ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2761/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/2761/19

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення штрафу у розмірі 113 370,70 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Чібічьян О.Р., довіреність від 25.10.2019р. №2046

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» штрафу у розмірі 170 553,90 грн. та судових витрат по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу, розмір яких згідно з попереднім (орієнтованим) розрахунком судових витрат становить 2558,30 грн. судовий збір та 4812,18 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної доставки вантажу до пункту призначення.

У відзиві на позов за вх.№20234/19 від 03.10.2019р. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 57 183,20 грн., з посиланням при цьому на те, що позивачем в розрахунках в деяких випадках, необґрунтовано завищено відсотки суми штрафу за прострочення термінів доставки.

Також у заяві за вх.№20236/19 від 03.10.2019р. відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 50% до розміру 56 685, 35 грн., з посиланням при цьому на те, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивач поніс збитки внаслідок затримки доставки вантажу.

У відповіді на відзив за вх.№21013/19 від 15.10.2019р. (вх.№2-5088/19 від 17.10.2019р.) позивач не погоджується з доводами викладеними у відзиві, з посиланням при цьому на те, що норма статті 116 Статуту залізниць України є спеціальною нормою в даних правовідносинах та її застосування жодним чином не пов`язує нарахування штрафу із понесенням збитків або невиконанням своїх зобов`язань Позивачем перед іншими особами, а лише з дотриманням Відповідачем строків доставки вантажу. Таким чином штрафна санкція не є договірною, а випливає із зазначеної норми Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, якої чітко визначено розмір штрафу, який підлягає сплаті Відповідачем. Відповідачем не надано належних доказів які б свідчили про створення позивачем або іншими особами будь-яких перешкод для повноцінної роботи відповідача та не наведено жодних виняткових обставин для збільшення строків доставки вантажу.

Щодо права пред`явлення позову позивач посилається на вимоги ст.133 Статуту залізниць України та на пере уступний напис на спірних накладних за підписами уповноважених осіб, згідно з яким право на пред`явлення позову передано ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» (позивачу по даній справі).

Щодо заяви відповідача щодо зменшення розміру штрафних санкцій позивач вважає, що відповідачем, в порушення ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що порушення термінів доставки мали місце з поважних та незалежних від перевізника причин.

Крім того, позивач зазначив, що при вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій, суд повинен враховувати інтереси обох сторін. Позивач вказує на своє тяжке фінансове становище, з врахуванням проблем в регіоні, пов`язаних з проведенням військових дій, дуже ускладнилася логістика поставок. Зокрема, ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» був здійснений перехід на поставку сировини більш дорогим морським транспортом, у виробництві стало використовуватися більш дороге імпортне вугілля через неможливість забезпечення українським вугіллям, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій державою території.

30.04.2018р. Указом Президента України "Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, та згідно Наказу Президента України «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» розпочато з 14:00 30.04.2018 року операцію об`єднаних сил.

Станом на теперішній час операція об`єднаних сил триває. Вказані виняткові обставини дуже суттєво вплинули на фінансовий стан Позивача.

Щодо понесених позивачем збитків внаслідок затримки відповідачем вантажу, вважаю за необхідне зазначити, що ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» є великим металургійним підприємством з замкнутим циклом виробництва, на якому здійснюється цілодобове виробництво, яке забезпечується сировиною, яка доставляється у більшій частині залізничним сполученням. Несвоєчасна доставка вантажу та порожніх вагонів призводить до затримки виробничого процесу, та як наслідок впливає на виконання Позивачем обов`язків перед третіми особами щодо своєчасного відвантаження продукції контрагентам у повному обсязі, у зв`язку з чим має сплачувати штрафні санкції за невиконання умов договорів, а саме за невиконання обсягів поставки продукції 3-тім особам внаслідок затримки Відповідачем вантажу, даний Факт понесення збитків підтверджується рішеннями Господарського суду Донецької області по справах - № 905/220/19, № 905/523/19, № 905/359/19, №905/297/19. №905/229/19 та інші.

Також позивач надав до суду заяву про зменшення позовних вимог за вх.№ 21026/19 від 15.10.2019р. (вх.№21026/19 від 17.10.2019р.), в якій просить суд зменшити розмір позовних вимог і стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 113 370,70 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

У клопотанні за вх. № 22105/19 від 28.10.2019р. позивач просить суд провести судове засідання 04.11.2019р. без участі представника позивача.

У заяві за вх. № 22668/19 від 01.11.2019р. (вх.№22668/19 від 07.11.2019р.) позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 4 886,55 грн.

У судове засідання щодо розгляду справи по суті 15.11.2019р. позивач не з`явився. При цьому про дату, час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо розгляду справи підтримав заяву про зменшення штрафних санкцій, а також надав усні заперечення щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, з посиланням при цьому на те, що акт приймання передачі наданих послуг складений сторонами 08.10.2019р., тобто, раніше фактично наданих позивачу послуг.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 15.11.2019р. за участю представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарським судом встановлено:

В період з лютого по березень 2019р. ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» на адресу Одеського морського порту здійснено направлення вагонів з вантажем - сталь листова за залізничними накладними №48303499, 48330500, 48330518, 48318331, 48580013, 48579957, 48602692, 48573182, 48573208, 48573240, 48626188, 48626204, 48626238, 48619837, 48626220, 48616296, 48616312, 48602676, 48579940, 48602668, 48579981, 48900344.

Також судом встановлено, що календарні штемпелі на вказаних залізничних накладних свідчать, що вагони №№56170079, 52810736, 54758107, 55025621, 60519279, 52797917, 59921254, 56952948, 56236375, 59921239, 59921049, 53535340, 60728672, 56965825, 53527735, 56998057, 56713217, 53606919, 50064591, 59920843, 56339682, 62100078, 56862618 доставлені відповідачем із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та «Правилами обчислення термінів доставки вантажу», у зв`язку із чим сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, який направлявся за залізничними накладними №48303499, 48330500, 48330518, 48318331, 48580013, 48579957, 48602692, 48573182, 48573208, 48573240, 48626188, 48626204, 48626238, 48619837, 48626220, 48616296, 48616312, 48602676, 48579940, 48602668, 48579981, 48900344 складає 113 370,70грн., із врахуванням при цьому заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Окрім того, відповідно до переуступленого напису, зробленого на спірних накладних №48303499, 48330500, 48330518, 48318331, 48580013, 48579957, 48602692, 48573182, 48573208, 48573240, 48626188, 48626204, 48626238, 48619837, 48626220, 48616296, 48616312, 48602676, 48579940, 48602668, 48579981, 48900344 право на пред`явлення позову передано ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч.2 ст.307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

В силу вищевикладених вимог Закону, наявні у матеріалах справи залізничні накладні свідчить про укладення між позивачем (вантажовідправник) і відповідачем (перевізник) договору перевезення вантажу.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Статтею 923 ЦК України встановлено, що у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов`язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію.

Згідно з п.41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.п.1.1,1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах на кожну повну та неповну добу складає 200 км. Термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Згідно з п.п.2.1,2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно з п.п.2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки

Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

З урахуванням вищевикладених норм Статуту залізниць та Правил обчислення термінів доставки вантажу, штраф за прострочення відповідачем термінів доставки вантажу за залізничними накладними №48303499, 48330500, 48330518, 48318331, 48580013, 48579957, 48602692, 48573182, 48573208, 48573240, 48626188, 48626204, 48626238, 48619837, 48626220, 48616296, 48616312, 48602676, 48579940, 48602668, 48579981, 48900344 становить 113370,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, доказів відсутності вини у порушенні строків доставки вантажу відповідачем до суду не надано.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 27.02.2019р. у справі №910/9765/18.

На підставі аналізу поданих доказів та їх об`єктивної оцінки, із врахуванням ненадання відповідачем будь-яких додаткових доказів для зменшення розміру штрафних санкцій, господарський суд не вбачає підстав для зменшення розміру нарахованого позивачем відповідачу штрафу.

При цьому господарський суд не приймає до уваги посилання відповідача на ненадання позивачем доказів понесення збитків внаслідок затримки доставки вантажу, оскільки обов`язок доведення наявності підстав для зменшення штрафу покладений саме на відповідача.

