ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2546/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді: Ярош А.І.

суддів Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Малиновського Олега Леонідовича

на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2019 року (суддя Погребна К.Ф., час та місце ухвалення: 15:31:19 год., м. Одеса, повний текст складено 08.07.2019)

по справі № 916/2546/18

за позовом Фізичної особи - підприємця Малиновського Олега Леонідовича

до відповідача Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав"

про стягнення 51 751,85грн.,

Фізична особа - підприємець Малиновський Олег Леонідович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" в якому просить стягнути грошові кошти у загальній сумі 37582,23грн., яка складається з суми зобов`язань за договором з додатковими (розширеними) його умовами в розмірі 30431,00грн. та з суми нарахованих штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання в розмірі 7151,23грн., якими є наступні:

- стягнути з відповідача на користь позивача грошову винагороду в розмірі 30200,00грн., яка становить 40% від стягнутих коштів та складається з окремих винагород, якими є наступні: в розмірі 12800,00грн. за стягнення коштів в сумі 32000,00 грн. з Приватного підприємства "СТОД" за судовим рішенням від 05.04.2018р. по справі № 916/4242/15; в розмірі 11600,00грн. за стягнення коштів в сумі 29000,00грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "А І ТВ" за судовим рішенням від 31.08.2016р. по справі №916/1666/16; в розмірі 5800,00грн. за стягнення коштів в сумі 14500,00грн. з Фірми "Істок-ЛТД" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю за судовим рішенням від 26.07.2016р. по справі № 916/1665/16;

- стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену грошову винагороду від стягнень: з Фізичної особи-підприємця Савіної І.М. коштів в сумі 20670,00грн. за судовим рішенням від 23.02.2016р. по справі № 916/4845/15 та Фізичної особи-підприємця Шуйського О.Ю. коштів в сумі 27560,00грн. за судовим рішенням від 18.02.2016р. по справі №916/4856/15, в загальному розмірі 231,00грн.;

- стягнути з відповідача неустойку у вигляді пені, інфляційних втрат та 3% річних за порушення грошового зобов`язання та прострочку платежів в розмірі 7151,23грн., згідно попереднього розрахунку, який міститься в Додатку 1 до позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог Фізична особа - підприємець Малиновський Олег Леонідович посилається на неналежне виконання Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" зобов`язань за укладеним між сторонами договором №ПР-02/03/14 від 19.03.2014р., та зобов`язань щодо виплати винагороди, взятих на себе шляхом листування з позивачем.

18 грудня 2018р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" грошові кошти у загальній сумі 39 093 грн. 07 коп., яка складається з суми зобов`язань за договором з додатковими (розширеними) його умовами в розмірі 30 431 грн. 00 коп. та з суми нарахованих штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання в розмірі 8 662 грн. 07 коп.

Згідно заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог від 23.05.2019р. позивач просив суд стягнути з Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" грошові кошти у загальній сумі 51 751,85грн., яка складається з суми зобов`язань за договором з додатковими (розширеними) його умовами в розмірі 30 431 грн. та з суми нарахованих штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання в розмірі 21 320,85грн.

29.05.2019 року та 10.06.2019 позивачем було подано заяви про зміну підстав позову, в якихзазначено, що внаслідок прийняття суддями неправосудних рішень, які були скасовані Південно-західним апеляційним господарським судом, відбулися істотні зміни по суті позову щодо способів ефективного захисту прав позивача; відповідач припинив свою діяльність з 22.04.2019 року. Враховуючи взаємопов`язані відносини між відповідачем, ОКУАСП, ТОВ «УМИГ МЬЮЗІК», ТОВ «Ворнер Мьюзік України», ТОВ «Українська Музична Видавнича Група», ТОВ «Юніверс Медіа Груп», позивач вважає за необхідне притягнути вказаних осіб до відповідальності за порушення прав позивача ; позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав щодо стягнення невиплаченої грошової винагороди з відповідача та стягнення збитків за неправомірне використання майна позивача у інших судових справах.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.07.2019 (суддя Погребна К.Ф.) по справі № 916/2546/18 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення обґрунтоване тим, що з аналізу договору від 19.03.2014р. за №ПР-02/03/14 про надання послуг у галузі авторського права та суміжних прав вбачається, що зазначена винагорода не була передбачена його умовами.

Письмових додаткових угод щодо визначення винагороди в 40% від стягнутих коштів за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених позивачем Матеріалах фіксації між сторонами не укладалось. Отже на думку суду, позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом не доведено неналежного виконання відповідачем умов договору від 19.03.2014р. за №ПР-02/03/14 про надання послуг у галузі авторського права та суміжних прав вбачається в частині виплати винагороди в розмірі 40% від стягнутих коштів за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених позивачем Матеріалах фіксації, оскільки зазначена винагорода взагалі не була передбачена умовами договору.

Також суд зазначив, що фактично позивач просить суд стягнути з відповідача вартість винагороди за використання його результатів праці (технічна фіксація порушень), проте враховуючи обраний ним спосіб захисту порушеного права, як то стягнення заборгованості з відповідача за неналежне виконання умов за договором, фактично унеможливлює такий захист.

