ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 листопада 2019 року Справа № 915/1052/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001)

до відповідача: фізичної особи - підприємця Лигалова Андрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізична особа - підприємець Волков Ярослав Романович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про: зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва та скасування запису про право власності,

за участі представників учасників справи:

від позивача: Юзвак Є.М., згідно довіреності

від відповідача: Татарінов В.П., згідно ордеру

від третьої особи: не з`явився

встановив:

18.04.2019 позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №1680/02.02.01-22/02.06/14/19 від 16.04.2019 до відповідача про:

- зобов`язання фізичної особи-підприємця Лигалова Андрія Вікторовича знести об`єкт самочинного будівництва - зупиночний комплекс із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 77-а;

- скасувати запис про право власності №1026 в книзі: 10 від 27.10.2011 на зупиночний комплекс із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за Лигаловим Андрієм Вікторовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), реєстраційний номер майна: 18074834.

Ухвалою суду від 21.05.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичну особу - підприємця Волкова Ярослава Романовича, позов Миколаївської міської ради за вих. №1680/02.02.01.22/02.06/14/19 від 16.04.2019 у справі № 915/1052/19 залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 29.10.2019 розгляд справи в підготовчому провадженні відкладено на 25.11.2019.

28.10.2019 позивачем подано заяву про зміну предмету позову.

20.11.2019 від нього на адресу суду надійшла заява про виправлення технічної помилки в наведеній заяві.

20.11.2019 відповідачем подано заяву, в якій він заперечив проти заяви позивача та зазначив про одночасну зміну позивачем предмету позову та його підстав.

В судовому засіданні сторони підтримали міркування, викладені ними в поданих заявах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив таке.

28.10.2019 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій зазначено про таке.

На підставі п.п. 9.4 п. 9 р, 2 рішення Миколаївської міської ради від 14.09.2007 № 14/46 між Миколаївською міською радою та приватним підприємцем Волковим Ярославом Романовичем укладено договір оренди землі № 5489 від 09.01.2008 (далі - Договір), строк дії договору до 06.02.2013.

Згідно Договору в оренду надано земельну ділянку площею 129 кв.м. для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного зупинкового комплексу з вбудованим торгівельним павільйоном по вул. Генерала Карпенка, 77-а, у напрямку руху до центра міста, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно (Заводський район).

Вказаний п.п. 9.4 п. 9 рішення міської ради від 14.09.2007 № 14/46 розміщено у розділі 2 рішення, яким вирішено затвердити документацію із землеустрою, з метою вилучення, припинення права користування, передачі в короткострокову оренду земельних ділянок для тимчасового розміщення споруд та малих архітектурних форм без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме манно, продовжити строк оренди землі, внести зміни до рішень міської ради та виконкому міської ради.

За приписами ст. 375 ЦК України право зводити на земельній ділянці будівлі та споруди, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам має власник земельної ділянки.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право, серед іншого, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

При цьому, жодних погоджень на здійснення будівництва за вказаною адресою Миколаївською міською радою не надавалося, будь-яких інших рішень міською радою з цього приводу не приймалося.

Також витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ-018 від 14.06.2018 підтверджується, що спірна земельна ділянка площею 0,0129 га, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв , вул. Генерала Карпенка, 77-а, з кадастровим номером :05:004:0011, має цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання: для обслуговування тимчасово розміщеного зупинкового комплексу з вбудованим торгівельним павільйоном, та належить Миколаївській міській раді на праві власності.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.2011 № 1640 Волков Я.Р. відчужив Лигалову А.В. зупиночний комплекс із вбудованим торгівельним павільйоном магазину за вказаною адресою.

У постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 по справі № 915/983/18 суд приходить до висновку про набуття Лигаловим А.В. права оренди земельної ділянки в обсязі та на умовах, як у попереднього власника, тобто, набуття останнім права оренди земельної ділянки площею 129 кв.м. на умовах Договору.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі па новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Як уже було зазначено вище строк дії Договору до 06.02.2013.

Так, за умовами Договору (п. 3.1) відповідна заява у разі наявності наміру Орендаря скористатися переважним правом на укладення Договору на новий строк, мала бути подана не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку цього Договору.

При цьому, дія Договору згідно його змісту (п. 12.2) припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналіз положень чинного законодавства, зокрема, ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України та судової практики дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника.

Тобто особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника.

