ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Справа №914/309/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів Г.В. Орищин,

Г.Г. Якімець,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України №14/4-960 від 13.07.2019

на рішення Господарського суду Львівської області від 19.06.2019, повний текст рішення складено 27.06.2019,

у справі №914/309/19 (суддя Гоменюк З.П.)

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України , м. Київ

до відповідача- Української академії друкарства, м. Львів

про стягнення 4 967,45грн заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ПАТ НАК «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Української академії друкарства про стягнення 4 967,45грн заборгованості, з яких: 4 705,92грн пеня та 261,53грн 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання умов договору купівлі-продажу №2649/15-ТЕ-21 від 18.03.2015 позивач передав у власність відповідачу природний газ на загальну суму 318 958,84грн. За умовами п.6.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем поставленого газу в січні- березні та в листопаді 2015 року на підставі ст. 625 ЦК України та п.7.2 договору позивач заявив до стягнення 4 705,92грн пені та 261,53грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.06.2019 у справі №914/309/19 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 15,42грн пені, 0,95грн 3% річних та 6,33грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване ст.ст. 11, 509, 525, 530, 549, 610, 612, 625, 626, 627, 631, 692, 714, ЦК України, ст. ст.174, 230, 231 ГК України.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами п.3.4 договору підставою для остаточних розрахунків є акти приймання-передачі газу. Встановивши, що акти приймання-передачі газу за січень та лютий 2015 року сторони підписали лише 27.03.2015, суд вказав, що відповідач об`єктивно не міг виконати умови п.6.1 договору та здійснити оплату раніше ніж 27.03.2015. Крім того, суд встановив, що до укладення договору №2649/15-ТЕ-21 від 18.03.2015 між сторонами існували правовідносини щодо поставки газу на підставі договору №1323/14-ТЕ(Т)-21 від 04.04.2014, за яким мала місце переплата відповідачем коштів на загальну суму 125 428,31грн, які позивач зарахував 31.03.2015 в рахунок оплати газу, поставленого за договором №2649/15-ТЕ-21 від 18.03.2015. Суд відхилив доводи позивача про неможливість самовільного зарахування без згоди відповідача вказаних коштів , зазначивши, що заява відповідача про зарахування коштів датована 02.04.2015, в той час як позивач провів зарахування 31.03.2015, тобто до такої вказівки відповідача, і позивач не надав жодних доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали йому здійснити зарахування раніше. Відтак суд дійшов висновку про відсутність прострочення оплати за зобов`язаннями січня-лютого 2015 року, так як переплати в сумі 125 428,31грн повністю вистачило для оплати газу за цей період. Разом з тим, суд встановив прострочення відповідачем оплати газу, поставленого у березні та в листопаді 2015 року. Суд здійснив перерахунок заявлених до стягнення пені і 3% річних та встановив, що до стягнення підлягає 15,42грн пені та 0,95грн 3% річних.

АТ НАК Нафтогаз України (позивач) не погодилося з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 4 704,97грн пені та 246,11грн 3% річних, оскаржило його в цій частині в апеляційному порядку, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення в цій частині та прийняти нове, яким позов задоволити в повному обсязі.

Скаржник посилається на те, що в розрахунку заборгованості повністю відображені всі оплати, здійснені відповідачем протягом періоду постачання газу, у тому числі зараховані суми згідно з листом відповідача. Зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено, коли саме повинна враховуватися сума, визначена контрагентом у листах щодо перенесення оплати за договором. Вказує, що договором визначені планові об`єми поставки газу на період з січня по грудень 2015, відповідачем були підписані акти приймання передачі та погоджені об`єми отриманого газу за січень-лютий 2015 року, відтак вважає, що підписавши договір та в подальшому додаткові угоди до нього, відповідач прийняв на себе зобов`язання виконувати умови договору у строки, передбачені п.6.1, та нести відповідальність у випадку неналежного їх виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує доводи скаржника, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу позивача-без задоволення. Вказує, що між сторонами існували правовідносини щодо поставки газу у 2014 році на підставі договору №1323/14-ТЕ(Т)-21 від 04.04.2014, який припинив свою дію 31.12.2014. За цим договором відповідач надмірно сплатив позивачу кошти за газ в сумі 125 428,31грн. Пунктом 6.3 договору встановлено, що надмірно перераховані кошти, які надійшли від покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за договором. При цьому відсутні жодні застереження, що така передоплата повинна зараховуватись лише щодо цього договору. Зазначає, що у січні-лютому 2015 року поставка газу здійснювалась за відсутності укладеного сторонами договору, оскільки наступний договір був укладений лише 18.03.2015.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та ухвалено здійснити розгляд справи № 914/309/19 на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу природного газу №1323/14-ТЕ(Т)-21 від 04.04.2014 позивач ( продавець) передає у власність відповідачу( покупцю) з 01.01.2014 по 31.12.2014 природний газ загальним обсягом 332,5 тис.куб.м (а.с. 58-60).

Пунктом 6.3 договору встановлено, що в платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

За умови відсутності заборгованості за цим договором кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата.

Договір набуває чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2014 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення ( розділ 11 договору).

Згідно з актами приймання-передачі природного газу у січні-березні та в листопаді-грудні 2014 року позивач поставив відповідачу газ на загальну суму 196 911,55 грн (а.с. 101-105).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з листа відповідача №64 -08/1035 від 23.06.2014( а.с.99), довідки позивача щодо операцій по рахунку Української академії друкарства за період 01.01.2014 по 31.01.2016 (а.с. 100), відповідач сплатив позивачу надлишково кошти за газ за попереднім договором №13/3604-ТЕ-21 в сумі 118 585,14 грн, які були зараховані сторонами в рахунок оплати газу, поставленого у 2014 році за договором №1323/14-ТЕ(Т)-21.

Крім того, відповідач сплатив позивачу 203 754,72 грн за поставлений у 2014році газ, що підтверджено платіжними дорученнями №1760 від 29.07.2014 на суму 29 361,43грн, №2359 від 27.10.2014 на суму 45 822,00грн, №2502 від 12.11.2014 на суму 91 644,00грн, №2992 від 24.12.2014 на суму 36 927,29грн.

Відтак, станом на 01.01.2015 мала місце переплата відповідачем коштів за договором №1323/14-ТЕ(Т)-21 від 04.04.2014 в сумі 125 428,31 грн ( 118585, 14 + 203754,72 196911,55), що не заперечується сторонами.

18.03.2015 ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та Українська академія друкарства (покупець) уклали договір купівлі-продажу природного газу №2649/15-ТЕ(Т)-21 (а.с. 18-22), згідно з п.1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язється прийняти та оплатити цей природній газ на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.01.2015 по 31.12.2015 газ обсягом 332,5тис.куб.м.

Відповідно до п.3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Згідно з п.3.4 акти приймання-передачі газу, у яких зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість, є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

За умовами п.5.2 договору до сплати за 1000 куб.м. природного газу підлягає 1091,00 грн, крім того ПДВ 20% 218,20 грн, всього з ПДВ 1309,20грн.

Пунктом 6.1 договору сторони узгодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п.6.3 договору оплата за газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами перерахування коштів, затвердженими відповідною постановою уповноваженого органу, та зараховується як оплата за газ, поставлений продавцем покупцю в порядку, визначеному нормами чинного законодавства.

У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від покупця, погашає вимоги продавця у черговості, незалежно від призначення платежу, визначеного покупцем:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, пов`язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються інфляційній нарахування, відсотки річних, пені, штрафів,

3) у третю чергу погашається основна сума боргу (п.6.4 договору).

Відповідно до п.7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з розділом 11 цей договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2015, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині здійснення розрахунків до їх повного здійснення.

В подальшому сторони укладали додаткові угоди до вказаного договору, якими змінили обсяг та ціну газу, а також умови п.6.3 договору.

Так, додатковою угодою №1 від 06.04.2015 сторони встановили загальний обсяг газу, що передається з 01.01.2015 по 31.12.2015, - 207,115тис.куб.м( а.с.23-24).

Додатковою угодою №2 від 14.09.2015 сторони доповнили п.6.3 договору наступними абзацами:

За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором (а.с. 25).

Додатковою угодою №3 від 30.10.2015 встановили з 01.07.2015 ціну за 1000куб. м природного газу в сумі 2 994,30грн з ПДВ(а.с.26 ).

Згідно з актами приймання-передачі природного газу позивач поставив у 2015році, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 318 958,84 грн (а.с. 37-43), а саме:

- у січні 2015 року на суму 60 406, 49 грн, акт від 27.03.2015,

- у лютому 2015 року на суму 45 245,95грн, акт від 27.03.2015,

- у березні 2015 року на суму 21 368,76 грн, акт від 31.03.2015,

- у квітні 2015 року на суму 5 982,61 грн, акт від 30.04.2015,

- у жовтні 2015 року на суму 38 389,92 грн, акт від 30.11.2015,

- у листопаді 2015 року на суму 22 238,68 грн, акт від 30.11.2015,

- у грудні 2015 року на суму 125 326,43 грн, акт від 31.12.2015.

31.03.2015 позивач зарахував переплачені відповідачем кошти за газ, поставлений у 2014році за договором №1323/14-ТЕ(Т)-21 від 04.04.2014, в сумі 125 428,31 грн в рахунок оплати газу, поставленого у січні, лютому та в березні 2015року, що підтверджено доданим позивачем до позовної заяви розрахунком пені і 3% річних та довідкою позивача щодо операцій по рахунку Української академії друкарства за договором №2649/15-ТЕ(Т)-21 від 18.03.2015 за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 ( а.с. 46) .

При цьому відповідач звернуся до позивача про проведення такого зарахування лише у квітні 2015року( лист № 64-10/354 від 02.04.2015) (а.с. 56).

Виписками банку з рахунку позивача(а.с. 31-36) підтверджено, що відповідач сплатив позивачу за поставлений у 2015 році газ:

-17.04.2015 - 21 368,76 грн,

-13.11.2015 -14 889,92 грн та 23 500,00 грн,

-16.12.2015 - 22 238,68 грн

- 24.12.2015 - 75 877,91 грн.

За прострочення оплати газу, поставленого у січні 2015року, позивачем заявлена до стягнення пеня в сумі 3 649,22грн та 208,52грн 3% річних за період з 17.02.2015 по 30.03.2015; за прострочення оплати газу, поставленого у лютому 2015 року, позивачем заявлена до стягнення пеня в сумі 1 041, 28грн та 52,06грн 3% річних за період з 17.03.2015 по 30.03.2015; за прострочення оплати газу, поставленого в березні 2015року, позивачем заявлена до стягнення пеня в сумі 5,24грн та 0,26грн 3% річних за період з 15.04.2015 по 16.04.2015, за прострочення оплати газу, поставленого у листопаді 2015 року, позивачем заявлена до стягнення пеня в сумі 10,18грн та 0,69грн 3% річних за один день - 15.12.2015.

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки( ч.1 ст.611 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання( ч.3 ст. 549 ЦК України).

За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі договору купівлі-продажу природного газу №2649/15-ТЕ(Т)-21 від 18.03.2015 позивач передав відповідачу у січні-квітні та жовтні -грудні 2015 року природний газ на загальну суму 318 958,84 грн. Відповідно до п.6.1 договору остаточний розрахунок за переданий у відповідному місяці газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. За умовами пункту 3.4 договору підставою для остаточних розрахунків є підписані сторонами акти приймання-передачі газу. За січень та лютий 2015 року акти приймання-передачі газу складені та підписані сторонами лише 27.03.2018.

Разом з тим, у 2014 році між сторонами існували договірні відносини щодо купівлі-продажу природного газу на підставі договору №1323/14-ТЕ(Т)-21 від 04.04.2014, за результатами виконання якого відповідач сплатив позивачу надлишково за газ, поставлений у 2014році, кошти в сумі 125 428,31 грн, сума такої переплати існувала станом 01.01.2015, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами .

Умовами договорів від 04.04.2014та від 18.03.2015 ( пункти 6.3) встановлено, що за умови відсутності заборгованості за договором кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата ( за наступний період).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність прострочення оплати газу, поставленого у січні і лютому 2015року, та безпідставність нарахування позивачем пені та 3% річних за прострочення оплати газу за цей період, оскільки сума переплати (125 428,31грн) повністю покривала вартість переданого у січні-лютому 2015року газу.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи позивача про те, що без згоди відповідача не міг самостійно зараховувати переплату за 2014рік в рахунок оплати газу, поставленого у 2015році, з огляду на те, що позивач провів таке зарахування 31.03.2015 без згоди відповідача, який лише 02.04.2015 звернувся до позивача про проведення зарахування. Тим більше, що умовами договорів не передбачено отримання згоди іншої сторони на проведення такого зарахування. Відтак, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача, зазначивши, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали йому здійснити зарахування раніше.

Прострочення відповідачем оплати газу, поставленого у березні та листопаді 2015 року, підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим відповідачем.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки( ч.1 ст.611 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання( ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п.7.2 договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Суд першої інстанції правомірно визначив пеню в сумі 15,42грн та 3% річних в сумі 0.95грн, належних до стягнення з відповідача, за прострочення оплати газу, поставленого у березні 2015року, нарахованих позивачем на суму боргу за березень 2015 року - 1592, 89грн(не покритою сумою переплати за 2014рік), та нарахованих на суму боргу за листопад 2015року - 8445,42грн.

Посилання скаржника на п.6.4 договору є безпідставними, оскільки вказаним пунктом встановлено черговість погашення вимог продавця у разі наявності заборгованості покупця за минулі періоди, якої не існувало станом на момент укладення договору від 18.03.2015 №2649/15-ТЕ(Т)-21.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 15,42грн пені, 0,95грн 3% річних з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі ст.129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 19.06.2019 у справі №914/309/19 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покладається на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені ст. 288-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя Г.В. Орищин

Суддя Г.Г. Якімець