності обмежень, посилання ТОВ «Євротранссервіс» на те, що йому було невідомо про наявні обмеження повноважень представника ТОВ «Магістраль-Транс» суд не може брати до уваги.

Враховуючи наведені умови п. 5.1.2 Статуту, суд дійшов висновку, що оскільки купівля-продаж транспортного засобу за оспорюваним Договором визначена у сумі 50.000,00 грн. (тобто дорівнює вказаній сумі та не перевищує цю суму), то на укладення такого договору від імені Товариства Директору Товариства не було необхідним надання Головою Товариства відповідних повноважень.

При цьому, Статутом встановлено, що рішення про відчуження майна Товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів Учасників Товариства (75%), тоді як у протоколі Загальних Зборів Учасників ТОВ «Магістраль-Транс» № 70 від 18.08.2014, зазначено про присутність на даних загальних зборах 73,9% голосів засновників.

Наведене свідчить, що ТОВ «Євротранссервіс» при підписанні оспорюваного Договору знало або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могло не знати про обмеження в повноваженнях директора ТОВ «Магістраль-Транс» Филинюка Ю.Ф . на укладання та підписання від імені ТОВ «Магістраль-Транс» оспорюваного Договору, враховуючи, наведену умову п. 5.1.2 Статуту та фактичну присутність на Загальних Зборах учасників ТОВ «Магістраль-Транс», що володіють 73,9% голосів.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Схвалення правочину може бути здійснено, в формі мовчазної згоди і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, передача транспортних засобів, зняття їх з обліку із наданням усіх необхідних документів та прийняття часткової або повної оплати за спірними договорами).

Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/1163/17.

ТОВ «Магістраль-Транс» у подальшому схвалив оспорюваний Договір вчинений від його імені директором Филинюком Ю .Ф., а саме, на виконання умов Договору був складений та підписаний Акт приймання-передачі основних засобів від Продавця до Покупця від 20.10.2014.

Крім того, ТОВ «Євротранссервіс» зазначено, що не заперечувалося іншими сторонами, що окрім акту приймання-передачі, вчинялися інші дії, які свідчать про схвалення правочину, зокрема, виписано рахунок-фактуру, видаткову накладну, здійснені дії щодо зняття з обліку транспортного засобу, передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Слід також відмітити, що між ТОВ «Магістраль-Транс» та ТОВ «Євротранссервіс» складено Акт взаємозаліку від 02.04.2015, який підписаний після прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі № 910/11734/14 та свідчить про зарахування зустрічних однорідних вимог сторін на загальну суму 1 839 011,94 грн.

З огляду на вказане, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про подальше схвалення оспорюваного Договору, що унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Стосовно посилання на вчинення Договору під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, слід відмітити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст. 233 Цивільного кодексу України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту наявності тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Ознаками правочину, що підпадає під дію ст. 233 ЦК України, є вчинення особою правочину на вкрай невигідних для себе умовах (зокрема, реалізації за низьку оплату майна, що має значну цінність), під впливом тяжкої для неї обставини і добровільно, тобто за відсутності насильства, обману чи помилки.

Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

За змістом ст. 233 Цивільного кодексу України для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох обставин: тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину.

Тяжка обставина є оцінювальною категорією і має визначатися судом з урахуванням всіх обставин справи. Особа, яка оскаржує правочин, повинна довести, що за відсутності тяжких обставин вона взагалі або на зазначених умовах не уклала б такий правочин.

Позивач як на тяжку обставину, яка спонукала його до укладення спірного договору, посилається на наявність заборгованості ТОВ «Магістраль-Транс» перед ПАТ «АКБ «Київ» (правонаступником якого є ПАТ «АБ «Укргазбанк») та необхідність її погашення позивачем. Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі № 910/11734/14, яким стягнуто з ТОВ «Магістраль-Транс» на користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість за кредитним договором № 6/2003 від 07.07.2003 значної суми коштів, а саме 14 409 354,41 грн. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі № 910/11734/14 задоволено заяву ТОВ «Магістраль-Транс» частково та розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі № 910/11734/14.