Разом із тим, Лигалов А.В. , про що зазначалося у позові, звернулася з відповідною заявою лише коли строк дії попереднього договору минув, що відповідачем по справі не заперечується.

Таким чином, Договір припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, 3 матеріалів справи вбачається, що па теперішній час у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на названу земельну ділянку.

Отже, станом на теперішній час правові документи відповідачем щодо спірної земельної ділянки не оформлені, земельна ділянка фактично використовується без будь-якої на те правової підстави, орендна плата за користування земельною ділянкою з 01.05.2014 не сплачується.

Заява позивача також містить посилання на норми права, які регулюють відносини непорушності права власності, належного виконання зобов`язань, підстав та наслідків припинення зобов`язань тощо.

Прохальна частина заяви містить такі позовні вимоги: 1. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Лигалова Андрія Вікторовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) повернути Миколаївській міській раді (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) земельну ділянку площею 129 кв.м. по вул. Генерала Карпенка, 77-а, у напрямку руху до центра міста, у придатному для використання стані. 2. Скасувати запис про право власності №1026 в книзі: 10 від 27.10.2011 на зупиночний комплекс із вбудованим торгівельним павільйоном магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за Лигаловим Андрієм Вікторовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), реєстраційний номер майна: 18074834. 3. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (р/р 7733, , ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013).

З наведених у зазначеній заяві міркувань, а також пояснень представника позивача в судовому засіданні витікає, що поряд із зміною предмету позову, позивачем додаються нові підстави позову, а саме обставини, які витікають з факту припинення договору оренди земельної ділянки у зв`язку із закінчення строку, на який його було укладено.

Господарський суд не погоджується з правомірністю реалізації позивачем свого права, передбаченого ст. 46 ГПК України у спосіб, визначений у зазначеній заяві.

Суд вважає за необхідне навести такі міркування.

Відповідно до вимог частини третьої статті 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Суд акцентує увагу на тому, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Первісний позов було обґрунтовано низкою підстав, разом з тим позовні вимоги про зобов`язання знести об`єкт нерухомості в цілому витікали з тверджень позивача про відсутність згоди позивача на будівництво на переданій земельній ділянці об`єкту нерухомості (самовільне будівництво).

Таким чином, підставою первісного позову були правовідносини, пов`язані із порушенням відповідачем положень договору та Закону щодо правомірності зведення на земельній ділянці зупиночного комплексу.

Як правило, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. (правова позиція Великої Падати Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15)

Натомість, змінюючи предмет позову в цій частині, позивач в якості обґрунтування позовних вимог про зобов`язання повернути земельну ділянку, посилається на обставини, пов`язані із закінчення терміну дії договору оренди землі.

Тобто підставою зміненого позову є інші правовідносини, а саме правовідносини припинення договору оренди земельної ділянки відповідачем земельною ділянкою.

Ці обставини (підстави позову) не було наведено позивачем в первісному позові та вони не можуть вважатися доповненнями до первісних підстав, оскільки, по-перше, витікають з інших правовідносин (правомірність користування земельною ділянкою, а не правомірність розташування на ній об`єкту нерухомості), та, по-друге, не могли бути підставою первісного позову, оскільки не мають жодного відношення до обставин, які як правило входять до предмету доказування у позові, який витікав з тверджень позивача про самочинне будівництво на земельній ділянці.

Отже позивачем одночасно змінено предмет та підстави позову, що є недопустимим.

Позивачем фактично подано новий позов, в якому замість захисту немайнового права власника земельної ділянки в частині права на визначення порядку забудови земельної ділянки, йдеться про майновий спір щодо самої земельної ділянки із застосуванням способу захисту, пов`язаного із позбавленням особи прав на неї.

Таким чином, в задоволенні заяви позивача про зміну предмету позову слід відмовити.

Додатково, суд відзначає також те, що друга позовна вимога - про скасування державної реєстрації, у разі зміни предмету позову не може бути визнана похідною від позовної вимоги про повернення земельної ділянки, в розумінні положень п.п. 1, 6, 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України та у відповідності до обставин, встановлених постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду в цій справі від 27.08.2019, що вплине на підсудність спору в цій частині господарському суду.

Керуючись ст. ст. 46, 177-185, 196, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені клопотання Миколаївської міської ради від 25.10.2019 про зміну предмету позову - відмовити.

2. Дану ухвалу надіслати учасникам справи.

3.Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено і підписано 29.11.2019.

Суддя В.О.Ржепецький