Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. м. Рівне Справа № 918/642/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (45240, Волинська обл., Ківерцівський район, село Липляни, вул. Козацька, будинок 22, )

до Фермерського господарства "Відродження" (35672, Рівненська обл., Дубенський район, село Стовпець, )

про стягнення заборгованості в сумі 1 414 661, 22 грн.,

за участі представників сторін:

від позивача: Давидюк М.В.(посв.адв.№1066 від 30.11.18), довіреність №157 від 10.09.18;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (далі Товариство або позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фермерського господарства "Відродження" (далі Господарство або відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 1 088 200, 94 грн. та штрафу в розмірі 326 460, 28 грн. що виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору купівлі-продажу №0102/30821 від 01.02.19

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.10.2019.

Ухвалою суду від 03.10.2019 розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено на 24.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.10.2019 закрито підготовче провадження у справі №918/642/19 та призначено її до судового розгляду по суті на 12.11.2019.

У судовому засіданні 12.11.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задоволити. Представник відповідача у жодне судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву.

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи.

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та відзиву останнього за наявними у ній матеріалами, у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01 лютого 2019 року між Товариством (продавець) та Господарством (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №0102/30821 (далі Договір, а.с. 8-10), відповідно до умов якого позивач зобов`язувався поставляти відповідачу засоби захисту рослин, дизпаливо, мінеральні добрива, насіння та ін., а Відповідач зобов`язувався оплачувати поставлені товари на умовах договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору кількість товару, ціна, умови продажу (переходу права власності на товар) товару обумовлюються сторонами в Договорі та в накладних та/або специфікаціях на товар (додатках до цього договору), які є невід`ємними частинами договору.

Договір набирає чинності у момент його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений відбитками печаток зазначених юридичних осіб.

На виконання умов договору між сторонами були укладені специфікації до Договору № 262 від 07.02.19, № 422 від 12.02.19, № 938 від 21.02.19, № 1117 від 26.02.19, № 1318 від 25.03.19, № 412 від 05.04.19, № 988 від 16.04.19, № 539 від 11.05.19, № 243 від 04.07.19, у яких сторони погодили поставки товару, зокрема, його кількість, найменування, терміни поставки та оплати Товару (а.с. 11-19).

На підставі підписаних сторонами специфікацій до Договору, відповідачу було поставлено дизельного палива та добрив на загальну суму 1 803 586,5 грн, що підтверджується видатковими накладними № 262 від 07.02.19, № 422 від 12.02.19, № 938 від 21.02.19, № 1117 від 26.02.19, № 1318 від 25.03.19, № 412 від 05.04.19, № 988 від 16.04.19, № 539 від 11.05.19, № 243 від 04.07.19 (а.с. 20-28).

Згідно п. 5 Специфікацій до Договору строк оплати поставленого Товару до 15 серпня 2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що всупереч умовам договору, відповідач не здійснив оплати за поставлені товари в терміни встановлені у Специфікаціях до Договору, що спричинило виникнення боргу перед позивачем в сумі 1 803 586,5 грн.

Разом з тим, 09.08.2019 та 28.08.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено протоколи про зарахування зустрічних вимог, за результатами погодження сторонами яких заборгованість Відповідача за Договором була зменшена на 529 402,27 грн. та 185 983,29 грн. відповідно (а.с. 29, 30).

Таким чином, станом на день винесення даного рішення, неоплаченою залишається заборгованість Відповідача в розмірі 1 088 200,94 грн.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу на момент звернення позивача до суду та відсутності факту прострочення грошового зобов`язання, а також контррозрахунку стягуваної суми, доводи позивача не спростував.

Позивачем, у зв`язку з неналежним виконання зобов`язань за Договором, нараховано відповідачу 326 460,28 грн. штрафу на підставі п. 7.3 Договору.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно п. 7.3. договору у разі порушення строків оплати (невиконання умов Договору) Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 30% від вартості поставленого та неоплаченого або несвоєчасно оплаченого Товару. Крім того, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця вартість неоплаченого Товару з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми.

За розрахунком позивача та суду штраф в розмірі 30% від суми заборгованості складає 326 460,28 грн. (1 088 200,94 х 30%).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 088 200 грн 94 коп. заборгованості та 326 460 грн 28 коп. штрафу є обгрунтованими та підтвердженими матеріалами справи, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 21 219,92 грн. покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4 802,50 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Із наявних у матеріалах справи документів вбачається, що позивач повідомляв про орієнтовний розмір можливих понесених судових витрат, у тому числі на правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що правову допомогу позивачеві у справі надавав адвокат Давидюк Максим Вікторович, що має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВЛ №1066 від 30.11.2018.

Понесені позивачем витрати у вказаному розмірі підтверджуються Договором №01 від 21.01.2019 про надання правової допомоги (а.с. 31-33), орієнтовним розрахунком гонорару адвоката (а.с. 34) та платіжним дорученням №693 від 06.09.2019 про сплату позивачем гонорару адвокату в розмірі 4 802,50 грн.

Отже, керуючись вищевказаними приписами процесуальних норм, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 805,50 грн у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 231, 237- 239, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" до Фермерського господарства "Відродження" про стягнення 1 414 661, 22 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Відродження" (35672, Рівненська обл., Дубенський район, село Стовпець, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (45240, Волинська обл., Ківерцівський район, село Липляни, вул. Козацька, будинок 22, ) заборгованість в розмірі 1 088 200 (один мільйон вісімдесят вісім тисяч двісті) грн. 94 коп., штраф у сумі 326 460 (триста двадцять шість тисяч чотириста шістдесят) грн. 28 коп., судовий збір в сумі 21 219 (двадцять одну тисячу двісті дев`ятнадцять) грн. 92 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2019.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич