РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2019 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Хіловської І. Д.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №927/585/19

за позовом: Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», вул. Пушкінська, 42/4, м. Київ, 01004

до відповідача-1: ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АГРОСИСТЕМА», вул. Гагаріна, буд.19, с. Поповичка, Талалаївський район, Чернігівська область, 17242

до відповідача-2: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2

про стягнення 3152819грн.37коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: Купенка М.С. - адвоката (довіреність №10200/17 від 14.01.2019);

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

В судовому засіданні 13.11.2019 на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позивачем подано позов про стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 простроченої заборгованості за кредитом в сумі 3002031грн.80коп., 11220грн.50коп. нарахованих процентів за період з 01.07.2019 по 10.07.2019, 68500грн.33коп. прострочених процентів, 58934грн.42коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, 5026грн.25коп. трьох процентів річних і 7106грн.07коп. інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту та процентів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору про надання банківських послуг №07/2017 від 04.04.2017 позивачем надано відповідачу-1 в користування грошові кошти за кредитом №1 в межах суми ліміту в 4083817грн.50коп. під 13,45% річних до 31.12.2021 включно для придбання сільськогосподарської техніки та обладнання, а також надано в користування грошові кошти за кредитом №2 в межах суми ліміту в 1100000грн.00коп. під 14,85% до 31.12.2019 включно для придбання сільськогосподарської техніки та обладнання.

За твердженням позивача, відповідач-1 належним чином не виконав взяті на себе за цим договором зобов`язання в частині своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, прострочив повернення чергової частини кредиту, внаслідок чого у позивача на підставі п.6 договору про надання банківських послуг №07/2017 від 04.04.2017 виникло право вимагати у відповідача-1 дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних позивачу процентів. Крім того, за прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом позивачем застосовано до відповідача-1 передбачені договором та законом заходи відповідальності у вигляді пені, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань.

Оскільки, як зазначає позивач, в забезпечення належного виконання відповідачем-1 кредитних зобов`язань за договором про надання банківських послуг №07/2017 від 04.04.2017, між позивачем та відповідачем-2 укладений договір поруки №07/2017-П від 04.04.2017, то відповідач-2 має нести солідарну відповідальність по зобов`язаннях відповідача-1.

За розрахунками позивача ціна позову складається із заборгованості за двома кредитами станом на 10.07.2019 та включає:

за кредитом №1 з лімітом 4083817грн.50коп.:

2589531грн.80коп боргу за тілом кредитом;

58262грн.98коп. боргу по простроченим процентам за користування кредитом, нарахованими за період з 01.05.2019 по 30.06.2019;

9542грн.25коп. боргу по процентам за користування кредитом, нарахованими за період з 01.07.2019 по 10.07.2019;

42282грн.37коп. пені за прострочення повернення кредиту, нарахованої за період з 01.04.2019 по 10.07.2019;

1186грн.79коп. пені за прострочку сплати процентів за користування кредитом, нарахованої за період з 06.06.2019 по 03.07.2019;

3607грн.01коп. 3% річних за прострочення повернення кредиту, нарахованих за період з 01.04.2019 по 10.07.2019;

101грн.72коп. 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 06.06.2019 по 10.07.2019;

4768грн.57коп. інфляційних нарахувань за прострочення повернення кредиту, обчислених за період з 01.04.2019 по 10.07.2019.

за кредитом №2 з лімітом 1100000грн.00коп.:

412500грн.00коп. боргу за тілом кредитом;

10237грн.35коп. боргу по простроченим процентам за користування кредитом, нарахованими за період з 01.05.2019 по 30.06.2019;

1678грн.25коп. боргу по процентам за користування кредитом, нарахованими за період з 01.07.2019 по 10.07.2019;

15256грн.85коп. пені за прострочення повернення кредиту, нарахованої за період з 01.04.2019 по 10.07.2019;

208грн.41коп. пені за прострочку сплати процентів за користування кредитом, нарахованої за період з 06.06.2019 по 03.07.2019;

1299грн.66коп. 3% за прострочення повернення кредиту, нарахованих за період з 01.04.2019 по 10.07.2019;

17грн.86коп. 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 06.06.2019 по 10.07.2019;

2337грн.50коп. інфляційних нарахувань за прострочення повернення кредиту, обчислених за період з 01.04.2019 по 10.07.2019.

Ухвалою господарського суду від 29.07.2019 про відкриття провадження у справі відповідачам встановлено строк для подання відзивів на позов та доказів, що підтверджують викладені у відзивах обставини, а саме - протягом п`ятнадцяти календарних днів з моменту отримання цієї ухвали.

Як свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 390 копія вищевказаної ухвали суду від 29.07.2019 вручена відповідачу-1 30.07.2019.

Як вбачається з наявного у справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 412 копія ухвали суду від 29.07.2019, яка направлялась відповідачу-2 на адресу, повідомлену органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи, як адреса зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача-2, а саме: АДРЕСА_1 , вручена відповідачу-2 30.07.2019.

Як свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 404, копія ухвали суду від 29.07.2019, яка направлялась відповідачу-2 на адресу, яка вказана в позовній заяві як адреса фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 , вручена відповідачу-2 03.08.2019.

Враховуючи, що ухвала суду від 29.07.2019 отримана відповідачами 30.07.2019, тому останнім днем подання до суду відзивів є 14 серпня 2019 року.

У вказаний строк відповідачі відзиви не надали, доказів наявності поважних причин його ненадання суду не представили.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідачами не подано відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин, тому в силу приписів ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України справа вирішується судом за наявними у ній матеріалами.

27 серпня 2019 року в підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів, яка занесена до протоколу судового засідання.

16 жовтня 2019 року в підготовчому засіданні судом постановлено протокольну ухвалу про задоволення поданого позивачем клопотання від 16.10.2019 про поновлення процесуальних строків на подання письмових доказів (а.с.193), додані до клопотання документи залучено до матеріалів справи та прийнято судом до уваги під час вирішення спору.

16 жовтня 2019 року в засіданні судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, яка занесена до протоколу судового засідання. Судове засідання по розгляду справи по суті призначене на 28.10.2019.

В судовому засіданні 28.10.2019 судом оголошено перерву до 13.11.2019 до 11год.00хв.

Ухвалами від 28.10.2019 в порядку ст.120, 121 Господарського процесуального кодексу України відповідачів викликано в судове засідання по розгляду справи по суті, призначене на 13.11.2019 об 11год.00хв.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Факт отримання відповідачами копій ухвал суду від 28.10.2019 про виклик їх в судове засідання підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Про поважність причин неявки відповідачі суд не повідомили, жодних заяв та клопотань від відповідачів до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи, з метою уникнення затягування вирішення спору, судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення розгляду справи по суті за відсутності відповідачів в судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.

Рішення ухвалюється після оголошеної перерви з 28.10.2019 по 13.11.2019.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи позивача, з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (банк за умовами договору) та Фермерським господарством «АГРОСИСТЕМА» (клієнт за договором, відповідач-1 у справі), укладено договір про надання банківських послуг №07/2017 (далі за текстом - договір про надання банківських послуг), за умовами якого банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

В пункті 3 договору про надання банківських послуг сторонами узгоджено, що умови надання банківських послуг, в тому числі, але невиключно ліміт банківської послуги, дата припинення чинності лімітом банківської послуги, розмір процентної ставки за користування кредитом, перелік та розмір комісійних винагород банку, тощо, визначаються в договорі, в тому числі шляхом укладення сторонами договорів про внесення змін до нього та/або заяв про надання банківських послуг. Види банківських послуг, що можуть бути надані за договором, визначені в договорі. Кількість банківських послуг, що надаються за договором, необмежена. Банківська послуга може надаватися в будь-якій валюті, що дозволяється чинним законодавством України та щодо якої банк і клієнт письмово прийшли до згоди. Розмір грошових вимог банку визначається на підставі договору у чітко встановленій сумі або шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії договору. Належне виконання боргових зобов`язань може забезпечуватися будь-якими видами забезпечення, що не заборонені чинним законодавством України, зокрема, але не виключно; неустойкою, порукою, гарантією, заставою (іпотекою), притриманням, завдатком тощо. Ціною договору є сума грошових коштів, яку клієнт зобов`язаний повернути/сплатити/відшкодувати банку згідно умов договору, що складається з суми (розміру) генерального ліміту та плати за банківську послугу.

В пункті 14 договору про надання банківських послуг сторонами узгоджено умови надання однієї із банківських послуг - кредиту.

Відповідно до п.14.1. п.14 договору про надання банківських послуг позивач зобов`язався надати відповідачу-1 для придбання с/г техніки та обладнання кредит з лімітом 4083817грн.50коп. під 13,45% річних, тип процентної ставки - фіксована, зі строком повернення кредиту до 31.12.2021 включно.

При цьому сторонами узгоджено графік зменшення ліміту заборгованості за кредитом з визначенням строку сплати чергових платежів та сум, які клієнт мав сплачувати у такі періоди для зменшення ліміту кредитування, а саме: до 30.11.2017 - 292857грн.14коп.; до 31.12.2017 - 292857грн.14коп.; до 31.03.2018 - 292857грн.14коп.; до 30.11.2018 - 292857грн.14коп.; до 31.12.2018 - 292857грн.14коп.; до 31.03.2019 - 292857грн.14коп.; до 30.11.2019 - 292857грн.14коп.; до 31.12.2019 - 292857грн.14коп.; до 31.03.2020 - 292857грн.14коп.; до 30.11.2020 - 292857грн.14коп.; до 31.12.2020 - 292857грн.14коп.; до 31.03.2021 - 292857грн.14коп.; до 30.11.2021 - 292857грн.14коп.; до 31.12.2021 - 276674грн.68коп.

Відповідно до п.14.2. п.14 договору про надання банківських послуг позивач зобов`язався надати відповідачу-1 для придбання с/г техніки та обладнання кредит з лімітом 1100000грн.00коп. під 14,85% річних, тип процентної ставки - фіксована, зі строком повернення кредиту до 31.12.2019 включно.

Сторонами також узгоджено графік повернення кредиту частинами: до 30.11.2017 - 137500грн.00коп.; до 31.12.2017 - 137500грн.00коп.; до 31.03.2018 - 137500грн.00коп.; до 30.11.2018 - 137500грн.00коп.; до 31.12.2018 - 137500грн.00коп.; до 31.03.2019 - 137500грн.00коп.; до 30.11.2019 - 137500грн.00коп.; до 31.12.2019 - 137500грн.00коп.

