ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.11.2019 Справа № 908/3164/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої О.С., розглянувши матеріали заяви вих. № 11/10 від 11.11.2019 про видачу судового наказу

заявника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Соцсфера», (69027, м. Запоріжжя, вул.Барикадна, 39)

до боржника: Громадської організації «Патріотичний спортивний виховально-оздоровчий клуб «Академія бойових мистецтв», (69059, м.Запоріжжя, вул.Європейська, буд. 4, кв. 120)

за вимогою про стягнення суми 2035,11 грн.,

Без повідомлення(виклику)заявника і боржника

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Соцсфера» звернулося до господарського суду Запорізької області із заявою вих. № 11/10 від 11.11.2019 (вхід. № 3397/08-07/19 від 12.11.2019) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Громадської організації «Патріотичний спортивний виховально-оздоровчий клуб «Академія бойових мистецтв» заборгованості за договором оренди № 65/18 від 01.11.2018 у розмірі 2035,11 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 12.11.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3164/19 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, суд повинен встановити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст.76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із змісту заяви, поданої ТОВ «Соцсфера», слідує, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість за договором оренди № 65/18 від 01.11.2018 за період з січня 2019 по жовтень 2019 у розмірі 2035,22 грн., яка складається з орендної плати та комунальних платежів. При цьому, вказує, що зазначений договір оренди було укладено строком на дванадцять місяців. Разом із тим, із доданих до заяви документів слідує, що додатковою угодою № 1 від 01.07.2019 договір оренди №65/18 від 01.11.2018 було достроково розірвано. Датою розірвання договору є дата підписання Акту приймання-передачі орендованого майна, який було складено та підписано сторонами 01.07.2019. Отже, вказаний у заяві період, за який виникла заборгованість, не відповідає фактичним обставинам.

Відповідно до змісту п.п. 5.1, 5.2 договору оренди та Додатку № 2 до договору, встановлено що за користування майном орендар сплачує орендодавцю орендну плату, яка є фіксованим платежем, в який включено плату за користування майном, земельної ділянкою. Місячний розмір орендної плати за користування майном складає на місяць 1060,00 грн., ПДВ 920%) 212,00 грн., разом 1272 грн.

Сплата орендних платежів проводиться орендарем щомісячно на підставі рахунку-фактури орендодавця, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати одержання відповідного рахунку, шляхом грошового переказу на поточний банківський рахунок орендодавця (п.5.6 договору оренди).

Згідно з п.5.2.1 договору оплата комунальних послуг (вартість спожитої електроенергії, опалення, водопостачання та каналізація) здійснюється орендарем окремо від орендної плати, згідно з виставленими орендодавцем рахунками.

Разом із тим, до заяви про видачу судового наказу не додано ані рахунків-фактур на оплату орендної плати, ані рахунків на оплату комунальних платежів (послуг). Наданий заявником акт звірки взаєморозрахунків станом на 02.08.2019, який не підписано з боку боржника, не є належним доказом на підтвердження виникнення заявленої до стягнення заборгованості з орендної плати та комунальних послуг у розмірі 2035,11 грн., враховуючи також те, що розмір сальдо в цьому акті (2019,33 грн.) відрізняється від заявленої до стягнення суми. Крім того, заявником не надано доказів на підтвердження оплат проведених орендарем (боржником), відображених у вказаному акті звірки.

Враховуючи вищевикладене, заявником не надано належних доказів на підтвердження зазначених ним обставин щодо виникнення заборгованості з орендних платежів та комунальних послуг у розмірі, заявленому до стягнення та за вказаний у заяві період.

Отже, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п.п.1, 8 частини першої статті 152 ГПК України.

Слід також зазначити, що заявником не було додано до заяви примірника копії заяви про видачу судового наказу із доданими до неї документами для направлення боржнику в порядку, передбаченому ст. 156 ГПК України.

За змістом ч. 1 ст. 153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 147, 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Соцсфера» у видачі судового наказу про стягнення з Громадської організації «Патріотичний спортивний виховально-оздоровчий клуб «Академія бойових мистецтв» заборгованості за договором оренди № 65/18 від 01.11.2018 у розмірі 2035,11 грн.

Додаток (на адресу заявника): примірник платіжного доручення № 288 від 11.11.2019 )з відбитком печатки ТОВ «Соцфера») про сплату судового збору у розмірі 192,10 грн. (на 1 арк.).

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Ухвала підписана 22.11.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя О.С. Боєва