ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. Справа№ 910/4178/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від Компанії Novartis AG/Новартіс АГ: Сопільняк В.Ю. - довіреність №S1722/2019 від 08.08.19.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019

у справі № 910/4178/19 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Компанії Novartis AG/Новартіс АГ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМАЦЕВТИЧНА ГРУПА "ЗДОРОВ`Я"

2) Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

про визнання недійсним патенту та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

Компанія Новартіс АГ (Novartis AG) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним патенту та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що промисловий зразок за патентом України №37079 не відповідає умовам патентоздатності, а саме не є новим, а також промисловий зразок за вказаним патентом включає позначення, що схоже до ступеня сплутування зі знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України №№138108 та 191155, у зв`язку з чим позивач просив суд визнати недійсним патент України №37079 на промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу", власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я"; зобов`язати відповідача-2 внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання недійсним патенту України №37079.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 (повний текст складено 13.09.2019) у справі №910/4178/19 позов задоволено повністю; визнано недійсним патент України №37079 на промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу", власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я"; зобов`язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання недійсним патенту України №37079 на промисловий зразок та здійснити про це публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність"; розподілені судові витрати.

В обґрунтування даного рішення місцевий господарський суд зазначив, що промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" за патентом України №37079 не відповідає умовам надання правової охорони «новизна», а патент №37079 є таким, що виданий з порушенням прав позивача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 02.10.2019, згідно якої просить суд скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі №910/4178/19 і ухвалити нове рішення, яким відмовити компанії Novartis AG/Новартіс АГ в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права.

Мотивуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, апелянт зазначає наступне:

- висновок експерта №162 є необ`єктивним та необґрунтованим, таким, що викликає сумніви у неупередженості експерта;

- висновок експерта №162 складено з порушенням вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень;

- промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" за патентом України №37079 зареєстрований відповідно до чинного законодавства України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2019 для розгляду зазначеної апеляційної скарги у справі №910/4178/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/4178/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019, розгляд справи призначено на 12.11.2019.

06.11.2019 до суду апеляційної інстанції від Компанії Novartis AG/Новартіс АГ надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Фармацевтична група "Здоров`я", оскаржуване рішення залишити без змін у зв`язку з необґрунтованістю доводів апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 відкладено розгляд справи №910/4178/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 на 26.11.2019.

В судове засідання 26.11.2019 представник ТОВ "Фармацевтична група "Здоров`я" не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №09.2-04/122194/19 від 25.11.2019.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Застосовуючи, згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, враховуючи, що явка сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги строк розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу ТОВ "Фармацевтична група "Здоров`я" без представника скаржника, за наявними матеріалами справи.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав: 1) невідповідності спірного промислового зразка умовам патентоздатності та 2) промисловий зразок за вказаним патентом включає позначення, що схоже до ступеня сплутування зі знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України №№138108 та 191155; просив суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні 26.11.2019, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу (далі за текстом - ЦК) України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальні способи захисту права інтелектуальної власності визначені частиною другою статті 16 ЦК України і частиною другою статті 20 ГК України. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Наведені у відповідних нормах переліки способів захисту не є вичерпними з огляду на вміщений у статті 16 ЦК України припис про те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, а у статті 20 ГК України - положення щодо можливості захисту права і законного інтересу іншими способами, передбаченими законом.

Згідно ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення вказаної норми та принципу диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту його порушеного права чи інтересу.

За приписами статті 494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Таку ж норму щодо обсягу правової охорони містить й пункт 4 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі Закон).

Згідно ч. 4, 5 ст. 16 Закону використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмінності знака.

Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Компанія Novartis AG/Новартіс АГ (позивач) є власником свідоцтва України на знак для товарів і послуг "ЕКЗОДЕРИЛ" №138108 від 26.04.2011, зареєстрованого для товарів 05 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (МКТП) - фармацевтичні препарати, та свідоцтва України на знак для товарів і послуг "EXODERIL" №191155 від 25.09.2014, зареєстрованого для товарів 03, 10 класів МКТП - мило, косметика, лосьйони для волосся, лікарські (медичні) прилади та інструменти.

25.06.2018 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України (відповідач-2), за наслідками розгляду заявки №s201702161 від 21.11.2017, було видано патент України №37079 на промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" (4 варіанти, які містять позначення "Екзо-Дерм", "Exo-Derm"), власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" (відповідач-1).

Враховуючи наведене, позивач стверджує, що відповідач-1 порушує його права, як власника свідоцтва, оскільки наявність зареєстрованого патенту України №37079 позбавляє позивача виключних прав забороняти використовувати даний промисловий зразок не зважаючи на те, що в ньому використано позначення, які є схожими до ступеня змішування із його торгівельними марками.

Разом з тим Компанія Novartis AG/Новартіс АГ вважає, що промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" за патентом України №37079 не відповідає умовам патентоспроможності, визначеним п. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", а саме не є новим, оскільки сукупність його суттєвих ознак стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки №s201702161 на цей промисловий зразок, а саме до 21.11.2017.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення Компанії Novartis AG/Новартіс АГ до суду з даним позовом.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та вважає, що позивач належним чином довів ту обставини, що спірний патент на промисловий зразок порушує його права та законні інтереси, а обраний ним спосіб захисту відповідає Закону України "Про охорону прав на промислові зразки".

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсним повністю патенту України №37079 на промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу", зокрема, з підстав невідповідності даного промислового зразка умовам надання правової охорони, визначеним п. 1 ст. 6 Закону, а саме "новизні", що згідно з п.п. а) п. 1 ст. 25 Закону є підставою для визнання патенту недійсним.

Відповідно до ст. 154 Господарського кодексу України (далі - ГК України) відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами.

Частиною 1 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать промислові зразки.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" (далі - Закон) зазначено, що промисловий зразок - результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання. При цьому п. 2 ст. 5 даного Закону вказує, що об`єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб.

В силу ч. 1 ст. 462 ЦК України, ч. 1 ст. 156 ГК України, набуття права інтелектуальної власності на промисловий зразок засвідчується патентом.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності.

Згідно з п. 6 ст. 5 Закону, обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу визначається обсяг правової охорони. Тлумачення ознак промислового зразка повинно здійснюватися в межах його опису.

Пунктом 1 статті 6 Закону встановлено, що промисловий зразок відповідає умовам патентоспроможності, якщо він є новим.

Згідно п. 2 ст. 6 Закону промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету.

Як вже було зазначено, 25.06.2018 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було видано патент України №37079 на промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" (дата подання заявки 21.11.2017), власником якого є ТОВ "Фармацевтична група "Здоров`я". Однак, за твердженнями позивача, зазначений промисловий зразок був загальнодоступним у світі задовго до дати пріоритету заявки на реєстрацію патенту, тобто до 21.11.2017, оскільки лікарський засіб «Екзо Дерм» випускався в упаковках лікарського засобу до дати подання заявки на реєстрацію спірного патенту. Також позивач стверджує, що в мережі Інтернет міститься велика кількість посилань на рекламу лікарських засобів «Екзо Дерм», які реалізовувались в даній упаковці, за 2016 рік.

В підтвердження своїх доводів позивачем долучено до матеріалів справи:

1) експертні висновки за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет від 19.03.2019 №75/2019-ЕВ-ЦК, від 19.03.2019 №76/2019-ЕВ-ЦК, від 01.07.2019 №67/2019-ЕВ, №68/2019-ЕВ від 01.07.2019, з яких вбачається зображення реклами лікарського засобу "Екзо-Дерм" у період до дати подання заявки на реєстрацію спірного промислового зразка (до 21.11.2017);

2) висновок експерта №162 від 05.07.2019 за результатами проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, складеного експертом Жилою Б.В.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та експертні висновки за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет встановила, що висновками №75/2019-ЕВ-ЦК та №76/2019-ЕВ-ЦК зафіксовано відеоролик реклами лікарського засобу «Екзо-Дерм» опублікованого 08.04.2016, 12.05.2016; експертним висновком №67/2019-ЕВ зафіксовано, що у газеті Аптека.ua Online №14 (1035) від 18.04.2016 було надруковано статтю рекламного характеру «Красиві шкіра та нігті: як впоратись з грибком раз і назавжди?» разом із зображенням реклами лікарського засобу Екзо-дерм; експертним висновком №68/2019-ЕВ зафіксовано результати обробки пошуковою системою «Google» запиту по ключовим словам «ЕКЗО-ДЕРМ» щодо зображень, опублікованих в мережі Інтернет не пізніше 20.11.2016.

З наведеного слідує, що промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" був загальнодоступним у світі до дати подання заявки на реєстрацію спірного патенту, тобто до 21.11.2017, що свідчить про невідповідність спірного промислового зразка умовам патентоспроможності, а саме наявності "новизни", та відповідно, про його реєстрацію з порушенням норм Закону.

Суд відмічає, що у висновку експерта №162 від 05.07.2019, який складений на замовлення Компанії, за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, судовим експертом Жилою Б.В. встановлено наступне:

- відповідно до матеріалів справи промисловий зразок за патентом України №37079 "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" не відповідає умові патентоздатності "новизна";

- кожне зі словесних позначень "Екзо-Дерм" та "Exo-Derm", використаних у промисловому зразку за патентом України №37079 "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України №138108;

- товар "фармацевтичний засіб", що вказується в назві промислового зразка "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" за патентом України №37079 є спорідненим з товарами 5 класу МКТП "фармацевтичні препарати", для яких зареєстровано знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №138108.

Аналіз висновку експерта №162 свідчить, що для вирішення поставлених завдань експертом використовувалися методи: аналізу, порівнювання, абстрагування, синтезу; положення нормативних актів та літератури, перелічених у вступній частині висновку експерта №162.

Колегія суддів дослідивши висновок експерта встановила, що відповідаючи на запитання 1. Чи відповідає промисловий зразок за патентом України №37079 "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" умові патентоздатності «новизна», відповідно до матеріалів справи?, експерт дослідивши об`єкт промислового зразка за патентом України №37079 та зображення, опубліковані в мережі Інтернет (результати обробки пошуковою програмою «Google» запиту по ключовим словам «ЕКЗО-ДЕРМ») не пізніше 20.11.2016, дійшов висновку, що порівнювані упаковки відрізняються лише у несуттєвих деталях, що дає підстави вважати їх ідентичними.

Надаючи відповідь на питання 2. Чи є словесне позначення "Екзо-Дерм" та "Exo-Derm" використане у промисловому зразку за патентом України №37079 "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України №138108?, судовим експертом, враховуючи предмет доказування у даній справі, було співставлено торгівельну марку позивача та словесні позначення, що використані у спірному промисловому зразку, оскільки словесний елемент промислового зразка є основним, а відтак саме він підлягає порівнянню з торгівельною маркою. З урахуванням цього, в результаті розгляду даного питання зроблено висновок про те, що кожне зі словесних позначень "Екзо-Дерм" та "Exo-Derm", використаних у промисловому зразку за патентом України №37079 "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України №138108.

Відповідаючи на питання 3 Чи є товар "фармацевтичний засіб", що вказується в назві промислового зразка "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" за патентом України №37079 спорідненим з товарами 5 класу МКТП "фармацевтичні препарати", для яких зареєстровано знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №138108, судовий експерт зазначив, що співставлення товарів "фармацевтичні препарати" та "фармацевтичні засоби" вказує на їх спорідненість, оскільки вони є близькими за основними ознаками спорідненості: належать до товарів одного роду - синтетичних та/або натуральних хімічних речовин; мають спільні матеріали виготовлення - фармацевтичні засоби можуть входити до складу фармацевтичних препаратів; мають спільну галузь застосування - медицину; мають спільну мету застосування - діагностику, лікування хвороб, профілактику виникнення хвороб; мають спільне коло споживачів.

Оцінюючи вказаний висновок експерта, колегією суддів встановлено, що висновок містить відповіді на порушені питання, підготовлений для подання до суду та складений кваліфікованим судовим експертом з правом проведення експертиз у сфері інтелектуальної власності: 13.6 «Дослідження пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торгівельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями», 13.4 «Дослідження пов`язані з промисловими зразками», якого було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст. 384 КК України.

Таким чином, зазначений висновок, який складено кваліфікованим судовим експертом відповідно до вимог законодавства, є повним, вичерпним та обґрунтованим, відтак правомірно визнано судом першої інстанції належним та допустимим доказом у справі, який узгоджується з іншими долученими до справи доказами як окремо, так і у їх сукупності. Відтак, доводи апеляційної скарги стосовно того, що висновок експерта №162 є необ`єктивним, необґрунтованим та складеним з порушенням вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, відхиляються судом, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Стосовно тверджень скаржника щодо упередженості експерта Жили Б.В. слід відмітити, що вони базуються лише на припущеннях та не підтверджені жодними доказами, а відтак не беруться судом до уваги.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, обґрунтованими є доводи позивача про те, що сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України №37079 "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" була загальнодоступною у світі до дати подання заявки №s201702161 на промисловий зразок, тобто до 21.11.2017.

Разом з цим, відповідач-1 не надав належних та допустимих доказів, в розумінні статей 73-79 ГПК України, щодо відповідності оспорюваного промислового зразка умовам патентоспроможності, а саме наявності "новизни" на момент подання заявки №s201702161 від 21.11.2017, тобто позовних вимог не спростував.

Щодо тверджень скаржника про те, що промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" за патентом України №37079 зареєстрований відповідно до чинного законодавства України, оскільки за заявкою №s201702161 від 21.11.2017 на отримання патенту України проводилась експертиза під час котрої заявлений до реєстрації промисловий зразок перевірявся на відповідність умовам надання правової охорони, визначених Законом, суд відмічає наступне.

Повноваження Мінекономрозвитку у сфері охорони прав на промислові зразки визначені Законом України "Про охорону прав на промислові зразки", Правилами складання, подання та розгляду заявки на промисловий зразок (затвердженими наказом Міністерства освіти і науки України від 18.02.2002 №110), Правилами розгляду заявки на промисловий зразок (затвердженими наказом Міністерства освіти і науки України від 18.03.2002 №198).

Згідно ст. 14 Закону України ст. 25 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" експертиза заявки має статус науково-технічної експертизи і проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та правил, встановлених на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Під час проведення експертизи: встановлюється дата подання заявки на підставі статті 12 цього Закону; визначається, чи належить об`єкт, що заявляється, до об`єктів, зазначених у пункті 2 статті 5 цього Закону; заявка перевіряється на відповідність формальним вимогам статті 11 цього Закону та правилам, встановленим на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності; документ про сплату збору за подання заявки перевіряється на відповідність встановленим вимогам.

Якщо заявка відповідає вимогам статті 11 Закону та документ про сплату судового збору за подання заявки оформлено правильно, заявнику надсилається рішення про видачу патенту.

На підставі рішення про видачу патенту на промисловий зразок та за наявності документів про сплату державного мита за видачу патенту і збору за публікацію про видачу патенту, здійснюється публікація в офіційному бюлетені відомостей про видачу патенту. Одночасно з публікацією відомостей про видачу патенту здійснюється державна реєстрація патенту на промисловий зразок.

На підставі проведеної формальної експертизи здійснюється видача патенту України на промисловий зразок у місячний строк після державної реєстрації патенту.

Відповідно до ст. 18 Закону патент на промисловий зразок видається під відповідальність його власника без гарантії чинності патенту.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм, під час проведення експертизи заявки, заявлений промисловий зразок не перевіряється уповноваженою Установою на відповідність умові патентоспроможності - новизні. Отже, зважаючи на формальність експертизи заявки, рішення про видачу патенту не є підтвердженням того, що патент на промисловий зразок виданий без порушень умов патентоспроможності, з чого слідує безпідставність зазначених тверджень скаржника.

Відповідно до п.п. а) п. 1 ст. 25 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності запатентованого промислового зразка умовам патентоспроможності, визначеним цим Законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" промисловий зразок відповідає умовам патентоспроможності, якщо він є новим. Промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що промисловий зразок "Розгортка упаковки фармацевтичного засобу" за патентом України №37079 не відповідає умовам надання правової охорони, а патент №37079 є таким, що виданий з порушенням прав позивача, вимоги позивача про визнання недійсним повністю патенту України №37079 є обґрунтованими, а відтак правомірно задоволені судом першої інстанції.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання недійсним патенту України №37079 та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені "Промислова власність", то вона правомірно задоволена господарським судом, оскільки за наявності підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним патенту України №37079, наявні й підстави для задоволення даної похідної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене в постанові, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було повністю з`ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 судовою колегією не встановлено.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" судом не вбачається.

В зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/4178/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі №910/4178/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/4178/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.11.2019.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська