ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. Справа№ 910/1760/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Іорданов К.І. ордер АТ №1000362 від 23.08.19

від відповідача: Половінкін О.В. довіреність № 47 від 10.04.19

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 (повний текст складено 14.06.2019)

у справі №910/1760/19 (Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартайм-Плюс", м. Київ

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", м. Київ

про визнання договору таким, що припинив свою дію,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стартайм-Плюс" (далі- ТОВ "Стартайм-Плюс", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою (з урахуванням прийнятої заяви про зміну предмета позову) до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (далі - КП "Київтранспарксервіс", відповідач) про визнання договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2014-03/10 від 24.03.2014 (далі - Договір) таким, що припинив свою дію з 27.03.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.01.2016 №22 постановлено розпочати будівництво школи на майданчику для паркування, експлуатація якого є предметом вказаного Договору, а отже, має місце настання форс-мажорних обставин, на які сторони жодним чином не могли вплинути, а тому, оскільки вказані обставини тривають більше 60 днів, в силу положень п. 5.3. Договору, останній припинив свою дію з 27.03.2016.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/1760/19 позов задоволено повністю, визнано Договір №ДНП-2014-03/10 від 24.03.2014, укладений між ТОВ "Стартайм-Плюс" та КП "Київтранспарксервіс", таким, що припинив свою дію з 27.03.2016, стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1921,00грн.

Обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що керуючись закріпленим ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України принципом свободи договору, сторони на власний розсуд визначили підстави (окрім встановлених законодавством), за яких укладений між ними Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2014-03/10 від 24.03.2014 припиняється, а саме: у разі, якщо форс-мажорні обставини тривають більше 60 календарних днів. При цьому, у п. 5.1 Договору сторони чітко визначили, які саме обставини вважаються форс-мажорними, та погодили, що до таких обставин належить, зокрема, прийняття рішень органами державної влади або місцевого самоврядування, що роблять неможливим виконання взятих на себе зобов`язань.

Оскільки предметом Договору №ДНП-2014-03/10 від 24.03.2014 є надання відповідачем позивачу права на організацію та експлуатацію місць для паркування транспортних засобів, то прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження від 26.01.2016 №22, яким передбачено здійснення будівництва загальноосвітньої школи на земельній ділянці, на якій відповідні місця для паркування розташовані, робить неможливим виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором. Тобто, прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження №22 від 26.01.2016 є форс-мажорними обставинами в розумінні п.п. 5.1, 5.3 Договору.

За таких обставин, зі спливом 60 календарних днів після прийняття вказаного розпорядження (тобто з 27.03.2016) укладений між сторонами Договір припинив свою дію в силу положень п. 5.3 Договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, КП "Київтранспарксервіс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 скасувати, постановити нове, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає, що суд першої інстанції, в порушення норм матеріального права дійшов передчасного висновку, що прийняття розпорядження №22 від 26.01.2016 Київською міською радою (Київською міською державною адміністрацією) є обставинами непереборної сили (форм-мажору), в розумінні п. 5.1. Договору ДНП-2014-03/10, оскільки прийняття даного рішення не робить неможливим виконання взятих на себе зобов`язань та дані обставини жодним чином не заважають експлуатації фіксованих місць паркування на майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район, проспект М.Бажана, 32 після 27.03.2016.

Також, за твердженням апелянта, належним доказом на підтвердження настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань є сертифікат Торгово-промислової палати України, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/1760/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (судді доповідача), суддів Коробенка Г.П. та Іоннікової І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/1760/19 та призначено справу до розгляду на 16.09.19.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019, справу №910/1760/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Куксова В.В. та Іоннікової І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі та призначено справу до розгляду на 20.09.19.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2019, справу №910/1760/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Куксова В.В. та Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2019 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/1760/19 та призначено справу до розгляду на 07.11.19.

У судовому засіданні 07.11.2019 оголошено перерву до 14.11.2019.

Явка представників сторін.

У судове засідання 14.11.2019 з`явився представник відповідач, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд вимоги апеляційної скарги задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у даній справі скасувати та прийняти нове, яким в позові ТОВ "Стартайм-Плюс" відмовити в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні 14.11.2019 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у даній справі залишити без змін.

Позиції учасників справи.

04.09.2019 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

24.03.2014 між КП "Київтранспарксервіс" (сторона-1) та ТОВ "Стартайм-Плюс" (сторона-2) було укладено Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2014-03/10 (далі - Договір).

31.12.2014 сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору від 24.03.2014 №ДНП-2014-03/10.

Відповідно до п. 1.1 Договору сторона-1 надає за плату стороні-2 право на організацію та експлуатацію 85 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 9 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. М.Бажана, 32, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва (далі - фіксовані місця для паркування), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

Згідно п. 1.2 Договору під "Фіксованими місцями для паркування" в цьому Договорі визначено 85 місць для платного паркування транспортних засобів, а також спеціальних місць спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район, просп. М.Бажана, 32, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва.

За змістом п. 1.3 Договору фіксовані місця для паркування вважаються переданими в експлуатацію сторони-2 з моменту підписання Договору сторонами.

Відповідно до п. 6.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 31.12.2014 цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту погодження схеми ОДР ГУ МВС УДАІ м. Києва і діє до 31.12.2017.

Згідно п. 6.3 Договору якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодна з сторін не попередить письмово другу сторону про свій намір припинити Договір, його дія продовжується на такий самий термін.

Листом від 30.10.2015 №3393 Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" повідомило позивача про те, що пунктом 6 Протоколу доручень з питань будівництва загальноосвітньої школи на діл. 65, 66 і дошкільного навчального закладу на ділянці №36 житлового масиву Осокорки, 10 Дарницького району м.Києва передбачене призупинення дії договорів про облаштування паркувальних місць на діл. №36 та ділянках 65, 66 у 10 мікрорайоні житлового масиву Осокорки у зв`язку з будівництвом закладів освіти, та запропонувало позивачу розглянути питання дострокового розірвання укладеного Договору.