Більш того, понесення збитків, які виникли у позивача внаслідок невиконання зобов`язань щодо своєчасного відвантаження продукції контрагентам через затримку вантажу залізницею, позивач доводить рішеннями господарського суду Донецької області по справах №905 /220/19, №905/359/19, №905/297/19. №905/229/19.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ «Металургічний комбінат «Азовсталь».

Щодо заявлених до стягнення з відповідача судових витрат, то їх розподіл здійснюється судом на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконані договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких в силу вимог ст.123 ГПК України відносяться судові витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У ч.5 ст.129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач на підтвердження понесених судових втрат на професійну правничу допомогу надав до суду:

договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180329/АЗСТ від 29.03.2018р., який укладений між ПАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога», та згідно з яким клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу, з питань що виникають в процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах передбачених цим Договором (п.1.1.). Зміст, умови та строки виконання покладений Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод (п.1.2.)

додаткову угоду № 23 від 29.08.2019р. до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180329/АЗСТ від 29.03.2018р., в якій визначений порядок оплати юридичних послуг (гонорару) АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ за надання юридичних послуг у спорі про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ПРАТ „МК «АЗОВСТАЛЬ» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 170 553,90 грн., та згідно з якою оплата послуг здійснюється протягом п`яти календарних днів після підписання сторонами Акту надання послуг (Акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання КЛІЄНТОМ рахунків від АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ (п.3.1.). Правова допомога вважається наданою після підписання Акту надання послуг (Акту прийому-передачі наданих послуг), який підписується сторонами та скріплюється печатками (п.6.1.). Вартість послуг встановлена у розмірі 301,05 грн. за годину роботи. Вартість послуг з участі у судових засіданнях 1000 грн. судодень та гонорар за прийняття рішення на користь клієнта 1% від ціни позову.

довіреність від 03.05.2019р. №09-18/7148, яка видана позивачем адвокату Рабко Т.О.

акт № 1 від 08.10.2019р. приймання передачі наданих послуг за Додатковою угодою № 23 від 29.08.219р. до договору про надання юридичних послуг від 29.03.2018р. згідно з яким вартість послуг Адвокатського об`єднання за цим актом становить 4866,66 грн.

розрахунок розміру винагороди, який складений адвокатом 08.10.2019р., та згідно з яким у вартість наданих адвокатом послуг включено: вартість усної консультації клієнта, узгодження правової позиції 301,05 грн.; збір доказів (підготовка письмових документів: листі, запити) 602,10 грн.; перевірка та підготовка документів 903,15 грн.; складання позовної заяви 903,15 грн.; складання та подання відповіді на відзив на позов 451,57 грн. та гонорар за прийняття рішення на користь клієнта 1705,53 грн., виходячи із розміру гонорару 1% від ціни позову 170 553, 90 грн.

рахунок на оплату №314 від 08.10.2019р. та платіжне доручення № від 30.10.2019р., згідно з яким позивачем оплачено вартість зазначених у рахунку № 314 послуг.

Отже, надані позивачем документи підтверджують розмір понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, із врахуванням при цьому того, що позивачем було враховано заперечення відповідача щодо розрахунку штрафу, які викладені у відзиві на позов та подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, тому розмір гонорару адвоката повинний розрахуватися 1% від ціни позову 113 370, 70 грн. і становить 1133,70 грн.

За таких обставин на користь позивача відшкодовуються судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4294,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,56 грн., із врахуванням при цьому заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Посилання представника відповідача у судовому засіданні на те, що акт приймання-передачі наданих послуг та розрахунок розміру винагороди складені 08.10.2019р., тобто раніше, ніж надано послугу із складання та подання відповіді на відзив на позов, господарський суд до уваги не приймає, із врахуванням того, що наявною у матеріалах справи відповіддю на відзив на позов фактично підтверджується надання позивачу такої послуги, як складання відзиву на позов.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Приватного акціонерного товариства «Металургічний комбінат «Азовсталь» задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» /03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, / в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» /87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1, / штраф за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 113 370 /сто тринадцять тисяч триста сімдесят/ грн. 70 коп., судовий збір у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот/ грн. 56 коп., судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 294 /чотири тисячі двісті дев`яносто чотири/ грн. 72 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 20 листопада 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець