ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. ОдесаСправа № 923/364/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Принцевської Н.М.,

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.

Представники сторін:

Від ГУ Держгеокадастру у Херсонській області - Грудковська А.М., довіреність №32-21-0.62-106/62-19, від 20.08.19;

від ТДВ „Новоолексіївське" - Петрова О.О., ордер серія ОД № 431441, від 18.11.19;

від Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019

у справі №923/364/19

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Новоолексіївське"

до відповідачів: 1) Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області;

2) Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області

про визнання права постійного користування земельною ділянкою,

(суддя першої інстанції: Пригуза П.Д., дата та місце прийняття рішення: 31.07.2019, Господарський суд Херсонської області, м.Херсон, вул.Театральна, 18)

У травні 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю "Новоолексіївське" (далі - ТДВ «Новоолексіївське») звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області про визнання права постійного користування на земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва на території Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області, загальною площею 476,82 га, у тому числі:

0,0943 га за кадастровим номером :11:100:0100;

39,8812 га за кадастровим номером :02:001:0041;

18,2676 га за кадастровим номером :02:001:0042;

80,7712 га за кадастровим номером :02:001:0043;

132,0843 га за кадастровим номером :11:200:0100;

15,0847 га за кадастровим номером :02:001:0044;

3,2546 га за кадастровим номером :02:001:0046;

12,5774 га за кадастровим номером :02:001:0045;

6,7742 га за кадастровим номером :02:001:0047;

11,9450 га за кадастровим номером :02:001:0048;

19,2890 га за кадастровим номером:02:001:0049;

18,8845 га за кадастровим номером :02:001:0050;

12,7279 га за кадастровим номером :02:001:0051;

11,7850 га за кадастровим номером :02:001:0052;

20,3491га за кадастровим номером :02:001:0053;

20,8534 га за кадастровим номером :02:001:0054;

14,4848 га за кадастровим номером :02:001:0055;

8,0769 га за кадастровим номером :02:001:0056;

10,7807га за кадастровим номером :02:001:0057;

18,8542 га за кадастровим номером :02:001:0058).

Підставою для звернення ТДВ «Новоолексіївське» до Господарського суду Херсонської області стало невизнання відповідачем права постійного користування вказаними земельними ділянками за ТДВ «Новоолексіївське».

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019 (суддя - Пригуза П.Д.) у задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд зазначив, що позивач набув право користування спірними земельними ділянками на підставі рішення, прийнятого у 1985 році, яке не скасоване, земельні ділянки в установленому законом порядку з користування позивача не вилучались, права користування ними в установленому законом порядку позивач не позбавлений, у зв`язку з чим, право користування земельними ділянками зберігається за позивачем до його належного переоформлення.

Господарський суд Херсонської області в оскаржуваному рішенні зазначив, що визнання за позивачем права постійного користування на земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва розташованих на території Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області, загальною площею 476,82 га, що складається з окремо сформованих та індивідуально-визначених земельних ділянок, не відповідає вимогам ст.ст. 92, 116, 125, 126, пунктів 1 і 7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, оскільки суд не може підміняти собою інші органи, уповноважені законом вирішувати питання про оформлення прав землекористування.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019 по справі №923/364/19 та ухвалити нову мотивувальну частину з урахуванням позиції Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, викладеної в апеляційній скарзі.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що судом зроблено невірний висновок, що Акт приймання-передачі державного майна від 08.10.1997 №254 є доказом, який підтверджує передачу земельної ділянки, наданої Радгоспу «Новоолексіївський» на умовах безстрокового користування, набутого у власність ВАТ «Новоолексіївське» в процесі приватизації шляхом перетворення радгоспу у ВАТ.

Земля площею 571,4 га, яка була закріплена за Радгоспом «Новоолексіївське» у безстрокове і безоплатне користування в межах згідно з планом землекористування, не входила в цілісний майновий комплекс, який був об`єктом приватизації та документи на земельну ділянку підлягали оформленню вже ВАТ «Новоолексіївське» відповідно до вимог чинного законодавства.

Також апелянт зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що правовстановлюючим документом, на підставі якого ТДВ «Новоолексіївське» здійснює свою діяльність на спірному земельному масиві є Державний акт на право користування землею 1985 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №192, виданий радгоспу «Новоолексіївський».

Крім того, на думку заявника апеляційної скарги, ВАТ «Новоолексіївське» не має права стверджувати та заявляти про своє право на користування земельною ділянкою, оскільки ВАТ «Новоолексіївське» не оформило та не зареєструвало належним чином право користування.

В мотивувальній частині рішення суду надано невірну правову оцінку та визнано такими, що встановлені, обставини, відповідно до яких ТДВ «Новоолексіївське» набуло право користування земельною ділянкою, яке воно зберігає до належного переоформлення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019 по справі №923/364/19 залишено без руху.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 відкрито апеляційне провадження по справі №923/364/19 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019 по справі №923/364/19 призначено в судовому засіданні на 18.11.2019 о 10-30 год. в приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду.

24.10.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про участь в судовому засіданні, яке призначене на 18.11.2019 о 10-30 год., в режимі відеоконференції в Господарському суді Херсонської області (73000, м. Херсон, вул. Театральна,18).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 задоволено клопотання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 18.11.2019 представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача заперечував проти доводів апелянта, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представник відповідач, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюються сторонами наступні обставини.

У 1985 році Виконавчим комітетом Генічеської районної Ради народних депутатів видано радгоспу "Новоолексіївський" Генічеського району Херсонської області УРСР Державний акт на право користування землею на правах безстрокового і безоплатного користування 571,4 гектарів землі для ведення сільського господарства.

Державний акт на право користування землею серії Б №065814 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №192.

Відповідно до даного акту за радгоспом «Новоолексіївське» було закріплено у безстрокове та безоплатне користування 571,4 га землі в межах згідно з планом землекористування.

Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України у Херсонській області від 14.10.1996 №1190 припинено діяльність радгоспу "Новоолексіївський" шляхом його перетворення у Відкрите акціонерне товариство "Новоолексіївське". В процесі перетворення 08.10.1997 регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області передано Відкритому акціонерному товариству "Новоолексіївське" майно цілісного майнового комплексу радгоспу "Новоолексіївський", що підтверджується актом приймання-передачі державного майна від 08.10.1997 №254.

Як вбачається з п.3.3. Статуту - ВАТ "Новоолексіївське" є правонаступником радгоспу "Новоолексіївський".

Рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Новоолексіївське" (протокол №1 від 15.10.2010) припинено діяльність останнього шляхом реорганізації (перетворення) у Товариство з додатковою відповідальністю "Новоолексіївське".

Відповідно до відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відкрите акціонерне товариство "Новоолексіївське" припинено 02.11.2012 (номер запису 5000842).

Згідно з передавальним актом від 04.01.2011, затвердженим загальними зборами акціонерів ВАТ "Новоолексіївське" (протокол №2 від 04.01.2011), Товариству з додатковою відповідальністю "Новоолексіївське" передано усе майно, права та обов`язки ВАТ "Новоолексіївське".

Відповідно до п.2.3. Статуту підприємства, ТДВ "Новоолексіївське " є правонаступником ВАТ "Новоолексіївське". Таким чином, ТДВ "Новоолексіївське" стало правонаступником усіх прав і обов`язків державного підприємства радгоспу "Новоолексіївський".

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови Генічеської районної державної адміністрації від 21.11.2003 № 553/03 визнано таким, що втратив чинність державний акт на право користування землею серії Б № 065814, виданий на підставі рішення Генічеської районної ради народних депутатів радгоспу "Новоолексіївський" для ведення сільського господарства. Також розпорядженням голови Генічеської районної державної адміністрації від 21.11.2003 № 553/03 надано дозвіл ВАТ "Новоолексіївське" на розробку технічної документації зі складання договору довгострокової оренди землі.

В матеріалах справи наявний лист Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області №92-21-0.61-385/2-17 від 13.01.2017, в якому зазначено, що Головним управлінням розглянуто клопотання ТДВ «Новоолексіївське» про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок загальною площею 476,8200 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Головне управління в листі зазначило, що ТДВ «Новоолексіївське» не відносить до організації, яка має право на отримання в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без проведення земельних торгів, у зв`язку з чим підприємству відмовлено у задоволенні клопотання.

Листами Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 11.01.2019 №21-0.63-7/60-19, від 27.10.2017 №5929/0-4186/8-17 повторно відмовлено у задоволенні клопотання ТДВ «Новоолексіївське».

На думку позивача, земельні ділянки, що становили предмет звернення, належать ТДВ «Новоолексіївське» на праві постійного користування, однак відповідач фактично не визнав права підприємства на постійне користування, що і стало підставою для звернення до Господарського суду Херсонської області з відповідною позовною заявою.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як зазначалося раніше, відповідно до виданого 1985 року Виконавчим комітетом Генічеської районної Ради народних депутатів Державного акту на право користування землею №192 радгоспу «Новоолексівський» на правах безстрокового користування було надано земельну ділянку, площею 571,4 гектарів, у межах згідно з планом землекористування.

На той час був чинний Земельний кодекс Української РСР в редакції 1970 року.

Відповідно до ст.ст. 13 цього Кодексу земля надається в користування, у т.ч. радгоспам.

Ст.15 Земельного кодексу УРСР передбачалося, що земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку. Земля, яку займають колгоспи, закріплюється за ними в безстрокове користування.

Таким чином, радгосп «Новоолексіївський» був постійним землекористувачем земельної ділянки, площею 571,4 га.

