ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХвала

"24" жовтня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/431/16

Колегія суддів у складі:

головуючого судді - Ремецькі О.Ф., суддів - Андрейчук Л.В., Пригара Л.І.,

розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод "Універ", м. Виноградів б/н від 20.04.2018 (вх№02.3.1-09/4815/18 від 20.04.2018) про визнання неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та головного державного виконавця Тертичної Віти Володимирівни і зобов`язати державного виконавця усунути порушення - замінити особу - зберігача,

у справі №907/431/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ

ДО товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод "Універ", м. Виноградів

ДО товариства з обмеженою відповідальністю "Європродторг", м. Мукачево

ДО товариства з обмеженою відповідальністю "Виноградівський райагротехсервіс", м. Виноградів

ПРО стягнення суми 7.603.888,03 доларів США, що еквівалентно 194.016.244,64грн., в тому числі 5.986.500дол.США заборгованість по простроченому кредиту, 1.560.851,25дол.США заборгованості по прострочених відсотках, 55.755,86 доларів США заборгованості по строковим нарахованим процентам, 760,92дол.США заборгованості по простроченій комісії, а також стягнення суми 32.052.138,38грн., в тому числі 21.714.278,14грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 6.755.149,65грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 3327,18грн пені за несвоєчасну сплату комісії, 2.220.786,66грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту, 1.357.521,46грн. три відсотки річних за несвоєчасне погашення відсотків, 1075,29грн три відсотки річних за несвоєчасну сплату комісії

Представники сторін:

від скаржника - Сочка В.І., ордер серія АО № 1001010 від 25.09.2019 року

від стягувача - Мартиняк В.В. (довіреність від 17.10.2018 року)

від органу ДВС - не з`явився

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.04.2019 було відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод "Універ", м. Виноградів б/н від 20.04.2018 (вх№02.3.1-09/4815/18 від 20.04.2018) про визнання неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та головного державного виконавця Тертичної Віти Володимирівни і зобов`язати державного виконавця усунути порушення - замінити особу - зберігача, до повернення матеріалів справи № 907/431/16 із суду вищої інстанції.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Закарпатської області від 17.09.2019 року у зв`язку з відрахуванням судді Васьковського О.В. - члена колегії суддів зі штату Господарського суду Закарпатської області, що унеможливлює продовження розгляду справи колегією суддів у визначеному автоматизованою системою документообігу суду складі, скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод "Універ", м. Виноградів б/н від 20.04.2018 (вх№02.3.1-09/4815/18 від 20.04.2018) розподілена для розгляду колегією суддів у складі головуючого судді -Ремецькі О.Ф. суддів Андрейчук Л.В. та Пригари Л.І.

Враховуючи усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі відпали, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.09.2019 прийнято до розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод "Універ", м. Виноградів б/н від 20.04.2018 (вх№02.3.1-09/4815/18 від 20.04.2018) про визнання неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та головного державного виконавця Тертичної Віти Володимирівни і зобов`язати державного виконавця усунути порушення - замінити особу - зберігача, у відповідності до ст.230 Господарського процесуального кодексу України та призначено засідання на 24.10.2019.

Заявник свої вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, наведених у скарзі. Стверджує про те, що закінчення виконавчого провадження, у межах якого було допущено державним виконавцем протиправну бездіяльність щодо не заміни особи-зберігача, не є підставою щодо неможливості розгляду скарги по суті.

Відділ ДВС свого повноважного представника у засідання суду не направив, письмового пояснення по суті скарги не подав.

На день судового засідання стягувачем письмового пояснення по суті скарги не подано, разом з тим, надано суду відомості про те, що 19.09.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичною В.В. прийнято постанову у виконавчому провадженні №54465669 про закінчення виконавчого провадження з приводу примусового виконання наказу суду від 13.12.2016 у справі №907/431/16 з огляду на те, що в ході реалізації майна боржника 29.01.2019 державним підприємством «СЕТАМ» стягувачу було переховано суму 3048124,81грн., а також передано нерухоме майно боржника на суму 12815168,80грн. Окрім того, згідно відомостей ЄДРПОУ та постанови господарського суду Закарпатської області від 07.08.2018 у справі №907/416/18 ТОВ «Консервний завод «Універ» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Представники відповідачів 2 та 3, а також ДВС в судове засідання 24.10.2019 не з`явилися, при цьому про розгляд скарги орган ДВС та боржники були повідомлені належним чином, про причини неявки в суд ДВС та відповідачі не повідомили.

Разом із тим, в силу ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника стягувача та відповідача 1, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Закарпатської області прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Тобто, з наведеного вбачається, що законодавством України, яке визначає умови і порядок виконання рішень у примусовому порядку, визначено низку повноважень (прав та обов`язків) державного виконавця, які здійснюються останнім з метою забезпечення виконання судових рішень.

Разом із тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представником скаржника, відділом ДВС 27.10.2017 вилучено та передано на зберігання майно відповідача 1 іншій особі, що не суперечить положенням вимог чинного законодавства.

Тобто, відділом ДВС вжито відповідних заходів щодо збереження майна боржника, і чинним законодавством не передбачено передачу майна боржника на зберігання самому боржнику. Окрім того, заявником не доведено суду тих обставин, що ним пропонувались виконавцю інші особи для зберігання майна, ніж ті, що визначені відділом ДВС.

Частиною 3 ст. 343 ГПК України визначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 12, 230, 234, 342,343 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Консервний завод "Універ", м. Виноградів б/н від 20.04.2018 (вх№02.3.1-09/4815/18 від 20.04.2018) про визнання неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та головного державного виконавця Тертичної Віти Володимирівни і зобов`язати державного виконавця усунути порушення - замінити особу - зберігача відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 25.11.2019.

Головуючий суддя Ремецькі О.Ф.

Судді: Андрейчук Л.В.

Пригара Л.І.