Отже, враховуючи викладене, обраний позивачем спосіб захисту позовних вимог, з урахуванням відсутності в спірному договорі будь яких посилань на виплату винагороди в розмірі 40% від стягнутих коштів за судовими позовами, відсутність додаткової угоди, яка б регламентувала відповідне питання, ненадання належних та допустимих доказів на підтвердження неналежного викання відповідачем зобов`язань за спірним договором, суд дійшов до висновку, що позовна вимога ФОП Малиновський О.Л., на задоволенні якої в межах позовного провадження наполягає позивач, задоволенню не підлягає.

З підстав відмови судом у задоволенні позовної вимоги про стягнення основного боргу, суд відмовляє у задоволенні похідної від неї вимоги про стягнення 21320,85грн. штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання.

Заявлене відповідачем у відзиві на позов клопотання про необхідність застосування до грошових розрахунків позивача строків позовної давності задоволенню судом не підлягає, оскільки у задоволенні позову у даній справі відмовлено за його недоведеністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ФОП Малиновський О.Л. 26.07.2019 звернувся безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2019 у справі № 916/2546/18 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач вважає, що судове рішення у справі № 916/2546/18 від 02.07.2019 р. було прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, що є підставами для його скасування та прийняття нового рішення.

В своєму висновку, викладеному у судовому рішенні, суд зазначив, що 19.03.2014р. між Фізичною особою-підприємцем Малиновським Олегом Леонідовичем (представник) та Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» (ПО «УЛАСП») укладено договір №ПР-02/03/14 про надання послуг у галузі авторського права та суміжних прав, за умовами якого представник зобов`язується за завданням ПО «УЛАСП» надавати послуги відповідно до п.3.1. даного договору, але не зазначив, що у п.3.1. договору №ПР- 02/03/14 від 19.03.2014р. передбачені такі обов`язки Позивача, як виявлення незаконного використання творів та здійснення фіксацій таких порушень (п.3.1.3).

Також, у своєму висновку суд зазначив, що звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач просить суд стягнути з відповідача винагороду в розмірі 40% від стягнутих грошових коштів за судовими позовами, але в той же час з аналізу договору від 19.03.2014р. за №ПР- 02/03/14 про надання послуг у галузі авторського права та суміжних прав вбачається, що зазначена винагорода не була передбачена його умовами.

Апелянт зазначає, що 40% винагороди від стягнутих коштів за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених позивачем Матеріалах фіксацій, сторони погодили додатково (розширили) умови договору. Зазначені додаткові (розширені) умови позивач та відповідач узгодили шляхом листування електронною поштою.

В той же час на думку суду відповідні посилання позивача є помилковими, оскільки умовами договору чітко передбачено, що зміни та додатки до даного Договору укладаються у письмовій формі шляхом підписання додаткової угоди до даного договору та є чинним за умови підписання їх уповноваженим представником обох сторін (п. 11.1 договору).

На думку скаржника, узгоджені між Позивачем та Відповідачем додаткові (розширені) умови Договору №ПР-02/03/14 від 19.03.2014р. за допомогою електронного листування з уповноваженими представниками Відповідача слід вважати такими, що були укладені у письмовій формі та є такими, які відповідають умовам п.11.1 Договору та нормам ст.207 ЦК України. Пунктом 11.1 Договору не передбачено обов`язкового укладання додаткових угод між Сторонами у паперовій письмовій формі. Надані суду копії з електронного листування між Позивачем та Відповідачем є доказом фактичного укладання та підписання додаткової угоди щодо виплати Позивачу винагороди у розмірі 40% від стягнутих грошових коштів за використання Матеріалів фіксацій Позивача у судових справах.

Також суд у своєму висновку зазначив, що як встановлено судом та не заперечується позивачем, письмових "додаткових угод щодо визначення винагороди в 40% від стягнутих коштів за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених позивачем Матеріалах фіксацій між сторонами не укладалось.

Таке твердження суду першої інстанції не відповідає дійсності, тому що Позивач у судовому засіданні підтвердив лише те, що між Сторонами письмових додаткових угод щодо визначення винагороди в 40% від стягнутих коштів за судовими позовами не укладалося у паперовій формі, що не означає взагалі відсутності укладеної додаткової угоди.

Апелянт зауважує, що в договорі №ПР-02/03/14 від 19.03.2014р. не міститься умов, що зобов`язання здійснювати фіксації порушень авторського права та суміжних прав Позивач мав би виконувати безкоштовно. Але, як з`ясувалося пізніше, Відповідачем спочатку була запропонована Позивачу для підписання проформа Договору, яка не містить умов щодо виплати винагороди за виконання Позивачем зобов`язань за здійснення фіксацій порушень авторського права та суміжних прав зі створенням матеріалів фіксацій. Наслідком цього, вже після підписання Договору №ПР-02/03/14 від 19.03.2014р., було узгодження за допомогою електронного листування додаткових (розширених) умов Договору між Сторонами щодо виплати винагороди Позивачу у розмірі 40% від стягнутих коштів за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених Позивачем матеріалах фіксацій.

