ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2196/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Концерна "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії "Військторгсервіс", м. Київ 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Приватного підприємства "СЕРЖ", м. Харків
про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути майно та стягнення 10020,82 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

третьої особи - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Концерн "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії "Військторгсервіс", м. Київ звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "СЕРЖ" м. Харків, в якому просить розірвати договір оренди № 6476-Н від 14 березня 2018 року; зобов`язати Приватне підприємство "СЕРЖ" повернути Концерну "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії "Військторгсервіс" орендоване державне майно, а саме: 1-поверхову будівлю складу з кім. №№ 1, 2, 3, 4 (магазин, склад, виробничі майстерні), інв. № 12, реєстровий № 33689922.33.АААЖЛБ394, літ. Г, Г1, Г2 (Майно), загальною площею 139,00 кв.м. за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача 10020,82 грн., що складається з: основного боргу у розмірі 8810,61 грн., пені 2 розмірі 546,91 грн., 3% річних у розмірі 46,57 грн., 7% штрафу від невиконаного зобов`язання у розмірі 616,73 грн. Також просить покласти на відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір у розмірі 6458,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засіданні на 14 серпня 2019 року на 11:40 годин та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

07 серпня 2019 року через канцелярію суду, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області подано письмові пояснення (вхідний № 18939), які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

14 серпня 2019 року через канцелярію суду, Концерном "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії "Військторгсервіс" подано клопотання (вхідний № 19525) про відкладення підготовчого засідання, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 14 серпня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 09 вересня 2019 року на 12 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 серпня 2019 року призначено підготовче засідання на 16 вересня 2019 року на 11:20 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 вересня 2019 року усне клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів задоволено; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 16 жовтня 2019 року; усне клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про відкладення підготовчого засідання задоволено та відкладено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 16 вересня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 01 жовтня 2019 року на 10:20 годин.

01 жовтня 2019 року через канцелярію суду, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області подано додаткові письмові пояснення (вхідний № 23435), які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 01 жовтня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21 жовтня 2019 року на 12:20 годин.

Протокольною ухвалою від 21 жовтня 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 05 листопада 2019 року до 11:40 годин.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області у судовому засіданні та у наданих додаткових письмових пояснення підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засіданні не з`явився.

05 листопада 2019 року через канцелярію суду, Концерном "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії "Військторгсервіс" подано клопотання (вхідний № 26540) про відкладення судового засідання, яке суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у наданому клопотанні просить суд відкласти розгляд справи, яке суд задовольняє.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області у судовому засіданні та у наданих додаткових письмових пояснення підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засіданні не з`явився.

Протокольною ухвалою від 05 листопада 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 18 листопада 2019 року до 10:40 годин.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області у судове засідання не з`явився, у наданих додаткових письмових пояснення підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернулись ухвала про відкриття провадження у справі від 16 липня 2019 року з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання", ухвала від 14 серпня 2019 року з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" та ухвала від 30 серпня 2019 року з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений судом про розгляд спору за його участю. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала відповідачу подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14 березня 2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавцем) та Приватним підприємством "СЕРЖ" (відповідачем, орендарем) було укладено договір оренди № 6476-Н, відповідно до умов пункту 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: 1-поверхова будівля складу з кім. №№1, 2, 3, 4 (магазин, склад, виробничі майстерні), інв. № 12, реєстровий № 33689922.33.АААЖЛБ394, літ. Г, Г1, Г2, загальною площею 139,00 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 8, що перебуває на балансі банасоутримувача - філії "Східна" Концерну "Військторгсервіс".

Згідно пункту 3.1 договору оренди № 6476-Н орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2017р. 2538,30 грн. Орендна плата за перший місяць оренди березень 2018р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за грудень-березень 2018р.

Відповідно до пункту 3.6. договору оренди від 14 березня 2018 року, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні: безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70%; на рахунок, визначений балансоутримувачем - у розмірі 30%.

Пунктом 3.7. договору оренди 6476-Н передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно пункту 3.8. договору оренди від 14 березня 2018 року у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від суми заборгованості.

За умовами пункту 10.1 договору оренди 6476-Н останній укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє з 14 березня 2018 року до 14 лютого 2021 року.

14 березня 2018 року між Філією "Східна" Концерну "Військторгсервіс" (балансоутримувачем) та Приватним підприємством "СЕРЖ" (орендарем) у відповідності до вимог пункту 5.12. договору оренди від 14 березня 2018 року, був укладений договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 6476-Н-2018-ВВ, відповідно до умов якого балансоутримувач зобов`язався забезпечити обслуговування, експлуатацію майна, що є предметом договору оренди, а також утримання прибудинкової території, а орендар зобов`язався брати участь у витратах (відшкодовує) балансоутримувачу щодо сплати ним земельного податку пропорційно до займаної ним площі в будівлі та споруді.

Факт передачі в оренду майна за договором підтверджується Актом приймання-передачі орендованого майна від 14 березня 2018 року.

Відповідно до умов пункту 2.2.38. розділу 2 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 6476-Н-2018-ВВ передбачено, що орендар зобов`язується не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця, вносити плату на рахунок балансоутримувача майна щодо відшкодування податку на землю відповідно до загальної площі майна у розмірі, визначеному в додатку 1, згідно виставлених балансоутримувачем рахунків.

При несвоєчасному внесенні плати, встановленої договором, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки.

У разі, якщо на дату сплати плати, встановленої договором, заборгованість за нею становить загалом не менше ніж тридцять календарних днів. Орендар також сплачує штраф, який обчислюється у розмірі 7 (сім) відсотків від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому наголошує про те, що відповідач свої зобов`язання за договором оренди 6476-Н від 14 березня 2018 року та за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 6476-Н-2018-ВВ належним чином не виконує, у зв`язку із чим, у останнього станом на 20 червня 2019 року утворилася заборгованість з орендної плати за період: березень, квітень, травень 2019 року в розмірі 4362,61 грн. та за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 6476-Н-2018-ВВ за період: лютий, березень, квітень, травень 2019 року в розмірі 4448,00 грн., про що орендарю були виставлені відповідні рахунки. Загальний розмір заборгованості за вищевказаними договорами склала 8810,61 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем залишилася несплаченою заборгованість за наступними рахунками по договору оренди № 6476-Н: № 853 від 31 березня 2019 року в розмірі 1441,20 грн., № 1044 від 30 квітня 2019 року в розмірі 1455,61 грн., № 1239 від 31 травня 2019 року в розмірі 1465,80 грн. Також, із обставин справи вбачається, що відповідачем залишилася несплаченою заборгованість за наступними рахунками по договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 6476-Н-2018-ВВ: № 559 від 28 лютого 2019 року в розмірі 1112,00 грн., № 839 від 31 березня 2019 року в розмірі 1112,00 грн., № 1059 від 30 квітня 2019 року в розмірі 1112,00 грн., № 1254 від 31 травня 2019 року в розмірі 1112,00 грн.

Із матеріалів справи також вбачається, що з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія - вимога за вихідним №139/19 від 31 травня 2019 року з відповідною вимогою про сплату наявної заборгованості.

Натомість відповідач відповіді на вищевказану претензію - вимогу позивачу не надав та наявну заборгованість не сплатив.

Також, позивачем наголошено про те, що відповідач протиправно, всупереч умовам договору оренди та вимогам чинного законодавства України, передав майно в суборенду третій стороні, порушивши пункт 6.2 договору оренди щодо заборони передачі орендованого майна в суборенду.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом його інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Згідно статей 627, 628, 629 Цивільного України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог договору оренди відповідачем було прийнято в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно. А саме: 1-поверхова будівля складу з кім. №№1, 2, 3, 4 (магазин, склад, виробничі майстерні), інв. № 12, реєстровий № 33689922.33.АААЖЛБ394, літ. Г, Г1, Г2, загальною площею 139,00 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 8, що перебуває на балансі банасоутримувача - філії "Східна" Концерну "Військторгсервіс".

Частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати та витрат на утримання майна в загальному розмірі 8810,61 грн.

Згідно частини 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу частини першої статті 291 Господарського кодексу України не допускається.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження оплати Приватним підприємством "СЕРЖ" заборгованості з орендної плати та витрат на утримання майна, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 Господарського процесуального кодексу України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 4362,61 грн. та витрат на утримання майна в сумі 4448,00 грн., всього 8810,61 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до приписів статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пунктів 3.7., 3.8. договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату оплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Відповідно до підпункту 2.2.38. пункту 2.2. договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 6476-Н-2018-ВВ при несвоєчасному внесені плати, встановленої цим договором, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки. У разі, якщо на дату сплати плати, встановленої цим Договором, заборгованість за нею становить загалом не менше ніж тридцять календарних дні, орендар сплачує штраф, який обчислюється у розмірі 7 відсотків від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Згідно частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пред`явленого до стягнення штрафу у розмірі 616,73 грн., суд зазначає, що такий розрахунок є обґрунтованим, правомірним та правильно розрахованим, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 546,91 грн. та 3 % річних у розмірі 46,57 грн., як обґрунтовані, правомірні та такі, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо позовних вимог про розірвання договору оренди № 6476-Н від 14 березня 2018 рокута повернення майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 3, 4 статті 291 Господарського кожексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК для розірвання договору найму, з настанням правових наслідків, передбачених ЦК.

Згідно частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов`язань. У разі розірвання договору оренди орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди орендодавцеві (частина перша статті 27 Закону).

У даному разі, з обставин справи вбачається, що відповідно до Наказу № 59-ЗД від 18 червня 2018 року "Про створення комісії та проведення обстеження нерухомого майна", було проведено обстеження нерухомого майна у м. Чугуїв, що знаходиться на балансі філії "Східна" і передане в оренду відповідачу - Приватному підприємству "СЕРЖ".

Так, за результатами обстеження встановлено, що фактичними користувачами вказаних приміщень являються треті особи, які є суборендарями за договорами суборенди, укладеними з Приватним підприємством "СЕРЖ". Так, зокрема, нежитлове приміщення за адресою вул. Гвардійська, 8 використовує ФОП Моіссеєв для роздрібної торгівлі, що підтверджується договором суборенди.

04 липня 2018 року до Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області позивачем було надіслано лист з проханням розірвання договору оренди нежитлових приміщень у м. Чугуїв з Приватним підприємством "СЕРЖ" у зв`язку із порушенням Приватним підприємством "СЕРЖ" умов договору оренди, а саме не використання майна відповідно до мети оренди. У відповідь на вказаний лист, Регіональним відділенням Фонду державного майна було повідомлено позивача про призначення позапланового контролю за виконанням умов договорів оренди орендарем яких є Приватне підприємство "СЕРЖ" та балансоутримувачем по яким виступає Східна Філія Концерну "Військторгсервіс".

Так, 02 листопада 2018 року була проведена виїзна перевірка стану використання державного майна нежитлових приміщень будівлі, загальною площею 625,45 кв.м., за адресою м.Чугуїв, вул Гвардійська, 8, що перебуває на балансі "Східної" філії Концерну Військторгсервіс, за наслідками якої складено відповідний Акт про результати виїзної перевірки використання державного майна від 02 листопада 2018 року.

На підставі рекомендацій ТВО Генерального директора Концерну Військторгсервіс Байди О.Г., наведених в листі від 06 березня 2019 року № 02/4151 було створено наказом №5-ОД від 19 березня 2019 року комісію, щодо обстеження нерухомості у м. Чугуїв. Вказаною комісією було проведено обстеження нежитлових приміщень, зокрема, тих, що передані Приватному підприємству "СЕРЖ" перебувають на балансі Філії. Комісією було встановлено, що фактично державне нерухоме майно використовувалось іншими особами за договорами суборенди з Приватним підприємством "СЕРЖ".