В грудні 2015 року у відповідь на вказаний лист позивач повідомив відповідача, що з метою звільнення території паркувального майданчика під будівництво загальноосвітньої школи, ТОВ "Стартайм-Плюс" припинило з 30.11.2015 експлуатацію паркувального майданчика за вказаною адресою. При цьому позивач вказав, що у зв`язку з цим Договір №ДНП-2014-03/10 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування за адресою м. Київ, Дарницький район, просп. М.Бажана, 32 слід вважати розірваним з 30.11.2015 (лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Стартайм-Плюс" №15 від 11.12.2015).

Однак, як свідчать обставини справи, згоди щодо дострокового розірвання Договору сторонами досягнуто не було.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.01.2016 №22 "Про будівництво загальноосвітньої школи на житловому масиві Осокорки, 10 мікрорайон, ділянки 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва" з метою створення належних умов для виховання дітей, скорочення термінів будівництва та своєчасного введення об`єкта в експлуатацію визначено Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" замовником будівництва загальноосвітньої школи на житловому масиві Осокорки, 10 мікрорайон, ділянки 65, 66 у Дарницькому районі міста Києва, а також вказано на необхідність вирішення земельно-правових питань в установленому порядку.

Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку наявністю або відсутністю підстав для припинення дії Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 24.03.2014 №ДНП-2014-03/10.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України (далі ГК України) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 7 ст. 180 ГК України визначено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

В п. 6.1 первісної редакції Договору (до підписання Додаткової угоди №1 від 31.12.2014) сторони погодили, що цей Договір вважається укладеним та набирає чинності 24.03.2014 і діє до 31.12.2014.

В подальшому, як вірно встановлено місцевим господарським судом, шляхом укладення Додаткової угоди №1 від 31.12.2014 сторони внесли зміни у п. 6.1 Договору та визначили, що Договір діє до 31.12.2017. Крім того, у відповідності до п. 6.3 Договору, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодна з сторін не попередить письмово другу сторону про свій намір припинити Договір, його дія продовжується на такий самий термін.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі, якщо невиконання або неналежне виконання зобов`язань є наслідком дії непереборної сили або випадку, тобто надзвичайних і невідворотних обставин, які сторони не могли ні передбачити, ні запобігти розумними силами (обставин форс-мажору), а саме: пожежі, повені, землетрусу, страйку, масових безпорядків, війни, рішення органів державної влади або місцевого самоврядування, що роблять неможливим виконання взятих на себе зобов`язань, і якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до п. 5.3 Договору, якщо форс-мажорні обставини тривають більше 60 календарних днів, Договір вважається таким, що припинив свою дію.

Тобто, керуючись закріпленим ст.ст. 6, 627 ЦК України принципом свободи договору, сторони на власний розсуд визначили підстави (окрім встановлених законодавством), за яких укладений між ними Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2014-03/10 від 24.03.2014 припиняється, а саме: у разі, якщо форс-мажорні обставини тривають більше 60 календарних днів.

При цьому, у п. 5.1 Договору сторони чітко визначили, які саме обставини вважаються форс-мажорними, та погодили, що до таких обставин належить, зокрема, прийняття рішень органами державної влади або місцевого самоврядування, що роблять неможливим виконання взятих на себе зобов`язань сторонами.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, 26.01.2016 виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) прийнято розпорядження №22 (т.1, а.с. 21-22). Вказаним розпорядженням постановлено здійснити будівництво загальноосвітньої школи на житловому масиві Осокорки, 10 мікрорайон, ділянки 65, 66 в Дарницькому районі міста Києва, визначено замовником будівництва Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" та вказано на необхідність врегулювання вирішення земельно-правових питань в установленому порядку.

Таким чином, оскільки предметом Договору №ДНП-2014-03/10 від 24.03.2014 є надання відповідачем позивачу права на організацію та експлуатацію місць для паркування транспортних засобів, то прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження, яким передбачається здійснення будівництва загальноосвітньої школи на земельній ділянці, на якій відповідні місця для паркування розташовані, робить неможливим виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого суду, що прийняття виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження №22 від 26.01.2016 є форс-мажорними обставинами в розумінні п.п. 5.1, 5.3 Договору.

За таких обставин, зі спливом 60 календарних днів після прийняття вказаного розпорядження (тобто з 27.03.2016) укладений між сторонами Договір припинив свою дію в силу положень п. 5.3 Договору.

Твердження апелянта, що про те, що прийняття розпорядження КМДА №22 від 26.01.2016 не є обставиною непереборної сили (форм-мажор), колегією суддів апеляційного господарського суду відхиляються, з огляду на положення п. 5.1. Договору.

Щодо твердження відповідача про те, що посилання на обставини непереборної сили позивачем є неправомірними, оскільки їх настання не підтверджено належними та допустимими доказами у справі, а саме висновком Торгово-промислової палати України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно ч. 4 ст. 219 ГК України, сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом п. 5.1. Договору сторони погодили, що до переліку обставин непереборної сили (форс-мажору), зокрема, відносяться обставини прийняття рішень органами державної влади або місцевого самоврядування.

Натомість необхідності звернення до Торгово-промислової палати України з метою одержання підтвердження настання форс-мажорних обставин у випадку прийняття органом місцевого самоврядування рішення, яким зумовлена неможливість виконання зобов`язань за Договором, не передбачена умовами Договору та положеннями чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ТОВ "Стартайм-Плюс" у даній справі.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/1760/19 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/1760/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/1760/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/1760/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.11.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді М.Л. Яковлєв

В.В. Куксов