ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2019 р. Справа№ 910/3460/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Буравльова С.І.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 19.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-ЦЕНТР"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 27.08.2019 (повний текст складено 03.09.2019)

у справі №910/3460/19 (суддя - Ягічева Н.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Мусієнко Віталія Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК -ЦЕНТР"

про стягнення 174 300,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Мусієнко Віталій Васильович (надалі - ФОП Мусієнко В.В., позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" (далі - ТОВ "ТПК-Центр", відповідач) про стягнення 174 300,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №09-2/11 від 09.11.2017 про надання транспортно-експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/3460/19 позовні вимоги задоволені повністю.

Присуджено до стягнення з ТОВ "ТПК-Центр" на користь ФОП Мусієнко В.В. 174 300,00 грн. заборгованості, а також 2 614,00 грн. судового збору та 16 900,00 грн. витрат на правову допомогу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що поданими доказами доведено невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг за Договором №09-2/11 від 09.11.2017 про надання транспортно-експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/3460/19 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, відтак, оскаржуване судове рішення у цій справі ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за умовами укладеного договору платежі та взаємні розрахунки за виконання доручення клієнта виконуються відповідно до виставленого рахунку, оскільки відповідач не отримував рахунків на оплату від позивача за здійснені перевезення, тому час для здійснення відповідачем оплати наданих позивачем послуг не настав.

Окрім того, скаржником в тексті апеляційної скарги викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-ЦЕНТР" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Буравльов С.І., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2019 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження у справі №910/3460/19 за апеляційною скаргою ТОВ "ТПК-ЦЕНТР" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.11.2019.

Роз`яснено позивачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

01.11.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Також позивач просить покласти на відповідача обов`язок відшкодувати витрати на правову допомогу адвоката, понесені у зв`язку з апеляційним оскарженням судового рішення.

У судове засідання 19.11.2019 з`явився позивач, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач у судове засідання 19.11.2019 представників не направив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 19.11.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції,

09.11.2017 між ФОП Мусієнко В.В. (Експедитор/ Перевізник) та ТОВ "ТПК-Центр" (Клієнт) укладено Договір надання транспортно-експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів №09-2/11(надалі - Договір), за умовами п.2.1. якого Клієнт доручає, а Експедитор бере на себе зобов`язання, зокрема, організувати транспортно-експедиційне обслуговування Клієнта, а також надання Клієнтові інших послуг відповідно до умов, погоджених сторонами в Заявках.

Заявки, погоджені сторонами, регулюють взаємини сторін щодо кожного окремого доручення Клієнта. В Заявках можуть відображатися також інші істотні умови договору транспортного експедирування, що не були обумовлені сторонами в момент підписання цього договору. Заявки є невід`ємною частиною даного Договору (п. 2.2. Договору).

Згідно умов п.п. 3.1.2. Договору Експедитор зобов`язується організовувати перевезення відповідно до встановлених Клієнтом маршрутів, а також надання інших послуг відповідно до Заявки Клієнта.

Відповідно змісту п.3.1.5. Договору Експедитор зобов`язується надати Клієнтові за фактом виконання доручення рахунок на оплату суми доручення, акт виконаних робіт, податкову накладну, товарно-транспортну накладну або СМR з відміткою про доставку вантажу.

Підпунктом 3.2.5. Договору встановлено, що Клієнт зобов`язується оплачувати рахунки Експедитора на умовах, передбачених даним Договором в розмірі, погодженому в Заявках.

В силу приписів п.4.1. Договору платежі та взаємні розрахунки за виконання доручення Клієнта виконуються відповідно до виставленого рахунку. Сторони погодились, що рахунки передані за допомогою факсимільного зв`язку підлягають оплаті та мають силу оригіналу, до моменту отримання Клієнтом всіх документів у відповідності до п.п. 3.1.5.

Порядок та строки проведення розрахунків за вказаним Договором передбачені п.п. 4.2., 4.3., 4.5., відповідно до яких Клієнт здійснює оплату послуг Експедитора не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту виставлення рахунку; сума, що підлягає сплаті Експедитору погоджується сторонами в Заявках або в Додатку про тарифи. Сторони підписують за фактом виконання доручення Акт виконаних робіт, який є невід`ємною частиною цього договору; розрахунок здійснюється шляхом банківського переказування коштів у національній грошовій одиниці України на поточний рахунок Експедитора.

Згідно з п.п 5.1, 5.2 та 5.3 Договору Клієнт зобов`язаний сповістити Експедитора письмовою заявкою про необхідність перевезення вантажів не пізніше, ніж за добу до запланованої дати початку виконання доручення. Заявка за підписом представника Клієнта, засвідчена печаткою/офіційним штампом Клієнта є оформленою належним чином і приймається до виконання після підтвердження її підписом і печаткою/офіційним штампом Експедитора. Заявка, передана і підписана за допомогою факсимільного зв`язку має юридичну чинність за умови її підписання та оформлення відповідно до п. 5.2.

Строк дії договору встановлюється з моменту його підписання до 31.12.2017. За відсутності до спливання строку дії цього договору пропозицій сторін щодо розірвання цього договору, він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік (п. 9.1 договору).

На виконання умов Договору, згідно заявок відповідача № ТР 001342 від 08.10.2018, №ТР001345 від 09.10.2018, №ТР001349 від 10.10.2018, №ТР001360 від 11.10.2018, №ТР001361 від 11.10.2018, ТР001355 від 11.10.2018, №ТР001359 від 11.10.2018, №ТР001410 від 24.10.2018, № ТР001414 від 24.10.2018, №ТР001412 від 24.10.2018, №ТР001419 від 25.10.2018, №ТР001417 від 25.10.2018, №ТР001425 від 29.10.2018, №ТР001437 від 29.10.2018, № ТР001432 від 29.10.2018, №ТР001369 від 16.10.2018, №ТР001376 від 17.10.2018, позивач надав послуги з перевезення вантажу на загальну суму 174 300,00 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними №02КИ102302 від 23.10.2018, №091001 від 09.10.2018, №10.10/01 від 10.10.2018, №12.10/01 від 12.10.2018, №09РІ101201 від 12.10.2018, №09РІ101202 від 12.10.2018, №04ДН101201 від 12.10.2018, №Р151 від 12.10.2018, №11.10/02 від 11.10.2018, №111007 від 11.10.2018, №02КИ102402 від 24.10.2018, №24.10/02 від 24.10.218, №24.10/01 від 24.10.2018, №25.10/02 від 25.10.2018, №25.10/01 від 25.10.2018, №13ХМ102602 від 26.10.2018, №07 ЧК102901 від 29.10.2018, №24ПТ102902 від 29.10.2018, №02КИ102902 від 29.10.2018, №49/10 від 16.10.2018, №Р2281 від 17.10.2018.

Надання позивачем відповідачу послуг, вказаних у заявках, у повному обсязі та у відповідності до умов укладеного між ними Договору, підтверджується підписаними відповідачем актами наданих послуг №ОУ-0000581 на 4 500, 00 грн., №ОУ-0000549 на 9 500, 00 грн., №ОУ-0000551 на 11 500, 00 грн., №ОУ-0000556 на 11 500, 00 грн., №ОУ-0000555 на 20 000, 00 грн., №ОУ-0000554 на 11 000, 00 грн., №ОУ-0000553 на 13 000, 00 грн., №ОУ-0000583 на 4 500, 00 грн., №ОУ-0000584 на 10 500, 00 грн., №ОУ-0000585 на 13 500, 00 грн., №ОУ-0000586 на 14 500, 00 грн., №ОУ-0000587 на 12 200, 00 грн., №ОУ-0000591 на 7 000, 00 грн., №ОУ-0000593 на 12 000, 00 грн., №ОУ-0000597 на 3 700, 00 грн., №ОУ-0000559 на 12 100, 00 грн., №ОУ-0000563 на 3 300, 00 грн., на загальну суму 174 300 грн. без зауважень.

Відповідач не розрахувався на надані позивачем послуги перевезення вантажу.

Спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих на підставі Договору послуг у розмірі 174 300,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно приписів ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1 ст.909 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 929 ЦК України, ст. 316 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачу передбачених умовами Договору послуг з перевезення вантажу на загальну суму 174 300,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що п. 4.2. Договору сторони погодили умови, за яких настання грошового зобов`язання відповідача пов`язано з моментом виставлення рахунку, а п.п.3.1.5. Договору передбачено обов`язок позивача надати відповідачу за фактом виконання доручення рахунок на оплату суми доручення, акт виконаних робіт, податкову накладну, товарно-транспорту накладну або CMR з відміткою про доставку вантажу.

Оцінюючи в порядку, встановленому ст. 86 ГПК України, у сукупності наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що строк виконання відповідачем грошового зобов`язання за фактом виконаного позивачем доручення щодо спірних перевезень на загальну суму 174 300,00 грн. настав.

Так, поясненнями позивача, викладеними в позові, у взаємозв`язку із заявою свідка ОСОБА_1 , яка відповідає вимогам ст.88 ГПК України, підписаними відповідачем без зауважень актами наданих послуг підтверджується виконання позивачем передбаченого п.п. 3.1.5. Договору зобов`язання щодо надання відповідачу документів щодо виконання ним (позивачем) доручення, в тому числі і рахунків на оплату суми доручення.

Підписавши акти наданих послуг без зауважень, відповідач фактично погодився з належним виконанням позивачем умов Договору, зокрема і виконанням ним вимог п.п.3.1.5., оскільки у разі неотримання відповідних документів, відповідач мав можливість не підписувати такі акти до надання позивачем повного пакету необхідних документів, які б свідчили про виконання доручення про надання послуг з перевезення, або підписати акти з застереженнями, зазначивши в них про не передання позивачем (перевізником) тих чи інших документів, обов`язковість яких встановлена Договором.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що 21.02.2019 ФОП Мусієнком В.В. направлено ТОВ "ТПК-Центр" документи за спірними перевезеннями, які передбачені п.п. 3.1.5. Договору, цінним листом з описом вкладення № 824.

Зазначений лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тобто за належною адресою. Відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення, надісланого за належною адресою, є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

За таких обставин, передача позивачем до установи зв`язку відповідного повідомлення свідчить про виконання ним свого зобов`язання щодо надання відповідачу документів на підтвердження факту виконання доручення, які передбачені п.п.3.1.5. Договору, зокрема і рахунку на оплату суми доручення.

З огляду на викладене, на момент звернення ФОП Мусієнка В.В. з позовом у даній справі у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг з перевезення вантажів в розмірі 174 300,00 грн.

У відповідності до вимог ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів погашення наявної у нього перед позивачем заборгованості в сумі 174 300,00 грн., суд першої інстанції правомірно визнав обґрунтованими позовні вимоги ФОП Мусієнка В.В. та задовольнив їх в повному обсязі.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/3460/19 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника (ТОВ "ТПК-ЦЕНТР").

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-ЦЕНТР" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/3460/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/3460/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "ТПК-ЦЕНТР".

4. Матеріали справи №910/3460/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 02.12.2019.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.І. Буравльов

А.І. Мартюк