РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2019Справа № 922/2966/19
За позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Прогрес"

про стягнення 7 680,85 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Прогрес" про стягнення 7680,85 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач порушив виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №4-2263С від 18.02.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження, призначено судове засідання 15.11.2019.

В судове засідання 15.11.2019 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 15.11.2019 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

18.02.2011 між Акціонерним товариством "Харківобленерго", як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Меркурій - Прогрес" як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії №4-2263С). Відповідно до розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Додатковою угодою від 22.01.2015 Договір пролонгований на 2018 рік.

Відповідно до п. 2.3.3 споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатка 2 «Порядок розрахунків».

Боржник свої зобов`язання щодо оплати у відповідності до положень Додатку № 2 до договору обсягу поставленої електричної енергії виконав не своєчасно, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за електричну енергію.

Судовим наказом Господарського суду Харківської області від 18.06.2019 № 922/1863/19 стягнута заборгованість за спожиту електричну енергію за грудень 2018року на користь АТ "Харківобленергоу сумі 30420грн.29коп.

Відповідно до ст. 232 Господарського процесуального кодексу судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, накази.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини.

Із змісту наказу Господарського суду Харківської області від 18.06.2019 № 922/1863/19, вбачається щ останній набрав чинності 16.07.2019.

Враховуючи зазначене, судом встановлено порушення відповідачем зобов`язань за договором, щодо сплати вартості наданих послуг.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 265 ГК України - за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. А згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Одночасно з цим, приймаючи до уваги посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин, господарський суд зазначає наступне.

За приписами статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до п. 6 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Перевіривши розрахунок позивача пені, 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 811,30 грн. - 3% річних, 4766,09 грн. - пені, інфляційних втрат в розмірі 2103.46 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій-Прогрес» (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, будинок 28, ідентифікаційний код 33413354) на користь Акціонерного товариства «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ідентифікаційний код 00131954) пеню в розмірі 4766 (чотири тисячі сімсот шістдесят шість) грн. 09 коп., інфляційні втрати в розмірі 2103 (дві тисячі сто три) грн. 46 коп., 3% річних в розмірі 811 (вісімсот одинадцять) грн. 30 коп., судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.11.2019

Суддя В.І. Мельник