РІШЕННЯ

18 листопада 2019 року м. ТернопільСправа № 921/591/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участю секретаря судового засідання: Бурда З.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСПЕЦІНВЕСТ", вул. М.Раскової, буд. 23, оф. 1109, м. Київ, 02002

до відповідача: Фермерського господарства "Андрій", с. Швайківці, Чортківський район, Тернопільська область, 48516

про: стягнення заборгованості за переданий товар 720095,47 грн., суми пені за невчасну оплату товару 235487,67 грн., суми трьох процентів річних 20017,12 грн., втрат від інфляції 40285,06 грн., суми судового збору 15238, 28 грн.

За участю представників:

-позивача: Молинь Роман Петрович, адвокат, ордер серія ТР №049218 на надання правової допомоги від 04.11.2019

-відповідача: не з`явився

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСПЕЦІНВЕСТ" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Андрій" про стягнення заборгованості за переданий товар 720095,47 грн., суми пені за невчасну оплату товару 235487,67 грн., суми трьох процентів річних 20017,12 грн., втрат від інфляції 40285,06 грн., суми судового збору 15238, 28 грн.

Підставою позову позивач визначає неналежну оплату Фермерського господарства "Андрій" поставленого товару, чим спричинено виникнення заборгованості в заявленій до стягнення сумі, на яку нараховано пеню, три проценти річних, втрат від інфляції.

Ухвалою суду від 18.09.2019 позовну заяву №119 від 04.09.2019 (вх. №428 від 16.09.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСПЕЦІНВЕСТ" залишено без руху.

Ухвалою суду від 01.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 04 листопада 2019 року на 14 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 04.11.2019 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №921/591/19 до судового розгляду по суті на 18.11.2019 на 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 18.11.2019 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

В судове засідання 18.11.2019 з`явився представник позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений за його місцезнаходженням: 48516, Тернопільська область, Чортківський район, село Швайківці (згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (Витяг щодо відповідача від 04.11.2019 за № станом на 04.11.2019 знаходиться в матеріалах справи)). Ухвали по справі були надіслані судом завчасно у відповідності до норм, передбачених ГПК України, та з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів. В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу копії ухвали суду про відкриття провадження у справі від 01.10.2019. Згідно відстеження поштових пересилань Укрпошта відправлення вручено: особисто відповідачу 09.10.2019.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, яка кореспондується з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступні обставини.

12.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОСПЕЦІНВЕСТ" (Продавець), з одного боку, та Фермерським господарством «Андрій» (Покупець), з іншого боку, було укладено Договір купівлі-продажу №ХВ-04/18 (надалі - Договір), згідно п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передавати узгодженими партіями Товар у власність Покупця, а Покупець зобов`язується приймати Товар та сплачувати за нього певну грошову суму (ціну Товару). Найменування Товару (номенклатура, асортимент, сорт), його кількість і іціна, а також валютний еквівалент ціни товару, зазначається у Специфікаціях (видаткових накладних), які є невід`ємною частиною цього Договору. Залежно від Товару, який поставляється, зазначені документи можуть не містити інформацію про сорт, асортимент та інші відомості. Специфікації (накладні) можуть містити й іншу інформацію про Товар, в тому числі категорії насіння, їх схожість, вологість. Сторони вважають за можливе погодити в зазначених документах тільки ту інформацію про Товар, яка їм необхідна. Якість товару відповідає сертифікату якості або іншому обов`язковому документу, зазначеному у Специфікації (накладній).

Згідно п. 2.1. Договору кількість, найменування (номенклатура, асортимент,сорт) і ціна кожної партії Товару фіксуються у відповідній видатковій накладній, яка видана на підставі Специфікації або без такої.

Відповідно п.п.3.1.1. п.3.1. Договору Покупець зобов`язується сплатити в обумовлений строк ціну Товару згідно з п.4 (умови оплати Товару) цього Договору.

Згідно п.п.3.2.1. п.3.2. Договору Продавець зобов`язується передати Товар, якість якого на момент його передачі Покупцеві відповідає сертифікату якості фірми-виробника або іншому обов`язковому документу, зазначеному у Специфікації (накладній).

Умови оплати товару сторони погодили у розділі 4 Договору.

Зокрема, згідно абзацу «а» п.п.4.1.р.4 Договору ціна Товару повинна бути повністю сплачена Продавцю Покупцем якщо Сторони або їх представники підписали Специфікацію, в якій міститься графік оплати Товару, то Покупець оплачує Продавцеві Товар згідно із зазначеним графіком. Графік оплати Товару може бути передбачений в окремому підписаному сторонами або їх представниками документі, який буде також невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п.4.10. Договору сторони домовились, що всі бухгалтерські документи (рахунок-фактура, видаткова накладна та інші), які оформлюються відповідно до оформленої Специфікації, виписуються на момент їх оформлення з зазначенням ціни, яка визначена шляхом помноження доларового еквіваленту узгодженої Сторонами в Специфікації ціни Товару, який поставляється, на курс долара США (курс продажу долара США за гривні) на українському міжбанківському ринку станом на день, що передує дню оформлення таких документів, але в будь-якому разі за правилами, встановленими у п.4.7. цього Договору. Графік оплати (строки оплати) по всіх таких відвантаженнях здійснюється на узгоджених в даній Специфікації умовах.

Грошові кошти за цим Договором перераховуються в безготівковій формі в національній валюті на поточний рахунок Продавця, зазначений у цьому Договорі (п. 4.11. Договору).

Згідно п. 8.4.1. Договору за невиконання або неналежне виконання обов`язку, передбаченого у п.п. 3.1.1. та 3.1.2. цього Договору, Покупець сплачує Продавцю неустойку, понад збитки, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується неустойка, від суми боргу за кожен день прострочення платежу незалежно від вини. Нарахування неустойки припиняється через три роки від дати, коли зобов`язання з оплати товару мало бути виконано Покупцем. Сторони вирішили збільшити термін позовної давності щодо стягнення неустойки, передбаченої у п.п. 8.4.1. цього Договору до трьох років.

Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року (п.10.1. Договору купівлі-продажу №ХВ-04/18 від 12.03.2018).

До Договору купівлі-продажу №ХВ-04/18 від 12.03.2018 сторонами підписано Специфікації: №1 від 12.03.2018 (всього на суму 115684 грн. 92 коп.), №2 від 12.03.2018 (всього на суму 42619 грн. 31 коп.),№3 від 12.03.2018 (всього на суму 90047 грн.40 коп.), №4 від 19.04.2018(всього на суму 75679 грн. 56 коп.), №5 від 19.04.2018 (всього на суму 36754 грн.80 коп.), №6 від 25.04.2018 (всього на суму 5692 грн. 20 коп.), №7 від 25.04.2018 (всього на суму 778 грн. 50 коп.), №8 від 17.05.2018 (всього на суму 60969 грн.48 коп.), №9 від 29.05.2018 (всього на суму 18363 грн.36 коп.), №10 від 29.05.2018 (всього на суму 77637 грн.30 коп.), №11 від 01.06.2018 (всього на суму 14519 грн.40 коп.), №12 від 06.06.2018 (всього на суму 2944 грн. 08 коп.), №13 від 08.06.2018 (всього на суму 14072 грн.40 коп.), №14 від 11.06.2018 (всього на суму 125508 грн. 90 коп.), №15 від 11.06.2018 (всього на суму 46543 грн. 50 коп.), №17 від 19.06.2018 (всього на суму 5740 грн. 02 коп.), №18 від 19.06.2018 (всього на суму 778 грн. 50 коп.), №19 від 22.06.2018 (всього на суму 59317 грн.44 коп.), №20 від 26.06.2018 (всього на суму 6368 грн. 88 коп.), №21 від 03.07.2018 (всього на суму 72202 грн.86 коп.), №22 від 04.07.2018 (всього на суму 16980 грн.00 коп.), №23 від 04.07.2018 (всього на суму 9790 грн.80 коп.), №24 від 11.07.2018 (всього на суму 22621 грн.44 коп.), №25 від 16.08.2018 (всього на суму 23750 грн.40 коп.), №26 від 25.09.2018 (всього на суму 1951 грн.20 коп.), №27 від 25.09.2018 (всього на суму 6100 грн.68 коп.).

У вказаних Специфікаціях зазначено остаточний строк сплати: до 01.11.2018.

Господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, згідно із положеннями ГПК України є предметом регулювання Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

Згідно п. 1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, та однією з підстав виникнення зобов`язань.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору купівлі - продажу, згідно якого, в силу ст.655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Згідно з нормами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

На виконання умов Договору купівлі-продажу №ХВ-04/18 від 12.03.2018 позивачем було передано відповідачу товар на загальну суму 960095 грн. 47 коп., що підтверджується видатковими накладними:

-№280 від 13.04.2018 на суму 115684 грн.92 коп.,

-№335 від 19.04.2018 на суму 27481 грн. 03 коп.,

-№336 від 19.04.2018 на суму 45154 грн. 80 коп.;

-№365 від 20.04.2018 на суму 11536 грн. 56 коп.;

-№366 від 20.04.2018 на суму 44892 грн. 60 коп.;

-№367 від 20.04.2018 на суму 36825 грн. 12 коп. (включено позивачем в перелік видаткових накладних, по яких відповідачу передавався товар),

-№394 від 25.04.2018 на суму 5692 грн. 20 коп.;

-№395 від 25.04.2018 на суму 778 грн. 50 коп.;

-№475 від 15.05.2018 на суму 75679 грн.56 коп.;

-№482 від 17.05.2018 на суму 60969 грн. 48 коп.;

-№489 від 17.05.2018 на суму 3860 грн.10 коп.;

-№571 від 29.05.2018 на суму 18363 грн. 36 коп.;

-№572 від 29.05.2018 на суму 77637 грн.30 коп.;

-№605 від 01.06.2018 на суму 14519 грн. 40 коп.;

-№617 від 06.06.2018 на суму 2944 грн.08 коп.;

-№638 від 08.06.2018 на суму 14072 грн. 40 коп.;

-№642 від 11.06.2018 на суму 125508 грн. 90 коп.;

-№643 від 11.06.2018 на суму 46543 грн. 50 коп.;

-№647 від 12.06.2018 на суму 6349 грн. 44 коп.;

-№665 від 19.06.2018 на суму 5740 грн. 02 коп.;

-№666 від 19.06.2018 на суму 778 грн. 50 коп.;

-№679 від 22.06.2018 на суму 59317 грн. 44 коп.;

-№684 від 26.06.2018 на суму 6368 грн. 88 коп.;

-№689 від 03.07.2018 на суму 72202 грн.86 коп.;

-№691 від 04.07.2018 на суму 16980 грн. 00 коп.;

-№692 від 04.07.2018 на суму 9790 грн. 80 коп.;

-№704 від 11.07.2018 на суму 22621 грн. 44 коп.;

-№815 від 16.08.2018 на суму 23750 грн. 40 коп.;

-№929 від 25.09.2018 на суму 1951 грн. 20 коп.;

-№930 від 25.09.2018 на суму 6100 грн. 68 коп.,

які підписані сторонами та скріплені їхніми печатками.

Відповідач отримав від позивача товар на підставі виданих довіреностей:

-№5 від 12.04.2018 ( ОСОБА_1 );

-№05 від 12.04.2018 ( ОСОБА_1 );

-№ без номера від 24.04.2018 ( ОСОБА_1 );

-№07 від 15.05.2018 ( ОСОБА_1 );

-№8 від 29.05.2018 ( ОСОБА_1 );

-№9 від 29.05.2018 ( ОСОБА_1 );

-№10 від 08.06.2018 ( ОСОБА_1 );

-№10 від 08.06.2018 ( ОСОБА_1 );

-№11 від 19.06.2018 ( ОСОБА_1 );

-№11 від 19.06.2018 ( ОСОБА_1 );

-№12 від 03.07.2018 ( ОСОБА_1 );

-№13 від 16.08.2018 ( ОСОБА_1 );

-№14 від 25.09.2018 ( ОСОБА_1 ).

Належність виконання позивачем обов`язків згідно Договору купівлі-продажу №ХВ-04/18 від 12.03.2018 стосовно строків поставки, кількості та якості підтверджується також відсутністю жодних зауважень чи претензій з боку відповідача.

Відповідач Фермерське господарство "Андрій" частково розрахувався за отриманий товар у загальній сумі 240000 грн.:

-12.10.2018 на суму 75000 грн.,

-25.09.2018 на суму 25000 грн.,

-23.10.2018 на суму 50000 грн.,

-25.10.2018 на суму 50000 грн.,

-31.07.2019 на суму 6000 грн. (сплатив голова фермерського господарства Бартків Олег),

-31.07.2019 на суму 14000 грн.(сплатив голова фермерського господарства Бартків Олег),

-12.08.2019 на суму 20000 грн.,

що підтверджується виписками про рух коштів по банківському рахунку позивача видані АТ "Укрсиббанк" 08.08.2019, 09.08.2019, 03.09.2019.

Як стверджує позивач у позовній заяві відповідач повністю оплатив товари, передані відповідачу за видатковими накладними №280 від 13.04.2018, №335 від 19.04.2018, №367 від 20.04.2018 та частково оплативши товари передані відповідачу за видатковою накладною №336 від 19.04.2018.

Вимога вих.№25/01-4 від 25.01.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСПЕЦІНВЕСТ» до Фермерського господарства «Андрій» про сплату заборгованості за поставлений товар отримана останнім, про що свідчить підпис директора господарства ОСОБА_2 О ОСОБА_3 І. та відтиск печатки господарства.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд враховує, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, хоч йому було створено усі можливості для надання заперечень.

Як стверджує позивач та зазначене не спростовано відповідачем, відповідач на момент звернення з позовом до суду оплатив лише частково поставлений йому товар, та неоплаченим був товар на суму 720095 грн. 47 коп., що підтверджено поданими позивачем доказами і не спростоване відповідачем.

Разом з цим, 18.11.2019 ТОВ «Агроспецінвест» через канцелярію суду 18.11.2019 подано Заяву №134 від 07 листопада 2019, в якій просить врахувати при прийнятті рішення у справі №921/591/19 те, що відповідач після порушення провадження по цій справі сплатив позивачу за переданий позивачем товар 15 жовтня 2019 року 92000,00 грн. та 16 жовтня 2019 року 8000,00 грн. та 05 листопада 2019 року 200000,00 грн., всього 300000,00 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за переданий товар станом на 07 листопада 2019 року складає 420095,74 грн. До зазначеної Заяви додано копії виписок АТ «Укрсиббанк» з рахунку позивача з 15.10.2019, з 16.10.2019 та з 05.11.2019.

Таким чином сторони не заперечують, що заборгованість з основної суми боргу станом на 07.11.2019 року станом на 420095,47 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що в частині стягнення 300000 грн. 00 коп. основного боргу слід закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У пункті 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Згідно п.п. 8.4.1. п.8.4. Договору за не виконання або неналежне виконання обов`язку, передбаченого у п.п.3.1.1. та 3.1.2. цього Договору, Покупець сплачує Продавцю неустойку, понад збитки, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується неустойка, від суми боргу за кожен день прострочення платежу незалежно від вини. Нарахування неустойки припиняється через три роки від дати, коли зобов`язання з оплати товару мало було бути виконано Покупцем. Сторони збільшили термін позовної давності щодо стягнення неустойки, передбаченої у п.п. 8.4.1. цього Договору, до трьох років.

За допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга", з врахуванням вартості переданого позивачем та отриманого відповідачем згідно видаткових накладних товару, передбаченого у Договорі терміну здійснення розрахунку та здійснених відповідачем оплат, суд провів перерахунок заявленої до стягнення суми пені 235487 грн. 67 коп.

Згідно проведеного судом перерахунку, правомірним, в межах визначеного позивачем періоду з 02.11.2018 по 04.09.2019, є нарахування пені в загальній сумі 223926 грн. 29 коп.

А тому, позовні вимоги в частині стягнення 223926 грн. 29 коп. пені підлягають до задоволення.

Пеня в сумі 11561,28 грн. нарахована позивачем та заявлена до стягнення безпідставно (проведений судом перерахунок знаходиться в матеріалах справи). А тому, позовні вимоги в частині стягнення 11561,28 грн. до задоволення не підлягають.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 20017 грн. 12 коп. суми трьох процентів річних нарахованих за період з 02.11.2018 по 04.09.2019.

Судом розглянуто проведений позивачем розрахунок 3% річних та за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга", в межах визначеного позивачем періоду, з врахуванням передбаченого умовами Договору терміну розрахунків, проведено перерахунок заявленої до стягнення суми 3% річних.

Згідно проведеного судом перерахунку, нарахування позивачем 3% річних в сумі 18960 грн 76 коп. за період з 02.11.2018 по 04.09.2019 є правомірним, а позов в даній частині таким, що підлягає до задоволення (проведений судом перерахунок - в матеріалах справи).

Також позивач заявив до стягнення з відповідача 40285 грн. 06 коп. втрат від інфляції нарахованих за період з листопада 2018 року по липень 2019 року.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція); у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997р. N39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Враховуючи наведені вище обставини, суд, здійснивши власний арифметичний перерахунок заявлених до стягнення інфляційних нарахувань за періодз листопада місяця 2018 року по червень місяць 2019 року (включно) на суму простроченого грошового зобов`язання в розмірі 760095,47 грн. Згідно проведеного перерахунку, суд дійшов висновку, що в межах визначеного позивачем періоду правомірним є нарахування інфляційних втрат в загальній сумі 40285 грн 06 коп.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи з наступного.

За змістом приписів ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, частинами 4, 5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

25.10.2019 від позивача до матеріалів справи поступило Клопотання №128 від 18.10.2019 (вх. №19385), в якому просить суд зарахувати до попереднього розрахунку суми судових витрат витрати ТОВ «АГРОСПЕЦІНВЕСТ» на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. 00 коп. та стягнути з відповідача Фермерського господарства «Андрій» у складі судових витрат, витрати ТОВ «АГРОСПЕЦІНВЕСТ» на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. 00 коп.

В обґрунтування вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав до Клопотання №128 від 18.10.2019 Договір-доручення про надання правової (правничої) допомоги та представництво інтересів №б/н від 10.10.2019 (копія), укладений між позивачем та адвокатом Молинь Р.П., що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльності серія ТР №000290 від 27.04.2018, а також платіжне доручення №6617 від 10.10.2019.

Також в матеріалах справи знаходиться ордер серія ТР №049218 від 04.11.2019 на надання правової допомоги, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльності серія ТР №000290 від 27.04.2018 (копія), посвідчення адвоката №000290 видане 27.04.2018 (копія).

Згідно п. 3.1 Договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 10.09.2019, за правову допомогу передбачену в п.1.2. за згодою сторін встановлюється у вигляді оплати з розрахунку 1 судове засідання 750 грн. Загальна кількість судових засідань за даним договором встановлюється у кількості 4 судових засідань загальною вартістю 3000 грн.

Згідно п.3.2. Договору-доручення в ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором.

Згідно п.4.1. Договору-доручення кінцевий фактичний розмір винагороди фіксується в актах передачі-приймання послуг.

Крім того, в судовому засіданні 18.11.2019 представник позивача надав до матеріалів справи Акт про надання правової допомоги (професійної правничої) допомоги згідно Договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги та представництво інтересів від 10.09.2019 року. Зазначений Акт підписаний Замовником ТОВ «Агроспецінвест» та містить відбиток печатки юридичної особи позивача та підписаний Адвокатом Молинь Р.П. із відтиском його печатки. В Акті сторонами засвідчено про надану правову (професійну правничу) допомогу (участь у судових засіданнях, представництво, направлені адвокатські запити, тощо), а саме: 04.11.2019 участь у судовому засіданні по справі №921/591/19 та 18.11.2019 участь у судовому засіданні по справі №921/591/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, за приписами п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, при визначенні суми відшкодування витрат на надання послуг адвоката, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Гонорар адвоката погоджено за взаємною згодою сторін та становить з розрахунку 1 судове засідання 750 гривень.

Всього адвокат Молинь Р.П. брав участь у 2 судових засіданнях: 04.11.2019 та 18.11.2019. Тобто, винагорода складає 1500 грн., що є підставою вважати необґрунтованою вимогу про стягнення коштів за даний вид послуг в сумі 1500 грн.

Враховуючи надані позивачем докази на підтвердження наданої правничої допомоги та факт часткового задоволення позову (наявні підстави, передбачені нормою п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, для покладення на сторін витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог), а також те, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідачем не заявлено, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам у сумі 1481 грн. 37 коп.

Згідно п.3 ст. 129 Конституції України змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Законодавчо визначенні способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Як визначено статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Нормами статті 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 статті 86 ГПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судовий збір, в силу ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 46, 73-79, 86, 129, 194, п. 2 ч. 1 ст. 231, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фермерського господарства "Андрій", с. Швайківці, Чортківський район, Тернопільська область, 48516, ідентифікаційний код 21154434 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСПЕЦІНВЕСТ", вул. М.Раскової, буд. 23, оф. 1109, м. Київ, 02002, ідентифікаційний код 36862239:

- 420095 грн. 47 коп. основного боргу;

- 223926 грн. 29 коп. - пеня;

- 40285 грн. 06 коп. - втрат від інфляції;

- 18960 грн. 76 коп. 3 % річних;

- 15049 грн. 01 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

- 1481 грн. 37 коп. витрат на правову допомогу.

3.В частині стягнення 11561 грн. 38 коп. пені, 1056 грн. 36 коп. 3% річних та 1518 грн. 63 коп. витрат на правову допомогу - в позові відмовити.

4. Провадження у справі в частині стягнення 300 000 грн. 00 коп. основного боргу закрити.

5.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6.Копію рішення направити сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 21 листопада 2019 року.

Суддя С.О. Хома