Відповідно до узгоджених (розширених) умов Договору №ПР-02/03/14 від 19.03.2014р. позови до господарського суду з використанням Матеріалів фіксацій Позивача мала б подавати Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (далі - ПО «ОКУАСП»), яка є афілійованою з Відповідачем. Зобов`язання виплати винагороди Позивачу у розмірі 40% від стягнутих на користь ПО «ОКУАСП» грошових коштів по справах, в яких були використані Матеріали фіксацій Позивача прийняв на себе Відповідач.

Фактичне виконання своїх зобов`язань Відповідачем щодо прийняття Матеріалів фіксацій від Позивача та виплати Позивачу винагороди у розмірі 40% від стягнутих на користь ПО «ОКУАСП» грошових коштів у справах №№ 916/4847/15, 916/4848/15, 916/4845/15, 916/4856/15 було підтверджено доказами по справі, але суд не прийняв їх до уваги.

Крім того, скаржник зазначає, що 03.06.2019р. Позивачем було подано до суду клопотання про витребування доказів по справі № 916/2546/18 у вигляді інформації щодо руху грошових коштів на рахунку ПО «ОКУАСП» з 2016р. по 2019р., який обліковується в АТ «Укрексімбанк», з метою отримання доказів щодо надходження грошових коштів на рахунок ПО «ОКУАСП» за судовими стягненнями по справах №№ 916/1665/16, 916/1666/16, 916/4242/15, 916/4845/15, 916/4856/15, 916/1493/18, в яких використовувались Матеріали фіксацій Позивача. Але, суд відмовив в задоволенні даного клопотання з огляду на невідповідність його положенням ст. 81 ГПК України, але не зазначив у чому саме полягає ця невідповідність. Тому Позивач вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив Позивачу у клопотанні про витребування доказів по справі № 916/2546/18.

Також, у своєму рішенні від 02.07.2019 р. суд першої інстанції зазначив, що 02.07.2019р. до суду від позивача надійшла заява про зміну статуту позивача, згідно якої останній просить суд з`явлення до стягнення грошові кошти, нараховані штрафні санкції а також судові витрати стягнути на користь фізичної особи. Судом в задоволення відповідної заяви було відмовлено, з огляду на невідповідність її положенням ГПК, але також суд не зазначив яким саме положенням ГПК України не відповідає заява про зміну статусу Позивача. Тому, Позивач вважає, що відмова суду у задоволенні заяви про зміну статусу Позивача є безпідставною.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Філінюк І.Г.; судді: Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В.) звільнено Фізичну особу-підприємця Малиновського Олега Леонідовича від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2019 по справі № 916/2546/18.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Малиновського Олега Леонідовича на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2019 у справі № 916/2546/18.

В процесі апеляційного розгляду Малиновським О.Л. неодноразово заявлявся відвід колегії суддів.

23.09.2019 головуючий суддя Філінюк І.Г., судді: Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В. подали заяву про самовідвід від участі у розгляді цієї справи, яка заявлена з метою уникнення в майбутньому безпідставних звинувачень щодо упередженості колегії суддів у складі головуючого судді Філінюка І.Г., суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В. у справі № 916/2546/18, а також з метою недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суддів апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 року заяву головуючого судді Філінюка І.Г., судді: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В. про самовідвід задоволено, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу господарських судів та приписів статті 32 ГПК України матеріали справи № 916/2546/18 передано до повторного автоматичного розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №916/2546/18 між суддями від 25.09.2019 року, для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів у складі Ярош А.І. (головуючий суддя), суддів Савицького Я.Ф., Діброви Г.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 року прийнято апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Малиновського Олега Леонідовича на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2019 у справі № 916/2546/18 до провадження колегію суддів у складі Ярош А.І. (головуючий суддя), суддів Савицького Я.Ф., Діброви Г.І. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв чи клопотань.

Відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Малиновського Олега Леонідовича про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Вирішено розглянути апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Малиновського Олега Леонідовича на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2019 у справі №916/2546/18 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

11.10.2019 до суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги від Фізичної особи - підприємця Малиновського Олега Леонідовича, в яких апелянт, враховуючи те, що суд апеляційної інстанції відмовив Позивачу у задоволенні клопотання про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з викликом сторін, Позивач вважає за необхідне надати суду додаткові письмові пояснення по суті апеляційної скарги.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції від 02 липня 2019 року у справі № 916/2546/18. Прийняти у справі № 916/2546/18 нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а саме стягнути з Відповідача (Приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав», ідентифікаційний код юридичної особи - 37396233, місцезнаходження юридичної особи - 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 1016) на користь Позивача, як фізичної особи, грошові кошти у загальній сумі 51751,85 гривень, яка складається з суми зобов`язань за Договором з додатковими (розширеними) його умовами у розмірі 30431,00 гривень та з суми нарахованих штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання у розмірі 21320,85 грн. Стягнути з Відповідача на користь Позивача, фізичної особи, судові витрати у загальній сумі 7418,70 грн., що складаються з оплати судового збору у розмірі 2844,20 грн., витрат на поштові послуги з відправки Відповідачу копій документів по справі у розмірі 446,52 грн., витрат на копіювання судових документів у розмірі 344,00 грн., витрат на папір для роздруківки судових документів у розмірі 193,96 грн, транспортних витрат, пов`язаних з прибуттям до суду у розмірі 384,00 грн., відсотків за позиками у розмірі 1306,02 грн. та пені за прострочку повернення позики у розмірі 1900,00 грн.

04.11.2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав", в якому відповідач просить відмовити Позивачу в задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2019 року залишити без змін.

Відповідач вважає, що Господарський суд Одеської області на підставі ретельного та повного з`ясування усіх обставин справи дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Позивача. Суд вірно встановив, що в матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання відповідачем умов договору від 19.03.2014р. за №ПР-02/03/14 про надання послуг у галузі авторського права та суміжних прав вбачається в частині виплати винагороди в розмірі 40% від стягнутих коштів за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених позивачем Матеріалах фіксації, оскільки зазначена винагорода взагалі не була передбачена умовами договору. До того ж будь-якими іншими юридичними документами винагорода в 40% для Позивача не передбачена. Усі припущення Позивача зводяться до того, що заявник Позову намагається отримати кошти за ненадані послуги по неузгодженим умовам.

Підставою для виплати винагороди представнику є акт прийому-передачі послуг, зазначений в п.2.5. даного договору. Виплата винагороди Представнику здійснюється за умови виконання ним своїх зобов`язань після підписання акту прийому-передачі послуг обома Сторонами один рахунок на місяць виключно з коштів, які надійшли на рахунок ПО «УЛАСП» від Користувачів по ліцензійним договорам, укладеним при посередництві або які супроводжуються Представником (п.4.6 договору).

Все інше, що намагається навести як доказ Позивач не має ознак допустимості, належності, достовірності.

Відповідач вважає, що як вбачається із рішення Господарського суду Одеської області, суд не допустив порушення норм матеріального та процесуального права, здійснив повне, об`єктивне дослідження всіх обставин справи, дотримуючись усіх принципів господарського судочинства.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судовою колегією, 19.03.2014р. між Фізичною особою-підприємцем Малиновським Олегом Леонідовичем (представник) та Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» (ПО «УЛАСП») укладено договір №ПР-02/03/14 про надання послуг у галузі авторського права та суміжних прав.

Відповідно до п.2.2. договору №ПР-02/03/14 в порядку та на умовах, визначених даним договором, представник зобов`язується за завданням ПО «УЛАСП»: надавати послуги відповідно до п.3.1. даного договору по виявленню користувачів та укладенню ліцензійних договорів в межах території з такими користувачами, як: дискотеки, клуби, танцювальні майданчики, бари, кафе, ресторани, торгівельні та/або розважальні центри, організатори виставок, організатори показів мод, організатори спортивних змагань, організації аудіо-відео прокату, організації теле- та радіомовлення, музеї, художні галереї, виставкові зали, підприємства і організації у сфері туризму та санаторно-курортні комплекси, підприємства готельного комплексу, транспортні організації, казино, фотоательє, спортивно-розважальні заклади; організатори концертно-видовищних заходів, організатори гастрольних заходів тощо; телерадіоорганізації; провайдери програмної послуги; здійснювати супроводження ліцензійних договорів відповідно до п.3.1.9. даного договору.

Згідно із п.2.3. договору №ПР-02/03/14 ПО «УЛАСП» зобов`язується прийняти послуги, передбачені п.2.2. та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених розділом 4 даного договору.

Пунктом 2.5. договору №ПР-02/03/14 встановлено, що підтвердженням надання послуг за цим договором є підписання акту прийому-передачі послуг, який складається представником та підписується уповноваженими особами кожної із сторін та скріплюється печатками.

Умовами п.3.1 договору №ПР-02/03/14 встановлено, що Представник зобов`язаний: виконувати завдання ПО «УЛАСП», пов`язані з виконанням умов договору. Особисто надавати ПО «УЛАСП» послуги, передбачені договором. Виявляти в межах території Користувачів та сприяти їх залученню до співробітництва з ПО «УЛАСП».

Виявляти незаконне використання творів (у т.ч. об`єктів суміжних прав) та, за письмовим погодженням з ПО «УЛАПС» здійснювати фіксацію і вживати заходи для усунення таких порушень. Фіксація має бути проведена та оформлена представником відповідно до «Методики організації і проведення контрольного прослуховування його результатів» (затверджену директором ПО «УЛАСП»). Проводити всю переддоговірну роботу, в т.ч представляти ПО «УЛАСП» у переговорах з Користувачами з питань укладання між останніми та ПО «УЛАСП» ліцензійних договорів на право використання музичних творів, об`єктів суміжних прав без права підписання будь-яких документів від імені ПО «УЛАСП». При укладанні ліцензійного договору між Користувачем і ПО «УЛАСП» оригінал такого договору візується Представником. Тільки завірені Представником (на останній сторінці ліцензійного договору з Користувачем) ліцензійні договори включаються в акт прийму передачі послуг відповідно до п. 2.5 Договору. Дотримуватись всі вимог ПО «УЛАСП» щодо укладання та оформлення ліцензійних договорів з Користувачами з обов`язковою перевіркою достовірності та правильності їх оформлення. Орієнтований розмір винагороди (роялті) погоджується Представником з ПО «УЛАСП» до початку переговорів з користувачем. Представники повинні вчасно надсилати ПО «УЛАСП» оформлені ліцензійні договори з повним комплектом засвідчених копій документів, зазначених у договорах. Надавати необхідну методичну допомогу Користувачам, правильність оформленні звітної та іншої документації, передбаченої договором щодо використання об`єктів авторського права та суміжних прав за установленою і ліцензійному договорі формою. Своєчасно вживати заходи щодо здійснення ефективного супроводження договорів, які зазначені в Акті договорів прийому-передачі наданих послуг, оформленого за формою наведеною в додатку 1 до договору. Проводити роз`яснювальну роботу серед Користувачів з питань дотримання законодавства України в сфері авторського права і суміжних прав. Зберігати конфіденційність отриманої від Користувачів та ПО УЛАСП» інформації щодо фінансових та інших ліцензійних договорів і даного договору. Неухильно дотримуватись та забезпечувати виконання всіх вимог ПО «УЛАСП» щодо укладання та супроводження ліцензійних договорів з Користувачами. Добросовісно, своєчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов`язання за даним договором.

Згідно із пунктами 3.3.4., 3.3.5. та 3.3.6. договору №ПР-02/03/14 ПО «УЛАСП» зобов`язане: прийняти результати наданих послуг представником; за умови виконання представником положень п.3.1. даного договору, виплатити представнику винагороду за надані послуги в термін і в розмірі, визначеному розділом 4 даного договору; добросовісно, своєчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов`язання за даним договором.

Відповідно до п. 4.1. договору №ПР-02/03/14, за надані послуги відповідно до розділу 2 даного договору та за умови виконання представником зобов`язань, зазначених в п.3.1. даного договору, щомісячно після підписання сторонами акту прийому-передачі послуг, ПО «УЛАСП» перераховує представнику протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання зазначеного акту винагороду, розмір якої вираховується в процентному відношенні від суми отриманої ПО «УЛАСП» за ліцензійними договорами, укладеними при посередництві представника.

За положеннями п.п.4.2.1., 4.2.2., 4.2.3. договору №ПР-02/03/14 сума винагороди за надані послуги становить: 100% від першого місячного платежу, отриманого ПО «УЛАСП» від користувача за договорами, укладеними при посередництві представника, але не більше суми місячного платежу, встановленого договором, укладеним між користувачем та ПО «УЛАСП» за посередництва представника, та у подальшому 10 % від щомісячних платежів, що фактично отримані ПО «УЛАСП» від користувача протягом 2-12 місяців строку дії договору з користувачем, відповідно, якщо зазначений договір укладений строком на 1 рік або більше. Після дванадцятого місяця надання послуг розмір винагороди представника підлягає додатковому погодженню, шляхом укладання додаткової угоди до даного договору. 20% від загальної суми коштів, отриманих ПО «УЛАСП» від користувача за договорами, укладеними при посередництві представника, якщо зазначені договори укладені строком менше ніж на 1 рік. У разі, якщо за договором, укладеним між користувачем та ПО «УЛАСП» строком на 1 рік або більше при посередництві представника, виникає заборгованість більше ніж 3 місяці, сума винагороди представника підлягає зміні шляхом її перерахування та становить 20% від загальної суми коштів, отриманих ПО «УЛАСП» від користувача за відповідним договором.

Положення пункту 4.3. договору №ПР-02/03/14 визначають, що сума щомісячної винагороди за надані послуги остаточно визначається в акті прийому-передачі послуг згідно з п.2.5. даного договору.

Згідно із п.4.5. договору №ПР-02/03/14, підставою для виплати винагороди представнику є акт прийому-передачі послуг, зазначений в п.2.5. даного договору, який підписується сторонами виключно за наявності: укладання між ПО «УЛАСП» і користувачами ліцензійних договорів, виконання всіх зобов`язань користувачами із дотриманням умов, передбачених п.3.1. даного договору; фактичного надходження від користувачів авторської винагороди, винагороди за використання об`єктів суміжних прав, звітів та актів до ПО «УЛАСП» по ліцензійним договорам з користувачами, визначеними в п.2.2.1.1., п.2.2.1.2. та п.2.2.2. даного договору, які відповідають вимогам ПО «УЛАСП».

Виплата винагороди Представнику здійснюється за умови виконання ним своїх зобов`язань після підписання акту прийому-передачі послуг обома Сторонами один рахунок на місяць виключно з коштів, які надійшли на рахунок ПО «УЛАСП» від Користувачів по ліцензійним договорам, укладеним при посередництві або які супроводжуються Представником (п.4.6 договору).

Відповідно до положень пункту 4.8 договору №ПР-02/03/14, представник має право лише на винагороду встановлену цим договором, але не має право на відшкодування будь-яких витрат пов`язаних з його виконанням.

Пунктами 10.1. та 10.2. договору №ПР-02/03/14 встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє по 31.12.2014р. При цьому зобов`язання сторін, що виникли під час дії даного договору, залишаються в силі до повного їх виконання. Закінчення строку даного договору не звільняє сторони від відповідальності за будь-яке порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Зміни та додатки до даного Договору укладаються у письмовій формі шляхом підписання додаткової угоди до даного договору та є чинним за умови підписання їх уповноваженими представниками обох сторін (п.11.1 договору).

Пунктом 11.6 договору №ПР-02/03/14 встановлено, що сторони домовились, що після підписання даного договору всі попередні переговори та домовленості за ним, листування, попередні угоди та протоколи про наміри з питань, що так чи інакше стосується предметом даного договору, втрачають юридичну силу.

Згідно пункту 11.9 договору №ПР-02/03/14 витрати кожної із сторін, пов`язаних з виконанням зобов`язань за даним договором відшкодовується самостійно силами кожної зі сторін.

Додатковою угодою №5 від 30.04.2018р. до договору №ПР-02/03/14 від 19.03.2014р. сторони погодили продовжити дію вказаного договору до 01.09.2018р.

Позивач зазначає, що після укладання Договору, але до початку виконання зобов`язань по проведенню фіксації, сторони погодити додаткові (розширені) умови договору, за якими позивач отримував винагороду в розмірі 40 % від стягнутих коштів за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених позивачем Матеріалах фіксації. Зазначені додаткові (розширені) умови позивача та відповідач узгодили шляхом листування електронною поштою.

За посиланнями позивача, Відповідач виплачував Позивачу вищезазначену винагороду.

Так, справи, які були завершені ухваленням відповідних судових рішень на користь ОКУАСП та за якими Відповідач сплатив Позивачу винагороду в повному обсязі є наступні:

1) по справі № 916/4847/15 було стягнуто з ТОВ «Платин» грошові кошти в сумі 13780,00 грн. та судовий збір. Відповідач сплатив Позивачу винагороду у розмірі 40% від основної суми 13780,00 грн., що складає 5512,00 грн. та яка відповідно Акту № 01 від 31.01.17 р. була перерахована на картковий рахунок Позивача;

2) по справі № 916/4848/15 було стягнуто з ФОП Живченко С.С. грошові кошти в сумі 13780,00 грн. та судовий збір. Відповідач сплатив Позивачу винагороду у розмірі 40% від основної суми 13780,00 грн., що складає 5512,00 грн. та яка відповідно Акту № 27 від 29.07.16р..

Також, позивач вказує, що справи які були завершені ухваленням відповідних судових рішень на користь ОКУАСП та за якими Відповідач не повністю виплатив Позивачу винагороду є наступні:

1) по справі № 916/4845/15 було стягнуто з ФОП Савіной І.М. грошові кошти в сумі 20670,00 грн. та судовий збір. Відповідач був зобов`язаний сплатити Позивачу винагороду в розмірі 40% від основної суми 20670,00 грн., що складає 8268,00 грн.;

2) по справі № 916/4856/15 було стягнуто з ФОП Шуйського О.Ю. грошові кошти в сумі 27560,00 грн. та судовий збір. Відповідач був зобов`язаний сплатити Позивачу винагороду в розмірі 40% від основної суми 27560,00 грн., що складає 11024,00 грн.

Отже, загальний розмір винагороди Позивача по вищезазначеним стягненням по справах 916/4845/15 та № 916/4856/15 складав 19292,00 грн., але Відповідач сплатив відповідно Акту № 09 від 29.09.17 р. разом кошти в сумі лише 19061,00 грн., які були перераховані на картковий рахунок Позивача. Відповідач не доплатив Позивачу різницю винагороди в сумі 231,00 грн.

Позивач стверджує, що справи, які були завершені ухваленням відповідних судових рішень на користь ОКУАСП та за якими Позивач не отримав жодної винагороди є наступні:

1) по справі № 916/1665/16 було стягнуто з Фірми "Істок-ЛТД" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю грошові кошти в сумі 14500,00 грн. та судовий збір. Відповідач був зобов`язаний сплатити Позивачу винагороду в розмірі 40% від основної суми 14500,00 грн., що складає 5800,00 грн.

2) по справі № 916/1666/16 було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "А І ТВ" грошові кошти в сумі 29000,00 грн. та судовий збір. Відповідач був зобов`язаний сплатити Позивачу винагороду в розмірі 40% від основної суми 29000,00 грн., що складає 11600,00 грн.

3) по справі № 916/4242/15 було стягнуто з Приватного підприємства "СТОД" грошові кошти в сумі 32000,00 грн. та судовий збір. Відповідач був зобов`язаний сплатити Позивачу винагороду в розмірі 40% від основної суми 32000,00 грн., що складає 12800,00 грн.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини, Фізична особа - підприємець Малиновський Олег Леонідович звернувся до господарського суду Одеської області з відповідним позовом, за захистом свого порушеного права.

В силу статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. (ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України).

При цьому, ст.12 Цивільного Кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п.1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Надаючи оцінку укладеному 19.03.2014р. між Фізичною особою-підприємцем Малиновським Олегом Леонідовичем (представник) та Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" (ПО "УЛАСП") договору №ПР-02/03/14 про надання послуг у галузі авторського права та суміжних прав, судова колегія доходить наступних висновків.

За умовами вказаного договору, представник зобов`язується за завданням ПО "УЛАСП": надавати послуги відповідно до п.3.1. даного договору по виявленню користувачів та укладенню ліцензійних договорів в межах території з такими користувачами, як: дискотеки, клуби, танцювальні майданчики, бари, кафе, ресторани, торгівельні та/або розважальні центри, організатори виставок, організатори показів мод, організатори спортивних змагань, організації аудіо-відео прокату, організації теле- та радіомовлення, музеї, художні галереї, виставкові зали, підприємства і організації у сфері туризму та санаторно-курортні комплекси, підприємства готельного комплексу, транспортні організації, казино, фотоательє, спортивно-розважальні заклади; організатори концертно-видовищних заходів, організатори гастрольних заходів тощо; телерадіоорганізації; провайдери програмної послуги; здійснювати супроводження ліцензійних договорів відповідно до п.3.1.9. даного договору, а ПО "УЛАСП" зобов`язується прийняти послуги, передбачені п.2.2. та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених розділом 4 даного договору.

Як визначено у ст.901 Цивільного Кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України).

Предметом позовних вимог є вимога позивача про стягнення з відповідача винагороду в розмірі 40% від стягнутих грошових коштів за судовими позовами.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що договором від 19.03.2014р. за №ПР-02/03/14 про надання послуг у галузі авторського права та суміжних прав зазначена винагорода не передбачена .

Так відповідно до п. п 4.1. договору №ПР-02/03/14, за надані послуги відповідно до розділу 2 даного договору та за умови виконання представником зобов`язань, зазначених в п.3.1. даного договору, щомісячно після підписання сторонами акту прийому-передачі послуг, ПО "УЛАСП" перераховує представнику протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання зазначеного акту винагороду, розмір якої вираховується в процентному відношенні від суми отриманої ПО "УЛАСП" за ліцензійними договорами, укладеними при посередництві представника.

Сума винагороди за надані послуги становить: 100% від першого місячного платежу, отриманого ПО "УЛАСП" від користувача за договорами, укладеними при посередництві представника, але не більше суми місячного платежу, встановленого договором, укладеним між користувачем та ПО "УЛАСП" за посередництва представника, та у подальшому 10 % від щомісячних платежів, що фактично отримані ПО "УЛАСП" від користувача протягом 2-12 місяців строку дії договору з користувачем, відповідно, якщо зазначений договір укладений строком на 1 рік або більше. Після дванадцятого місяця надання послуг розмір винагороди представника підлягає додатковому погодженню, шляхом укладання додаткової угоди до даного договору. 20% від загальної суми коштів, отриманих ПО "УЛАСП" від користувача за договорами, укладеними при посередництві представника, якщо зазначені договори укладені строком менше ніж на 1 рік. У разі, якщо за договором, укладеним між користувачем та ПО "УЛАСП" строком на 1 рік або більше при посередництві представника, виникає заборгованість більше ніж 3 місяці, сума винагороди представника підлягає зміні шляхом її перерахування та становить 20% від загальної суми коштів, отриманих ПО "УЛАСП" від користувача за відповідним договором (п.п.4.2.1., 4.2.2., 4.2.3. договору №ПР-02/03/14).

Сума щомісячної винагороди за надані послуги остаточно визначається в акті прийому-передачі послуг згідно з п.2.5. даного договору (п. 4.3. договору №ПР-02/03/14).

Підставою для виплати винагороди представнику є акт прийому-передачі послуг, зазначений в п.2.5. даного договору, який підписується сторонами виключно за наявності: укладання між ПО "УЛАСП" і користувачами ліцензійних договорів, виконання всіх зобов`язань користувачами із дотриманням умов, передбачених п.3.1. даного договору; фактичного надходження від користувачів авторської винагороди, винагороди за використання об`єктів суміжних прав, звітів та актів до ПО "УЛАСП" по ліцензійним договорам з користувачами, визначеними в п.2.2.1.1., п.2.2.1.2. та п.2.2.2. даного договору, які відповідають вимогам ПО "УЛАСП" (п.4.5. договору №ПР-02/03/14).

Виплата винагороди Представнику здійснюється за умови виконання ним своїх зобов`язань після підписання акту прийому-передачі послуг обома Сторонами один рахунок на місяць виключно з коштів, які надійшли на рахунок ПО "УЛАСП" від Користувачів по ліцензійним договорам, укладеним при посередництві або які супроводжуються Представником (п.4.6 договору).

Відповідно до положень пункту 4.8 договору №ПР-02/03/14, представник має право лише на винагороду встановлену цим договором, але не має право на відшкодування будь-яких витрат пов`язаних з його виконанням.

Позивач зазначає, що після укладання Договору, але до початку виконання зобов`язань по проведенню фіксації, сторони погодили додаткові (розширені) умови договору, за якими позивач отримував винагороду в розмірі 40 % від стягнутих коштів за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених позивачем Матеріалах фіксації.

Зазначені додаткові (розширені) умови позивача та відповідач узгодили шляхом листування електронною поштою.

В підтвердження зазначених обставин позивач посилається на листи, якими обмінювались Малиновський О.В. з фактичним керівником ПО «УЛАСП» Нікіним О.І.., з директором по розвитку регіональних представництв Савченко О.Г. через електронну пошту: листи від 21.07.16, 01.11.16, 13.01.17, 17.02.17, 20.02.17, 14.03.17 до Нікіна О.І. з його відповідями (т.1 а.с.48-57)

Судова колегія критично оцінює зазначене листування, оскільки з нього неможливо ідентифікувати, з якою особою здійснювалась переписка, та не вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати винагороду у розмірі 40% від стягнутих коштів за судовими процесами.

Апелянт помилково тлумачить п. 11.1 Договору таким чином, що договором не передбачено обов`язкового укладання додаткових угод між Сторонами у паперовій письмовій формі.

Умовами п.11.1 договору сторони передбачили, що зміни та додатки до даного Договору укладаютьсяу письмовій формі шляхом підписання додаткової угоди до даного договору та є чинним за умови підписання їх уповноваженим представником обох сторін (п.11.1 договору).

Проте, доказів укладення між сторонами додаткової угоди до договору з встановленням обов`язку відповідача сплачувати винагороду у розмірі 40%, за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених позивачем Матеріалах фіксації, на яку посилається апелянт, матеріали справи не містять.

Отже, судова колегія відхиляє доводи скаржника про те, що надані суду копії з електронного листування між Позивачем та Відповідачем є доказом фактичного укладання та підписання додаткової угоди щодо виплати Позивачу винагороди у розмірі 40% від стягнутих грошових коштів за використання Матеріалів фіксацій Позивача у судових справах.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом не доведено неналежного виконання відповідачем умов договору від 19.03.2014р. за №ПР-02/03/14 про надання послуг у галузі авторського права та суміжних прав в частині виплати винагороди в розмірі 40% від стягнутих коштів за судовими позовами, оскільки зазначена винагорода взагалі не була передбачена умовами договору.

Протилежного апелянтом не доведено.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Довід скаржника про те, що відсутність між Сторонами письмових додаткових угод в паперовій щодо визначення винагороди в 40% від стягнутих коштів за судовими позовами не означає взагалі відсутності укладеної додаткової угоди, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Доводи апелянта про те, що відповідач без дозволу та згоди Позивача передав деякі приналежні Позивачу матеріали фіксацій афілійованій з Відповідачем організації, якою є приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (далі - ПО «ОКУАСП»), що не було передбачено договором, судова колегія відхиляє, оскільки підставою для позовних вимог позивачем визначено невиконання відповідачем обов`язку з оплати винагороди у відсотковому розмірі від стягнутих коштів за судовими позовами.

Той факт, що для стягнення грошових коштів в судовому порядку були використані матеріали фіксації, здійснені Малиновським О.Л. , не свідчить про виникнення у відповідача обов`язку щодо виплати Позивачу грошової винагороди, оскільки, як зазначалось вище, така винагорода не була передбачена умовами договору,а навпаки передбачено укладення додаткових угод в письмовому вигляді відповідно до п.11.1 договору та приписів ст.654 ЦК України.

При цьому, судова колегія зауважує, що позивачем заявлено до стягнення грошову винагороду у розмірі 40% від стягнутих грошових коштів за судовими позовами, які будуть ґрунтуватись на зроблених позивачем матеріалах фіксацій, а не за сам факт використання його матеріалів фіксацій у судових справах.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що в справах за рішеннями якими на думку позивача йому має бути сплачена винагорода, відповідач не був жодною зі сторін; у зазначених справах позивачем була Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами".

Отже, враховуючи викладене, обраний позивачем спосіб захисту позовних вимог, з урахуванням відсутності в спірному договорі будь яких посилань на виплату винагороди в розмірі 40% від стягнутих коштів за судовими позовами, відсутність додаткової угоди, яка б регламентувала відповідне питання, ненадання належних та допустимих доказів на підтвердження неналежного викання відповідачем зобов`язань за спірним договором, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, що позовна вимога ФОП Малиновський О.Л., задоволенню не підлягає.

Відповідно, не підлягають задоволенню похідні вимоги про стягнення 21320,85грн. штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання; а також враховуючи недоведеність позовних вимог, заява про застосування строків позовної давності не підлягає застосуванню.

Судова колегія не вбачає процесуальних порушень суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання Малиновського О.Л. від 03.06.2019р. про витребування доказів по справі № 916/2546/18 у вигляді інформації щодо руху грошових коштів на рахунку ПО «ОКУАСП» з 2016р. по 2019р., який обліковується в АТ «Укрексімбанк», застосувавши свої дискреційні повноваження, на власний розсуд.

Відповідно до ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо посилань скаржника на відмову суду у зміні статусу позивача, апеляційний суд зауважує, що постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 року у даній справі було надано оцінку факту того, що Малиновський Олег Леонідович м. Одеса припинив свою діяльність, як фізична особа - підприємець.

Апеляційним судом зазначено, що з урахуванням приписів ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, спори, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності та якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалась зазначеною особою, зареєстрованою підприємцем, розглядаються в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду першої інстанції, наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки оскаржуване рішення містить висновки, які визнаються судовою колегією законними та обґрунтованими.

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 26.12.2018 року у справі №916/2467/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст. 276, 282, 287-288 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Малиновського Олега Леонідовича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2019 року по справі №916/2546/18 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Ярош
Судді Г.І. Діброва
Я.Ф. Савицький