ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

19.11.2019 Справа № 904/1937/18

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" на дії приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Щьолково Агрохім Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна", м. Дніпро

про стягнення 266 058 грн. 47 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

За участю секретаря судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

приватний виконавець не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Суть спору викладена в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2018 року, яким позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Щьолково Агрохім Україна" 219 213 грн. 55 коп. основного боргу, 31 626 грн. 99 коп. пені, 3 423 грн. 80 коп. 3% річних, 11 634 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 3 988 грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору, 15 000 грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката. В решті позову відмовлено.

16.05.2019 року від Відповідача надійшла скарга на дії Приватного виконавця Сивокозова О.М., в якій останній просить суд скасувати постанову від 11.04.2019 про арешт ВП № 57021364.

22.05.2019 суд відклав вирішення питання щодо прийняття скарги у зв`язку з перебуванням матеріалів справи в касаційній інстанції.

Ухвалою суду від 22.07.2019 скаргу прийнято до розгляду в засіданні.

01.08.2019 через відсутність доказів належного повідомлення приватного виконавця про розгляд скарги суд відклав розгляд скарги.

Ухвалою суду від 02.08.2019 року у зв`язку з необхідністю направлення справи до суду апеляційної інстанції через надходження апеляційної скарги ТОВ "Україна" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 року, суд зупинив розгляд скарги.

21.10.2019 суд поновив розгляд скарги та призначив засідання.

Представники сторін та приватний виконавець в засідання не з`явились. З огляду на відсутність доказів належного повідомлення Позивача та приватного виконавця про призначене засідання, суд відклав розгляд скарги на 19.11.2019.

В судове засідання з розгляду скарги сторони та приватний виконавець не з`явились, причини неявки суду не повідомили, докази їх належного повідомлення про призначене засідання наявні в матеріалах справи.

Розглянувши подану скаргу суд не убачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 ЗУ Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, до яких, зокрема, відносяться і накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (ст. 3 ЗУ Про виконавче провадження).

За приписами ч. 1 ст. 26 ЗУ Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем Сивокозовим О.М., у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018, постановою від 11.04.2019 накладено арешт на будь-які зернові культури, бобові культури та насіння олійних культур, яке знаходиться на зберіганні будь-якому елеваторі, зерносховищі, зерно сході, що належить боржнику - ТОВ "Україна".

Оскаржуючи дії приватного виконавця щодо накладення арешту, скаржник посилається на договір про спільну діяльність, укладеного між останнім та ТОВ "Царичанське - Агро" (копія якого до скарги не додана, про що Господарським судом Дніпропетровської області 16.05.2019 складено акт № 325/19). За доводами скаржника, вироблена в результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди є власністю ТОВ "Царичанське - Агро". Крім того, всі біологічні активи, які засіяні на земельних ділянках, на яких здійснюється спільна діяльність є власністю ТОВ "Царичанське - Агро", а отже оскаржувана постанова про накладення арешту є незаконною, оскільки порушує право власності останнього.

Відповідно до положень ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З огляду на викладене, питання про зняття арешту з майна, що не належить боржнику, врегульовано ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", а тому не може бути вирішено в порядку розгляду скарги на дії виконавця, у зв`язку з чим в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 232 - 236, 342 - 345 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" на дії приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 22.11.2019.

Суддя О.В. Ліпинський