Слід відмітити, що посилання на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі № 910/11734/14, в якій зафіксовано факт відсутності коштів для погашення всієї суми заборгованості, наявність арешту рахунків ТОВ «Магістраль-Транс» та загрозою подальшого банкрутства, не свідчить про наявність тяжких обставин станом на момент укладення спірного Договору (01.10.2014).

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно п.п. 3, 4 Договору продавець свідчив, що договір не укладається під впливом тяжкої для продавця обставини. Укладання договору відповідає інтересам сторін; волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому.

Заборгованість за рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі № 910/11734/14 є наслідком здійснення ТОВ «Магістраль-Транс» підприємницької діяльності на власний ризик та на підставі відповідного Договору з контрагентом (ст.ст. 627, 628 ЦК України), а відповідно, не може бути оцінена судом у якості тяжкої обставини для ТОВ «Магістраль-Транс» в розумінні ст. 233 ЦК України, під впливом якої сторона уклала оспорюваний Договір.

Заборгованість ТОВ «Магістраль-Транс» перед ТОВ «Євротранссервіс», на яку посилався позивач у заяві про зміну підстав позову, не може вважатися тяжкою для ТОВ «Магістраль-Транс» обставиною в розумінні ст. 233 ЦК України з тих же підстав.

Обставини зазначені у заявах свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_10 не спростовують наведених висновків.

Стосовно посилання позивача на вчинення Договору на вкрай невигідних умовах, слід відмітити наступне.

На підтвердження невигідних умов укладання оспорюваного Договору, а саме різниці вартості майна, яка вказана в оспорюваному Договорі та реальної вартості вказаного майна позивач долучив до матеріалів справи Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 27 від 08.04.2019 (далі - Висновок), виконаного судовим експертом Бородіним A.B.

Згідно Висновку, за результатами проведення експертного дослідження експерт встановив наступне: середня ринкова вартість подібного транспортного засобу (легковий хетчбек Skoda Octavia tour 1.81, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 ) без врахування його комплектності; укомплектованості; технічного стану; пробіг; обсягу і характеру пошкоджень станом на 01 жовтня 2014 року становить 188.690,00 грн.; вартість транспортного засобу при наявності підтверджуючих вихідних даних може бути збільшена або зменшена.

Проте, згідно з п. 2.2 Договору за домовленістю сторін, враховуючи технічний стан транспортного засобу, продаж цей вчинено за 50 000,00 грн. з ПДВ, які покупець повинен перерахувати продавцю на його поточний рахунок або повинен внести в касу продавця протягом десяти календарних днів з моменту оформлення цього договору.

Тобто, в умовах Договору зазначено, що ціна транспортного засобу сформована з урахуванням його технічного стану.

У той же час, експерт у Висновку визначив вартість подібного транспортного засобу без врахування його комплектності; укомплектованості; технічного стану; пробігу, обсягу і характеру пошкоджень, а не вартість транспортного засобу, який був безпосередньо предметом купівлі-продажу за оспорюваним Договором, а тому Висновок не приймається судом у якості належного доказу на підтвердження вчинення оспорюваного Договору на вкрай невигідних для ТОВ «Магістраль-Транс» умовах.

З огляду на встановлені обставини, позивач належними та допустимими доказами не довів існування під час укладення спірного Договору таких умов як вплив тяжкої обставини і вкрай невигідних умов, що виключає підстави для застосування ст. 233 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведені обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 141014 від 01.10.2014, з підстав відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності (правочин схвалено) та вчинення правочину особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах (недоведені відповідні обставини) згідно ст. 203, 215 та ст. 233 Цивільного кодексу України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки ОСОБА_1 не спростовано належним чином висновок суду першої інстанції про схвалення спірного правочину та відсутність тяжкої обставини разом з вкрай невигідними умовами при укладенні спірного Договору, підстави для визнання недійсним Договору відсутні.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 у справі № 910/2516/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на ОСОБА_1 (апелянта).

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269-270, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 у справі № 910/2516/19 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/2516/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім

Повний текст рішення складено 25.11.2019