В пункті 3 договору про надання банківських послуг сторонами врегульовано порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитом та встановлено, що плата за користування банківською послугою у вигляді процентів розраховується на підставі процентної ставки. Плата у вигляді процентів має здійснюватися в валюті банківської послуги, відносно якої вони розраховуються. Розрахунок процентів здійснюється на щоденній основі. Проценти нараховуються та розраховуються за процентною ставкою, визначеною для відповідної банківської послуги, протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання банківської послуги, включаючи день надання, до дати виконання клієнтом всіх своїх зобов`язань щодо такої банківської послуги, не включаючи останній день такого виконання.

Проценти нараховуються в останній банківський день кожного календарного місяця на суму фактичної заборгованості клієнта за банківською послугою на щоденній основі протягом місяця нарахування і підлягають сплаті клієнтом банку протягом перших п`яти днів місяця, наступного за місяцем нарахування. За обставини, що клієнт здійснює дострокове виконання боргових зобов`язань щодо банківської послуги згідно п.8 договору в повному обсязі або на вимогу банку (як в повному обсязі, так і в частині), проценти мають бути сплачені клієнтом банку одночасно з таким виконанням (на дату здійснення такого виконання).

Як вбачається зі змісту пункту 3 договору про надання банківських послуг проценти за користування кредитами, передбаченим п.14.1. та 14.2. п.14 договору, розраховуються виходячи з кількості днів у високосному році 366 та 365 - у іншому, ніж високосний рік.

В пункті 4 договору про надання банківських послуг сторони узгодили порядок надання/отримання банківської послуги, до якої відноситься і надання кредиту, та встановили, що банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надається клієнтом банку в письмовому вигляді. Після отримання будь-яка заява про надання банківської послуги розглядається банком і, якщо банк погодився її виконати, вона має бути виконана згідно з умовами, зазначеними в такій заяві про надання банківської послуги. Якщо банк не погоджується з умовами, викладеними у заяві про надання банківської послуги, він не приймає таку заяву про надання банківської послуги до виконання. За обставин, що банк погоджується надати клієнту банківську послугу відповідно до наданої клієнтом банку заяви про надання банківської послуги, банк підписує зі свого боку таку заяву про надання банківських послуг. Прийнята банком до виконання заява про надання банківських послуг є невід`ємною частиною договору. Після надання банку заяви про надання банківської послуги клієнт не має права відкликати/відізвати таку заяву про надання банківської послуги та/або відмовитися від прийняття банківської послуги, зазначеної в такій заяві про надання банківської послуги, та зобов`язаний виконувати боргові зобов`язання, що виникають у зв`язку з наданням банком банківської послуги, зазначеної в такій заяві про надання банківської послуги.

Відповідно до пункту 13 договору про надання банківських послуг взаємні права та обов`язки банку та клієнта виникають з моменту підписання сторонами договору.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи примірника договору про надання банківських послуг, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності, що також не оспорювалось сторонами в ході розгляду справи.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст.629 Цивільного кодексу України договір про надання банківських послуг є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.

За своєю правовою природою спірні правовідносини є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, які регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено §2 глави 71 Цивільного кодексу України, або не випливає із суті кредитного договору.

В матеріалах справи міститься кредитна заявка №1 від 04.04.2017, підписана позивачем та відповідачем-1 та скріплена їх печатками, відповідно до якої відповідач-1 просив надати позивача кредит у сумі 4083817грн.50коп. (кредит №1) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця с/г техніки - ТОВ «БІЗОН-ІМПОРТ», код за , за реквізитами № НОМЕР_1 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», код банку 300614, як оплату за трактор NEW Holland Т8.410 згідно з договором купівлі-продажу №СФ-052/2016 від 21.12.2016.

На виконання вищевказаної заявки та договору про надання банківських послуг позивачем у спосіб, визначений у заявці, а саме шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця с/г техніки, надано відповідачу-1 кредит у розмірі 4083817грн.50коп., що підтверджується меморіальними ордерами №07/2017 від 04.04.2017 та №2 від 04.04.2017 та випискою з рахунку.

В матеріалах справи міститься кредитна заявка №2 від 04.04.2017, підписана позивачем та відповідачем-1 та скріплена їх печатками, відповідно до якої відповідач-1 просив надати позивача кредит у сумі 1100000грн.00коп. (кредит №2) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця с/г техніки - ТОВ «Техноторг-Дон», код за , за реквізитами № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, код банку 380805, як оплати за трактор БЕЛАРУС-982 згідно з договором купівлі-продажу №43/7 878 від 29.12.2016 та за трактор БЕЛАРУС-1221.2 згідно з договором купівлі-продажу №43/7 879 від 29.12.2016.

На виконання вищевказаної заявки та договору про надання банківських послуг позивачем у спосіб, визначений у заявці, а саме шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця с/г техніки, надано відповідачу-1 кредит у розмірі 1100000грн.00коп., що підтверджується меморіальним ордером №07/2017 від 05.04.2017 та випискою з рахунку.

Факт отримання від позивача на підставі договору про надання банківських послуг двох кредитів на придбання с/г техніки у розмірі 4083817грн.50коп. та у розмірі 1100000грн.00коп. відповідачем-1 не спростовано.

В силу ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом вище відповідач-1 зобов`язався повертати кредит частинами, в узгоджені сторонами в п.14.1., 14.2. п.14 графіки. При цьому кінцевим терміном повернення кредиту у розмірі 4083817грн.50коп. є 31.12.2021 (дата сплати останньої частини кредиту), а кредиту у розмірі 1100000грн.00коп. - 31.12.2019 (дата сплати останньої частини кредиту).

Разом з тим, в пункті 6 договору про надання банківських послуг передбачено, що банк вправі вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині за умови настання будь-якої негативної обставини, зокрема, настання випадку невиконання умов договору.

Аналогічне право позикодавця закріплено і на законодавчому рівні в ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи відомостей про рух коштів по погашенню поточної та простроченої заборгованості по кредиту, наданому Фермерському господарству «Агросистема» за договором про надання банківських послуг №07/2017 від 04.04.2017 станом 10.07.2019, деталізованого розрахунку заборгованості по кредиту та відсоткам, доданого до пояснень №3 від 13.11.2019, меморіальних ордерів, відповідачем-1 в рахунок повернення кредиту з лімітом 4083817грн.50коп. сплачено кошти в сумі 1494285грн.70коп., а в рахунок повернення кредиту з лімітом 1100000грн.00коп. сплачено - 687500грн.00коп.

Матеріали справи свідчать, що відповідач-1 допустив прострочення сплати чергової частини кредиту з лімітом 4083817грн.50коп. у розмірі 292857грн.14коп. зі строком повернення до 31.03.2019, а також прострочення сплати чергової частини кредиту з лімітом 1100000грн.00коп. у розмірі 137500грн.00коп. зі строком повернення до 31.03.2019.

В рахунок сплати чергового платежу за кредитом №1 у розмірі 292857грн.14коп. зі строком сплати до 31.03.2019 відповідачем-1 06.05.2019 сплачено лише 30000грн., частина позики за кредитом №2 у розмірі 137500грн.00коп. зі строком повернення до 31.03.2019 неповернута відповідачем-1 в повному обсязі.

Факт прострочення повернення чергової частини кредиту зі строком повернення до 31.03.2019 по двом кредитам відповідачем-1 не спростовано.

Отже суд доходить висновку, що внаслідок прострочення повернення чергової частини кредиту у позивача виникло право вимагати, а у відповідача-1 обов`язок достроково повернути частину кредитних коштів, що залишилися неповернутими по двом кредитам, а саме у сумі 2589531грн.80коп. по кредиту з лімітом 4083817грн.50коп., та у сумі 412500грн.00коп. по кредиту з лімітом 1100000грн.00коп.

Згідно зі ст.546 Цивільного кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 за договором про надання банківських послуг між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач-2) за договором укладено договір поруки №07/2017-П (далі за текстом - договір поруки), за умовами якого поручитель поручається перед банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань; поручитель відповідає перед банком за порушення боргових зобов`язань; банк має право у разі порушення клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна поручителя.

За змістом пункту 3 договору поруки порукою за договором поруки забезпечуються вимоги банку, що випливають з договору (основне зобов`язання), а саме: відносно боргових зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), та будь-якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за борговим зобов`язанням, і збитків, завданих порушенням боргових зобов`язань. Взаємні права і обов`язки банку та поручителя виникають з моменту підписання договору поруки сторонами. Строк дії договору поруки становить 10 років з дати укладення цього договору поруки. Порука за договором поруки є дійсною протягом строку дії договору поруки або до моменту виконання боргових зобов`язань за договором в повному обсязі. При частковому виконанні боргових зобов`язань, порука зберігається в повному обсязі.

Відповідно до п.5 договору поруки у разі порушення клієнтом боргових зобов`язань банк надсилає поручителю письмове повідомлення про порушення боргових зобов`язань (вимога поручителя), в якій зазначається стислий зміст порушених боргових зобов`язань, загальний розмір невиконаної вимоги, забезпеченої порукою за договором поруки, та вимога до поручителя виконати порушені боргові зобов`язання протягом семи днів з дати отримання ним вимоги до поручителя.

Згідно із п.7 договору поруки у разі порушення боргових зобов`язань клієнт та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, незалежно від того, направлена вимога до поручителя чи ні, та незалежно від того, чи направлена вимога до клієнта чи ні. Поручитель відповідає перед банком за виконання боргових зобов`язань у тому ж обсязі, що і клієнт, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), відшкодування збитків. Якщо поручителю стало відомо про порушення боргових зобов`язань клієнтом, поручитель має право виконати прострочені боргові зобов`язання у відповідному розмірі, до/без отримання відповідної вимоги до поручителя.

Згідно з ч.1, 2 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

При цьому, відповідно до ч.1, 2 ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Отже, суд доходить висновку, що у відповідача-2 на підставі договору поруки виник солідарний обов`язок виконати зобов`язання за договором про надання банківських послуг укладеним між позивачем та відповідачем-1.

Оскільки у пункті 3 договору поруки сторонами погоджено строк дії поруки в 10 років з дати укладення договору поруки, тому на момент звернення позивача з цим позовом договір поруки не припинився.

За змістом пункту 6 договору про надання банківських послуг дострокове виконання боргових зобов`язань з підстав настання випадку невиконання умов договору повинно бути здійснено клієнтом протягом семи днів з дня одержання клієнтом вимоги.

В зв`язку з порушенням зобов`язань за договором про надання банківських послуг позивачем направлено на адресу відповідачів як солідарних боржників листами з оголошеною цінністю та описами вкладення вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань №16207/228 від 11.06.2019, в якій позивач вимагав у відповідачів достроково повернути всю суму заборгованості за договором про надання банківських послуг №07/2017 від 04.04.2017 у семиденний строк з дня отримання цієї вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 927 з вимогою про дострокове виконання боргових зобов`язань №16207/228 від 11.06.2019, яке направлялось позивачем на адресу відповідача-1, зазначену в договорі про надання банківських послуг, повернуто відправнику внаслідок невручення 15.06.2019 адресату з відміткою оператора поштового зв`язку про причини повернення: «адресат не проживає за даною адресою».

Поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 943 з вимогою про дострокове виконання боргових зобов`язань №16207/228 від 11.06.2019, яке направлялось позивачем на адресу відповідача-2, також повернуто відправнику внаслідок невручення 15.06.2019 адресату з відміткою оператора поштового зв`язку про причини повернення: «адресат не проживає за даною адресою».

Відповідно до п.9.9. п.9 договору про надання банківських послуг клієнт зобов`язаний негайно (протягом одного дня), письмово повідомити банк про будь-яку відому йому інформацію щодо зміни місцезнаходження/місця проживання.

Згідно із п.13 договору про надання банківських послуг будь-які документи (вимоги, заяви, листи, повідомлення та інше), що направляються однією стороною іншій протягом строку дії договору (кореспонденція), повинні бути здійснені в письмовій формі і будуть вважатися направленими належним чином, якщо вони відправлені засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом, телефонограмою або листом з оголошеною цінністю та описом вкладення), за допомогою електронної системи «клієнт-банк», доставлені особисто представником/співробітником сторони або кур`єром за вказаними в договорі або повідомленими в письмовій формі адресами реквізитами) сторін. Кореспонденція вважатиметься одержаною адресатом в одну з наступних дат, зокрема, в дату невручення кореспонденції з однієї з наступних причин: відмови адресата від одержання / закінчення терміну зберігання/ за зазначеною адресою не знайдено/ за зазначеною адресою не проживає, та зазначена як така в повідомленні про вручення поштового відправлення чи іншому аналогічному документі, засвідченому відбитком штемпеля/ штампа/ печатки та підписом працівника відділення поштового зв`язку/ служби кур`єрської доставки.

Отже, з огляду на вищенаведені умови договору, та враховуючи, що відповідачами не надано доказів письмового повідомлення позивача про зміну свого місцезнаходження/місця проживання, а під час розгляду справи за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також за даними, повідомленими на вимогу суду органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи такої зміни судом також не встановлено, суд доходить висновку, що вимога про дострокове виконання боргових зобов`язань №16207/228 від 11.06.2019 вважається одержаною відповідачами 15 червня 2019 року.

Відповідно до ст.251, 252 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно із ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому в силу ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ч.1 ст.255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Враховуючи, що вимога про дострокове виконання боргових зобов`язань №16207/228 від 11.06.2019 вважається одержаною відповідачами 15.06.2019, тому з огляду на правила обчислення строків, встановлені ст.253, 254 Цивільного кодексу України, останнім днем встановленого договором про надання банківських послуг семиденного строку на дострокове виконання боргових зобов`язань є 24 червня 2019 року включно, оскільки останній день строку припав на вихідний день - суботу, а тому твердження позивача, що строк виконання зобов`язання настав 23.06.2019, судом не приймається до уваги, так як суперечить приписам чинного законодавства.

За твердженням позивача відповідачі вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань №16207/228 від 11.06.2019 не виконали, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідачів достроково частини кредитів, що залишилися неповернутими. Крім того, позивачем нараховано проценти за користування кредитними коштами: 11220грн.50коп - процентів за період з 01.07.2019 по 10.07.2019 та 68500грн.33коп. - прострочених процентів за період з 01.05.2019 по 30.06.2019, та застосовано передбачені договором та законом заходи відповідальності у вигляді сплати пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, які він також просить стягнути з відповідачів в судовому порядку.

В силу ч.1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як встановлено судом вище внаслідок прострочення повернення чергових частин кредитів у відповідача-1 виник обов`язок до 24 червня 2019 року достроково повернути кредитні кошти, які залишилися не повернутими в загальній сумі 3002031грн.80коп., яка складається із 2589531грн.80коп. заборгованості за кредитом №1 та 412500грн.00коп. заборгованість за кредитом №2.

Право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, передбачається ст.1048 Цивільного кодексу України. При цьому, за змістом даної норми, розмір і порядок одержання процентів встановлюються сторонами саме в договорі, а у разі відсутності такої домовленості розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В пункті 3 договору про надання банківських послуг, сторони узгодили, що проценти підлягають сплаті протягом перших п`яти днів місяця, наступного за місяцем нарахування, а у разі дострокового виконання боргових зобов`язань за договором про надання банківських послуг на вимогу банку - одночасно з таким виконанням (на дату здійснення такого виконання).

Тобто суд доходить висновку, що сторони погодили порядок сплати процентів - протягом перших п`яти днів місяця, наступного за місяцем нарахування, а також в день дострокового виконання боргових зобов`язань за договором про надання банківських послуг на вимогу банку.

Будь-які умови щодо нарахування процентів за користування кредитом поза межами встановленого договором строку кредитування в кредитному договорі відсутні.

Отже, суд вважає, що 24 червня 2019 року, відповідач-1 був зобов`язаний повернути всю заборгованість за наданими кредитами разом зі сплатою нарахованих процентів за користування кредитом. При цьому враховуючи, що за змістом пункту 3 договору про надання банківських послуг проценти нараховуються «до дати виконання клієнтом всіх зобов`язань щодо такої банківської послуги, не включаючи останній день такого виконання», суд доходить висновку, що останнім днем нарахування процентів за користування кредитами є 23.06.2019.

Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення проценти за користування кредитом, які нараховані ним до 10.07.2019.

Натомість, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 міститься висновок про те, що припис абз.2 ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення кредиту у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, оскільки, як встановлено судом вище, строк повернення кредиту за договором про надання банківських послуг настав 24 червня 2019 року, тому нарахування банком процентів за користування кредитом після цієї дати - з 25.06.2019 до 10.07.2017 є неправомірним.

Враховуючи умови договору про надання банківських послуг та вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права, суд доходить висновку, що внаслідок реалізації позивачем права вимоги про дострокове погашення кредиту через прострочення відповідачем-1 сплати чергової його частини, позивач вправі нараховувати проценти за користування частиною кредитних коштів, яка залишилися неповернутою, за кредитом №1 у розмірі 13,45% річних та за кредитом №2 у розмірі 14,85% до 23.06.2019 включно. При цьому, сума простроченого платежу по кредиту №1 у розмірі 292857грн.14коп. зі строком сплати до 31.03.2019 та простроченого платежу по кредиту №2 у розмірі 137500грн.00коп. зі строком сплати до 31.03.2019, у розрахунок таких процентів не включається, оскільки натомість процентів за користування кредитом в цих частинах на вказані суми з 01.04.2019 мають нараховуватися проценти, передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем по кредиту №1 нараховано за період з 01.05.2019 по 30.06.2019 проценти в сумі 58262грн.98коп., виходячи із процентної ставки 13,45% річних (за період з 01.05.2019 по 05.05.2019 на суму кредиту - 2619531грн.80коп., з 06.05.2019 по 30.06.2019 на суму кредиту 2589531грн.80коп), за період з 01.07.2019 по 10.07.2019 позивачем нараховано проценти в сумі 9542грн.25коп.;

по кредиту №2 за період з 01.05.2019 по 30.06.2019 позивачем нараховано проценти в сумі 10237грн.35коп. виходячи із процентної ставки 14,85% річних (за період з 01.05.2019 по 30.06.2019 на суму кредиту 412500грн.00коп), за період з 01.07.2019 по 10.07.2019 позивачем нараховано проценти в сумі 1678грн.25коп.

Однак такий розрахунок суперечить нормам чинного законодавства та вищенаведеним висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, які на підставі ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України мають враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин.

Таким чином, сума процентів за кредитом №1 за період користування з 01.05.2019 по 23.06.2019 кредитними коштами в сумі 2326674грн.66коп., виходячи із процентної ставки 13,45 % річних, становить 46297грн.65коп.;

сума процентів за кредитом №2 за період користування з 01.05.2019 по 23.06.2019 кредитними коштами в сумі 275000грн.00коп, виходячи із процентної ставки 14,85% річних, становить 6041грн.72коп.

Загальна сума процентів за період користування кредитними коштами з 01.05.2019 по 23.06.2019 становить 52339грн.37коп.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач-1 доказів повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитами, а також доказів, які спростовують наявність боргу по кредитам та процентам за користування кредитними коштами, в ході розгляду даної справи в місцевому господарському суді не надав.

В силу ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки на момент звернення позивача до суду з даним позовом строк повернення кредитів, сплати процентів за користування кредитами сплив, суд приходить до висновку, що відповідачем-1 порушено умови договору про надання банківських послуг в частині своєчасної сплати процентів за користування кредитами та повернення кредитних коштів, що свідчить про невиконання відповідачем-1 взятих на себе за цим договором зобов`язань.

Відтак, станом на момент винесення рішення за відповідачем-1 наявна прострочена заборгованість: за кредитами №1 та №2 в загальній сумі 3002031грн.80коп., по процентам за користування кредитними коштами за період з 01.05.2019 по 23.06.2019 - у сумі 52339грн.37коп.

Згідно із пунктом 3 договору про надання банківських послуг за обставин порушення клієнтом будь-яких платіжних (грошових) зобов`язань за договором, клієнт зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України річних, що діє на момент (протягом строку) такого порушення, від суми таких порушених зобов`язань за кожний день прострочення.

З посиланням на вказану умову договору позивачем заявлено до стягнення 58934грн.42коп. пені, а саме:

43469грн.16коп. за кредитом №1, зокрема, 42282грн.37коп. пені за прострочку сплати кредиту (за період з 01.04.2019 по 05.05.2019, виходячи з суми прострочки чергового платежу по кредиту - 292857грн.14коп.; за період з 06.05.2019 по 03.07.2019, виходячи з суми прострочки чергового платежу по кредиту - 262857грн.14коп., за період з 04.07.2019 по 10.07.2019, виходячи з суми загальної винесеної заборгованості по кредиту - 2589531грн.80коп.) та 1186грн.79коп. пені за прострочку сплати процентів (за період з 06.06.2019 по 03.07.2019, виходячи з суми боргу по процентах в розмірі 29636грн.24коп., за період з 04.07.2019 по 10.07.2019 виходячи з суми боргу по процентах в розмірі 58262грн.98 коп.);

15465грн.26коп. за кредитом №2, зокрема, 15256грн.85коп. пені за прострочку сплати кредиту (за період з 01.04.2019 по 03.07.2019, виходячи з суми прострочки чергового платежу по кредиту - 137500грн.00коп.; за період з 04.07.2019 по 10.07.2019, виходячи з суми загальної винесеної заборгованості по кредиту - 412500грн.00коп.) та 208грн.41коп. пені за прострочку сплати процентів (за період з 06.06.2019 по 03.07.2019, виходячи з суми боргу по процентах в розмірі 5202грн.59коп., за період з 04.07.2019 по 10.07.2019 виходячи з суми боргу по процентах в розмірі 10237грн.35коп.).

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України порушення боржником взятих на себе зобов`язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні до нього встановлених законом та договором мір відповідальності, зокрема і у сплаті неустойки.

Згідно із ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань щодо сплати сум отриманих від позивача кредитів, а тому перевіривши поданий позивачем розрахунок пені за договором про надання банківських послуг, суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню в розмірі 42282грн.37коп. за прострочку сплати кредиту №1 та пеню в розмірі 15256грн.85коп. за прострочку сплати кредиту №2 з урахуванням зазначених вище періодів та сум заборгованості.

Вимоги позивача в частині стягнення 1186грн.79коп. пені за прострочку сплати процентів (за період з 06.06.2019 по 03.07.2019, виходячи з суми боргу по процентах в розмірі 29636грн.24коп.; за період з 04.07.2019 по 10.07.2019, виходячи з суми боргу по процентах в розмірі 58262грн.98коп.) та 208грн.41коп. пені за прострочку сплати процентів (за період з 06.06.2019 по 03.07.2019, виходячи з суми боргу по процентах в розмірі 5202грн.59коп., за період з 04.07.2019 по 10.07.2019 виходячи з суми боргу по процентах в розмірі 10237грн.35коп.), підлягають частковому задоволенню в сумі 1158грн.07коп., а саме: 1024грн.38коп. пені, нарахованої на суму прострочки щодо сплати процентів в сумі 46297грн.65коп. по кредиту №1, та 133грн.69коп. пені, нарахованої на суму прострочки щодо сплати процентів в сумі 6041грн.72коп., оскільки, як встановлено судом вище, сума процентів, яка підлягає стягненню за період користування з 01.05.2019 по 23.06.2019 кредитними коштами в сумі 2326674грн.66коп., виходячи із процентної ставки 13,45% річних, становить 46297грн.65коп. (за період з 01.05.2019 по 31.05.2019 - 26578грн.28коп., за період з 01.06.2019 по 23.06.2019 - 19719грн.37коп.); сума процентів, яка підлягає стягненню за період користування з 01.05.2019 по 23.06.2019 кредитними коштами в сумі 275000грн.00коп., виходячи із процентної ставки 14,85% річних, становить 6041грн.72коп. (за період з 01.05.2019 по 31.05.2019 - 3468грн.39коп., за період з 01.06.2019 по 23.06.2019 - 2573грн.33коп.).

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язань, передбачених договором про надання банківських послуг в частині своєчасного повернення отриманих кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, а тому суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення пені є правомірною, однак задовольняється судом частково у визначених судом вище сумах.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на дану цивільно-правову норму позивач просить стягнути з відповідача:

по кредиту №1 з лімітом 4083817грн.50коп.:

- 3607грн.01коп. 3% річних за період з 01.04.2019 по 10.07.2019, які обчислені за період з 01.04.2019 по 05.05.2019 на суму кредиту в розмірі 292857грн.14коп., з 06.05.2019 по 03.07.2019 на суму 262857грн.14коп., з 04.07.2019 по 10.07.2019 на суму 2589531грн.80коп.;

- 101грн.72коп. 3% річних за період з 06.06.2019 по 10.07.2019, які обчислені за період з 06.06.2019 по 03.07.2019 на суму процентів в розмірі 29636грн.24коп., з 04.07.2019 по 10.07.2019 на суму процентів в розмірі 58262грн.98коп.;

- 4768грн.57коп. інфляційних втрат за період з 01.04.2019 по 30.06.2019, нарахованих банком за період з 01.04.2019 по 05.05.2019 на суму кредиту в розмірі 292857грн.14коп., з 06.05.2019 по 03.07.2019 на суму 262857грн.14коп., з 04.07.2019 по 10.07.2019 на суму 2589531грн.80коп.;

по кредиту №2 з лімітом 1100000грн.00коп.:

- 1299грн.66коп. 3% річних за період з 01.04.2019 по 10.07.2019, нарахованих за період з 01.04.2019 по 03.07.2019 на суму кредиту 137500грн.00коп., з 04.07.2019 по 10.07.2019 на суму кредиту 412500грн.00коп.;

- 17грн.86коп. 3% річних за період з 06.06.2019 по 10.07.2019 нарахованих за період з 06.06.2019 по 03.07.2019 на суму процентів в розмірі 5202грн.59коп., з 04.07.219 по 10.07.2019 на суму процентів в розмірі 10237грн.35коп.);

- 2337грн.50коп. інфляційних втрат за період з 01.04.2019 по 10.07.2019.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано 3607грн.01коп. 3% річних за період з 01.04.2019 по 10.07.2019 та 1299грн.66коп. 3% річних за період з 01.04.2019 по 10.07.2019.

Стосовно інфляційних втрат в сумі 4768грн.57коп. за період з 01.04.2019 по 30.06.2019 (за період з 01.04.2019 по 05.05.2019 нараховані на суму кредиту в розмірі 292857грн.14коп., з 06.05.2019 по 10.07.2019 на суму 262857грн.14коп.) та 2337грн.50коп. інфляційних втрат за період з 01.04.2019 по 10.07.2019, нарахованих на суму боргу по кредиту в розмірі 137500грн.00коп., суд звертає увагу, що предметом позовних вимог є стягнення інфляційних втрат, як зазначено позивачем у розрахунку, за період з 01.04.2019 по 10.07.2019, тобто за квітень-червень 2019 року.

За квітень 2019 року індекс інфляції становив - 101% за травень 2019 року - 100,7%, за червень 2019 року - 99,5%.

Отже, інфляційні втрати за період з 01.04.2019 по 30.06.2019 становлять - 5092грн.58коп., а саме: 3445грн.08коп. (за період з 01.04.2019 по 05.05.2019 на суму кредиту в розмірі 292857грн.14коп. - 2928грн.57коп., з 06.05.2019 по 30.06.2019 на суму кредиту 262857грн.14коп. - 516грн.51коп.) та 1647грн.50коп. (за період з 01.04.2019 по 10.07.2019 на суму боргу по кредиту в розмірі 137500грн.00коп.).

Вимоги позивача щодо стягнення 101грн.72коп. 3% річних за період з 06.06.2019 по 10.07.2019 та 17грн.86коп. 3% річних за період з 06.06.2019 по 10.07.2019, підлягають також частковому задоволенню в сумі 99грн.28коп., а саме: 87грн.81коп. 3% річних, нарахованих на суму прострочки щодо сплати процентів в сумі 46297грн.65коп. по кредиту №1 та 11грн.47коп. 3% річних на суму прострочки щодо сплати процентів в сумі 6041грн.72коп., оскільки, як встановлено судом, сума процентів, яка підлягає стягненню за період користування з 01.05.2019 по 23.06.2019 кредитними коштами в сумі 2326674грн.66коп., виходячи із процентної ставки 13,45% річних, становить 46297грн.65коп. (за період з 01.05.2019 по 31.05.2019 - 26578грн.28коп., за період з 01.06.2019 по 23.06.2019 - 19719грн.37коп.); сума процентів, яка підлягає стягненню за період користування з 01.05.2019 по 23.06.2019 кредитними коштами в сумі 275000грн.00коп., виходячи із процентної ставки 14,85% річних, становить 6041грн.72коп. (за період з 01.05.2019 по 31.05.2019 - 3468грн.39коп., за період з 01.06.2019 по 23.06.2019 - 2573грн.33коп.).

Враховуючи, що факт прострочення виконання відповідачем-1 грошового зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитами підтверджується матеріалами справи, тому суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань є правомірною, однак задовольняється судом частково у визначених судом вище сумах.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про правомірність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення 3002031грн.80коп. боргу по кредиту, 52339грн.37коп. боргу по процентам за користування кредитом, нарахованим за період з 01.05.2019 по 23.06.2019, 58697грн.29коп. пені, 5092грн.58коп. інфляційних втрат та 5005грн.95коп. трьох процентів річних.

Враховуючи, що в ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України визначається право кредитора вимагати виконання обов`язку в повному обсязі від усіх солідарних боржників разом, тому позивач правомірно звернувся з вимогою виконати зобов`язання за договором про надання банківських послуг до обох солідарних боржників (відповідачів у справі).

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем-1, як боржником за основним зобов`язанням - договором про надання банківських послуг, зобов`язань по поверненню в повній сумі кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом, процентів річних, інфляційних нарахувань та пені, тому, в силу договору поруки та норм чинного законодавства відповідач-2 відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник.

Оскільки відповідачами не надано до матеріалів справи доказів, які спростовують факт наявності заборгованості за договором про надання банківських послуг, тому суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, а також застосованих позивачем заходів відповідальності у вигляді пені, 3% річних та інфляційних нарахувань є обґрунтованими, однак підлягають задоволенню в межах сум, встановлених судом під час розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, позов належить задовольнити частково.

Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжного доручення №849851 від 12.07.2019 за подання даного позову до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 47292грн.29коп.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог частково, сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 46847грн.51коп. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів. В іншій частині (434грн.78коп.) судовий збір покладається на позивача, тобто не підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідачів.

Керуючись ст.14, 74, 129, 178, 202, 233, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (вул. Пушкінська, 42/4, м. Київ, 01004, ідентифікаційний код 14361575) до відповідачів: ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АГРОСИСТЕМА» (вул. Гагаріна, буд.19, с. Поповичка, Талалаївський район, Чернігівська область, 17242, ідентифікаційний код 35750634) та ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення солідарно 3152819грн.37коп. задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «АГРОСИСТЕМА» (вул. Гагаріна, буд.19, с. Поповичка, Талалаївський район, Чернігівська область, 17242, ідентифікаційний код 35750634) та ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (вул. Пушкінська, 42/4, м. Київ, 01004, ідентифікаційний код 14361грн.80коп. заборгованості по кредиту, 52339грн.37коп. процентів, 58697грн.29коп. пені, 5092грн.58коп. інфляційних втрат, 5005грн.95коп. трьох процентів річних та 46847грн.51коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (вул. Пушкінська, 42/4, м. Київ, 01004, ідентифікаційний код 14361575) в частині стягнення 11220грн.50коп. процентів за період з 01.07.2019 по 10.07.2019, 16160грн.96коп. прострочених процентів, 237грн.13коп. пені, 20грн.30коп. трьох процентів річних, 2013грн.49коп. інфляційних втрат відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25 листопада 2019 року.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т. Г. Оленич