Як вже зазначалося наказом регіонального відділення Фонду державного майна України у Херсонській області від 14.10.1996 №1190 припинено діяльність радгоспу "Новоолексіївський" шляхом його перетворення у Відкрите акціонерне товариство "Новоолексіївське". В процесі перетворення 08.10.1997 регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області передано Відкритому акціонерному товариству "Новоолексіївське" майно цілісного майнового комплексу радгоспу "Новоолексіївський".

Відповідно до ст. 1 «Про приватизацію майна державних підприємств» (в редакції чинній на момент складання передавального акту) приватизація майна державних підприємств України - це відчуження майна, що перебуває у загальнодержавній, республіканській (Республіки Крим) і комунальній власності, на користь фізичних та недержавних юридичних осіб.

Згідно з приписами ч.2 ст. 3 вказаного Закону його дія не поширюється на приватизацію об`єктів державного земельного фонду.

Наказом Фонду державного майна України від 09.08.1996 №903 затверджено Положення про порядок приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також заснованих на їх базі орендних підприємств, відповідно до п.4 якого об`єктом приватизації майна радгоспів є їх цілісні майнові комплекси. До складу цілісних майнових комплексів не входять державний житловий фонд, інші об`єкти, що не підлягають приватизації відповідно до умов приватизації майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, визначених Законом України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» приватизація майна в агропромисловому комплексі здійснюється відповідно до законодавства України з питань приватизації з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 5 вказаного Закону встановлено спосіб приватизації майна, відповідно до якого приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом їх перетворення у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства за рішенням загальних зборів.

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги в частині того, що земельна ділянка площею 571,4 га, яка була закріплена за радгоспом «Новоолексіївське» у безстрокове і безоплатне користування в межах згідно з планом землекористування, не входила в цілісний майновий комплекс, який був об`єктом приватизації, а відтак висновок суду першої інстанції стосовно підтвердження актом приймання-передачі державного майна від 08.10.1997 передання земельних ділянок у складі цілісного майнового комплексу- є помилковим.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 3 Земельного кодексу України).

Згідно зі ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Право постійного користування земельними ділянками може вноситися державою до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування".

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений ст. 123 Земельного кодексу України.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України).

Такого порядку набуття права користування земельною ділянкою, як перехід права постійного користування землею до нової юридичної особи в результаті перетворення, нормами Земельного кодексу України не передбачено.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою лише посвідчує факт надання такого права конкретній юридичній особі, в той час, як порядок отримання, виникнення та оформлення такого права визначений нормами Земельного кодексу України.

За таких обставин, враховуючи, що спірна земельна ділянка не підлягала приватизації при створенні ВАТ «Новоолексіївське», відносини щодо передачі прав на земельну ділянку площею 571,4 га повинні були бути оформлені ВАТ «Новоолексіївське» у передбаченому на той час законодавством України порядку.

ВАТ «Новоолексіївське» у 2003 році зверталося до Генічеської районної депжавної адміністрації з клопотанням про переоформлення права користування земельною ділянкою, про що свідчить Розпорядження голови районної державної адміністрації. (а.с.56)

Цим розпорядженням було визнано виданий радгоспу «Новоолексівський» Державний акт на право користування землею серії Б3065814 таким, що втратив чинність та надано дозвіл ВАТ «Новоолексівське» на розробку технічної документації зі скалдання договору довгострокової оренди землі на території Новоолексіївської селищної ради. Разом з тим позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів розроблення ВАТ «Новоолексіївське» технічної землевпорядної документації та подальшого оформлення права користування земельною ділянкою.

Таким чином, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає помилковим висновок місцевого господарського суд стосовного того, що позивачу земельна ділянка виділена в натурі і щодо неї виникло право користування. При цьому судом першої інстанції, не звернуто уваги на той факт, що Державний акт було видано на земельну ділянку, площею 571,4 га, в той час, як позивач заявляє позовні вимоги про визнання за ним права постійного земелекористування на окремо сформовані індивідувльно визначені земельні ділянки загальною площею 476,82 га.

Згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосуванням норм матеріального права: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

У зв`язку з вищевикладеним, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно зроблено висновок про відмову в задоволенні позовних вимог, але з помилкових мотивів, у зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні шляхом викладенням мотивувальної частини рішення в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019 у справі №923/364/19 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019 у справі №923/364/19- зміні шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції постанови суду апеляційної істанції.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019 у справі №923/364/19 задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 31.07.2019 у справі №923/364/19 змінити шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Новоолексіївське» (, вул. Горького, 7, смт.Новоолексіївка, Генічеський район, Херсонська область) на користь Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, м.Херсон, вул.Університетська, 136-а) 2881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченими ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.11.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

судді Г.І. Діброва

А.І. Ярош