Водночас, положеннями пункту 6.2. договору оренди забороняється здавати орендоване майно у суборенду.

Так, комісією встановлено, що будівля складу літ. Г, Г1, Г2 за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 8 передано в оренду Приватного підприємства "СЕРЖ" Регіональним відділенням ФДМ по Харківській області на підставі договорів оренди №6476-Н від 14 березня 2018 року. Фактично будівлі використовує ФОП Моіссеєв В.О. на підставі договору суборенди, укладеного з Приватним підприємством "СЕРЖ".

Про вищевказане свідчить наявний у матеріалах справи Акт огляду нерухомого майна від 25 березня 2019 року та пояснення ФОП Моісеєва В.О.

Під час розгляду даної справи позивачем було наголошено про те, що 08 травня 2019 року до позивача від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області надійшов лист № 43-3017, щодо направлення для підписання Акту приймання-передавання нерухомого майна по договору № 6476-Н. Однак об`єкти нерухомого державного майна фактично не передані Філії, яка є балансоутримувачем вказаного вище майна.

Згідно пункту 9.1 договору оренди № 6476-Н за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно частини 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з підстав, передбачених законодавчими актами України. В відповідності статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Статтею 27 Закону "Про оренду державного та комунального майна" передбачено - у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, а також встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем умов Договору щодо внесення орендних платежів, як і передачу об`єкту оренду третім особам у суборенду на підставі договору, позовні вимоги про розірвання договору оренди № 6476-Н від 14 березня 2018 року та про зобов`язання повернути орендоване державне майно є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Позивач також просить покласти на відповідача витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Позивач зазначає, що між ним та адвокатом Шеіним Ігорем В`ячеславовичем, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС № 6596/10 від 26 квітня 2018 року укладено договір про надання правових послуг адвоката № 08/05/19-1 від 08 травня 2019 року, згідно пункту 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво та захист його інтересів у всіх правоохоронних органах на досудовому слідстві та у судах по кримінальних, адміністративних, про адміністративні правопорушення, господарських та цивільних справах державних органах влади та місцевого самоврядування, підприємствах всіх форм власності, перед всіма юридичними та фізичними особами. Згідно пункту 4.1. договору про надання правових послуг № 08/05/19-1 плата за представництво інтересів клієнта обумовлюється укладенням додаткової угоди до даного договору та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно пункту 3 додаткової угоди вартість послуг адвоката складає 5000,00 грн. Оплата позивачем послуг адвоката підтверджується платіжним дорученням № 2000 від 11 червня 2019 року.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи суму задоволення позовних вимог, ціну позову, проаналізувавши позовну заяву та складність спору, що виник між сторонами, суд вважає достатньою та співрозмірною щодо наданих послуг оплату адвокату в сумі 5000,00 грн.

Таким чином, суд покладає на відповідача витрати позивача на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов*язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 6458,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди № 6476-Н від 14 березня 2018 року.

Зобов`язати Приватне підприємство "СЕРЖ" (61003, м. Харків, вул. Майдан Конституції, буд. 1, ) повернути Концерну "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії "Військторгсервіс" (61034, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, ) орендоване державне майно, а саме: 1-поверхову будівлю складу з кім. №№ 1, 2, 3, 4 (магазин, склад, виробничі майстерні), інв. № 12, реєстровий № 33689922.33.АААЖЛБ394, літ. Г, Г1, Г2 (Майно), загальною площею 139,00 кв.м. за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 8.

Стягнути з Приватного підприємства "СЕРЖ" (61003, м. Харків, вул. Майдан Конституції, буд. 1, ) на користь Концерну "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії "Військторгсервіс" (61034, м. Харків, вул. Переможців, 6-А, ) 10020,82 грн., що складається з: основного боргу у розмірі 8810,61 грн., пені у розмірі 546,91 грн., 3% річних у розмірі 46,57 грн., 7% штрафу від невиконаного зобов`язання у розмірі 616,73 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір у розмірі 6458,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "25" листопада 2019 р.

Суддя П.В. Хотенець