ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" листопада 2019 р. Справа № 911/2898/19

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Українського фонду підтримки підприємництва, 01011, місто Київ, Печерський район, вулиця Арсенальна, будинок 9/11

до Фермерського господарства "Медові поля", 08662, Київська область, Васильківський район, селище міського типу Гребінки

про стягнення 295 741,16 грн за договором про мікрокредитування № 2-14 від 01.07.2017

встановив:

Український фонд підтримки підприємництва звернувся до господарського суду з позовом до Фермерського господарства "Медові поля" про стягнення суми заборгованості у розмірі 295 741,16 грн, яка складається з 231 400,00 грн заборгованість за кредитом, 42 191,45 грн заборгованість за відсотками та 22 149,71 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення Фермерським господарством "Медові поля" грошового зобов`язання щодо повернення коштів за договором про мікрокредитування № 2-14 від 01.07.2017.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки у позовній заяві не вказані обставини щодо періодів прострочення повернення мікрокредиту та періодів прострочення, за які нараховані заявлені до стягнення заборгованість по відсоткам та заборгованість по пені.

Наявні в матеріалах справи розрахунки пені за несвоєчасну оплату основної суми мікрокредиту та несвоєчасну сплату відсотків за користування мікрокредитом є додатком до позовної заяви та окремо від позовної заяви не може вважатися заявою у розумінні статті 161 Господарського процесуального кодексу України, в якій викладаються обставини щодо періодів прострочення, за які нарахована заявлена до стягнення пеня.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду з позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовну заяву немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи становить 1921 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення 295 741,16 грн, за яку має бути сплачений судовий збір у розмірі 4 436,12 грн.

Натомість позивачем додано до позовної заяви платіжне доручення № 209 від 11.07.2019 на суму 4 337,77 грн, яке не може бути належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги частини третьої статті 162 та частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до частини першої статті 174 цього Кодексу є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України суддя

ухвалив:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви у встановлений строк надавши суду:

- заяву з додатковим письмовим обґрунтуванням позовних вимог в частині визначення обставин щодо періодів прострочення повернення мікрокредиту та періодів прострочення, за які нараховані заявлені до стягнення заборгованість по відсоткам та заборгованість по пені, а також докази направлення копії такої заяви відповідачу.

- докази, які підтверджують доплату судового збору у встановленому порядку в розмірі 98,35 грн.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Повідомити учасників судового процесу про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

6. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 25.11.2019