ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. Справа№ 910/6762/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Костікова О.О. - дов. № 09-18/6942 від 27.12.2018,

від відповідача - Баранов А.С. - дов. № Ц/6-63/284-18 від 29.12.2018,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Металургійний

комбінат «Азовсталь»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.07.2019

у справі № 910/6762/19 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний

комбінат «Азовсталь»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі

Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного

товариства «Українська залізниця»

про стягнення 500 399,55 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - позивач, ПрАТ «МК «Азовсталь») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач, АТ «Українська залізниця») про стягнення 500 399,55 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «МК «Азовсталь» посилається на те, що АТ «Укрзалізниця» здійснювало перевезення вантажу, отримувачем якого є ПрАТ «МК «Азовсталь». Вагони, перевезення яких здійснювалося відповідачем згідно до накладних, були доставлені із простроченням терміну доставки, у зв`язку із чим позивач нарахував відповідачу штраф за несвоєчасну доставку вагонів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі № 910/6762/19 у задоволенні позову відмовлено повністю. Судові витрати зі сплати судового збору покладено на Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що перевізником було порушено строки здійснення перевезення вантажу за залізничним накладними. У графі 49 залізничних накладних № 34962050, № 34995407, № 34930156, № 34992057, №32029688, № 32041535, № 32025538, №32056996, № 32053589 міститься напис про затримання вантажу та повідомлення про означені обставини його одержувача, наведене є підставою для зменшення кількості днів прострочення доставки та стягнення 457 975,45 грн. Проте, у зв`язку з пропуском строку позовної давності та наявністю відповідної заяви відповідача позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі № 910/6762/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до безпідставного застосування строку позовної давності. Оскільки позивач звертався до суду в межах строків позовної давності. При цьому, позивач зазначив про обґрунтованість свого розрахунку та наявність підстав для стягнення 500 399,55 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 01.10.2019.

Враховуючи перебування головуючого судді Ткаченка Б.О. з 30.09.2019 на лікарняному, розгляд справи 01.10.2019 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2019, після виходу судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, розгляд справи призначено на 22.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 призначено розгляд справи на 22.10.2019 у режимі відеоконференції.

Враховуючи перебування головуючого судді Ткаченка Б.О. з 21.10.2019 на лікарняному, розгляд справи 22.10.2019 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2019, після виходу судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, розгляд справи призначено на 14.11.2019.

05.11.2019 на електронну адресу суду та 12.11.2019 через Відділ автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» надійшло клопотання про слухання справи 14.11.2019 у режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 призначено розгляд справи на 14.11.2019 у режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

Представник відповідача у поясненнях, наданих у судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу, поданому 24.09.2019 через Відділ автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», заперечував проти доводів апелянта та просив суд залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Крім того, відповідач звертав увагу, що суд обґрунтовано визнав його вину в порушенні термінів доставки та наявності підстав для часткового задоволення вимог у сумі 457 975,45 грн., проте у зв`язку з пропуском строку позовної давності відмовив у задоволенні позову.

Представник позивача у поясненнях, наданих у судовому засіданні та відповіді на відзив, поданому 30.09.2019 через Відділ автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі № 910/6762/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У листопаді 2018 ПАТ «Укрзалізниця» до станції призначення Черкаси здійснювалась доставка порожніх вагонів для навантаження, одержувачем яких був позивач за наступними залізничними накладними:

Протягом травня 2018 року - червня 2018 року ПАТ «Укрзалізниця» до станції призначення Сартана було доставлено позивачеві вантаж за залізничними накладними, а саме:

№ 34962050 від 19.05.2018 - 31.05.2018; № 34966598 від 20.05.2018 - 31.05.2018; № 34972679 від 20.05.2018 - 31.05.2018; № 34973685 від 20.05.2018 - 31.05.2018; № 34981977 від 21.05.2018 - 31.05.2018; № 34966663 від 20.05.2018 - 31.05.2018; № 34973693 від 20.05.2018 - 31.05.2018; № 34972810 від 20.05.2018 - 31.05.2018; № 34943332 від 18.05.2018 - 31.05.2018; № 32008567 від 23.05.2018 - 01.06.2018; № 34834796 від 10.05.2018 - 01.06.2018; № 34842740 від 10.05.2018 - 01.06.2018; № 34842757 від 10.05.2018 - 01.06.2018; № 34930412 від 17.05.2018 - 01.06.2018; № 34955732 від 19.05.2018 - 01.06.2018; № 34971150 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34963694 від 19.05.2018 - 01.06.2018; № 34963074 від 19.05.2018 - 01.06.2018; № 34972943 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34973057 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34973123 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34989269 від 21.05.2018 - 01.06.2018; № 34974519 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34974493 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34974162 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34974071 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34973727 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34973651 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 34973529 від 20.05.2018 - 01.06.2018; № 32003501 від 22.05.2018 - 01.06.2018; № 34964064 від 20.05.2018 - 02.06.2018; № 34904284 від 15.05.2018 - 02.06.2018; № 32017915 від 23.05.2018 - 02.06.2018; № 34992909 від 22.05.2018 - 02.06.2018; № 32029019 від 24.05.2018 - 02.06.2018; № 34995407 від 22.05.2018 - 02.06.2018; № 34930156 від 17.05.2018 - 02.06.2018; № 34933366 від 17.05.2018 - 02.06.2018; № 34972133 від 20.05.2018 - 02.06.2018; № 34972190 від 20.05.2018 - 02.06.2018; № 34995423 від 22.05.2018 - 02.06.2018; № 34971473 від 20.05.2018 - 02.06.2018; № 34954354 від 19.05.2018 - 04.06.2018; № 32004673 від 23.05.2018 - 04.06.2018; № 32055394 від 26.05.2018 - 04.06.2018; № 34992057 від 22.05.2018 - 04.06.2018; № 34950055 від 18.05.2018 - 04.06.2018; № 34950048 від 18.05.2018 - 04.06.2018; № 32029688 від 24.05.2018 - 04.06.2018; № 34969402 від 20.05.2018 - 04.06.2018; № 32023053 від 24.05.2018 - 05.06.2018; № 32012056 від 23.05.2018 - 05.06.2018; № 32027351 від 24.05.2018 - 05.06.2018; № 32029126 від 24.05.2018 - 05.06.2018; № 34970319 від 20.05.2018 - 05.06.2018; № 34970392 від 20.05.2018 - 05.06.2018; № 32046146 від 25.05.2018 - 05.06.2018; № 32046195 від 25.05.2018 - 05.06.2018; № 32046732 від 25.05.2018 - 05.06.2018; № 32044760 від 25.05.2018 - 05.06.2018; № 32037947 від 25.05.2018 - 05.06.2018; № 34967307 від 20.05.2018 - 05.06.2018; № 32044687 від 25.05.2018 - 05.06.2018; № 32003642 від 22.05.2018 - 05.06.2018; № 34974196 від 20.05.2018 - 05.06.2018; № 32031353 від 24.05.2018 - 05.06.2018; № 34967273 від 20.05.2018 - 05.06.2018; № 32041535 від 25.05.2018 - 06.06.2018; № 32025538 від 24.05.2018 - 06.06.2018; № 32056996 від 26.05.2018 - 06.06.2018; № 34973024 від 20.05.2018 - 06.06.2018; № 32053589 від 26.05.2018 - 06.06.2018; № 32046823 від 25.05.2018 - 06.06.2018; № 32064032 від 27.05.2018 - 06.06.2018; № 32060410 від 26.05.2018 - 06.06.2018; № 32071839 від 27.05.2018 - 06.06.2018; № 32045890 від 25.05.2018 - 06.06.2018.

Відповідач, як перевізник вантажу, належним чином не виконав зобов`язання та допустив прострочення доставки вантажу за вказаними вище залізничними накладними.

Враховуючи наведене, ПрАТ «МК «Азовсталь» звернулося з даним позовом та просить суд стягнути з АТ «Українська залізниця» 500 399,55 грн штрафу на підставі ст. 116 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут).

Заперечення відповідача зводяться до невірного розрахунку суми штрафу, а також зазначено, що вимоги позивача заявлені поза межами строку позовної давності, у звязку з чим відповідач просить застосувати до вимог позивача наслідки спливу такого строку та відмовити у задоволенні позову повністю. Окремо, відповідач послався на наявність підстав для зменшення суми штрафу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Таким чином, відповідачем взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу на підставі вказаних вище залізничних накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Статтею 41 Статуту встановлено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до пп. 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (із змінами та доповненнями) (далі - Правила), у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Згідно з п. 2.1 Правил обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на ____ число _____ місяць».

Згідно з п. 2.4. наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п. 2.10. Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до наявних у матеріалах справи залізничних накладних, вантаж доставлено з порушенням встановленого терміну, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу. Вказане підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, а також не заперечується відповідачем.

Щодо нарахування позивачем відповідачу штрафу за прострочення доставки вантажу у сумі 500 399,55 грн., на підставі ст. 116 Статуту залізниць України, слід відмітити наступне.

Нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до пункту 2.9 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника або інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залiзницi на збiльшення термiну доставки, та тривалiсть цiєї затримки повинна бути зроблена вiдмiтка в перевiзних документах, яка завiряється пiдписом працiвника станцiї.

У графі 49 накладних № 34962050 від 19.05.2018, № 34995407 від 22.05.2018, № 34930156 від 17.05.2018, № 34992057 від 22.05.2018, №32029688 від 24.05.2018, № 32041535 від 25.05.2018, № 32025538 від 24.05.2018, №32056996 від 26.05.2018, № 32053589 від 26.05.2018 наявні відмітки про затримку вагонів та про продовження термінів доставки.

З урахуванням відміток про затримку вагонів та про продовження термінів доставки, здійснивши перерахунок штрафу, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для стягнення 42 424,10 грн. штрафу за вказаними накладними.

У той же час, враховуючи наведені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що обґрунтованими, доведеними і підтвердженими документально є штрафні санкції за порушення доставки вантажу у розмірі 457 975,45 грн.

АТ «Українська залізниця» було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до позовних вимог.

Позивач не заперечує обставин пропуску строку позовної давності, проте посилається на те, що ним з позовною заявою подано клопотання про поновлення строку для подачі позовної заяви. Дана заява мотивована наявністю поважних причин пропуску строку позовної давності, оскільки позивач звертався до суду з позовною заявою до відповідача з тим же предметом (стягнення суми штрафу у розмірі 500 399,55 грн) за тих саме підстав (порушення відповідачем строків доставки вантажу за названими вище залізничними накладними) 11.02.2019 (опис вкладення про направлення до суду позовної заяви № 09-5/32 від 31.01.2019 з відбитком календарного штемпеля підприємства поштового зв`язку та фіскальний чек від 11.02.2019 у справі), проте ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/1956/19 вказану позовну заяву було залишено без розгляду. У зв`язку з цим, позивач звернувся повторно з даною позовною заявою та просить поновити строк для подання позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Цивільного кодексу України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 267 Цивільного кодексу України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому, позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Строк позовної давності у цій справі визначається на підставі ст. 315 Господарського кодексу України та його перебіг розпочинається після закінчення строку розгляду претензії до перевізника, незалежно від того, чи пред`являлася вона до перевізника.

Якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред`явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (частина четверта статті 315 Господарського кодексу України).

Оскільки дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (частини друга і третя статті 315 Господарського кодексу України), незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2019 у справі № 905/729/18.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що враховуючи п. «д» ст. 134 Статуту та відсутність у матеріалах справи претензії до відповідача про сплату штрафу, спеціальний строк позовної давності починає перебіг з дня видачі вантажу (відбитку календарного штемпелю у кожній накладній про видачу вантажу) та закінчується через 6 місяців + 90 днів (45 днів на пред`явлення претензії + 45 днів на розгляд претензії).

З огляду на вказане, враховуючи видачу вантажу у період з 31.05.2018 по 06.06.2018, строк на звернення з позовом сплив до 06.03.2019.

При цьому, позивачем через пошту надіслано позовну заяву до суду 21.05.2019, тобто з пропуском строку позовної давності.

Як встановлено вище, вперше з даним позовом ПрАТ «МК «Азовсталь» звернулося 11.02.2019, тобто в межах строку позовної давності.

Проте, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/1956/19 було залишено позов без розгляду на підставі п. 4 .ч 1 ст. 226 Господарського кодексу України, у зв`язку з неявкою представника, тоді як ухвалою суду його явку було визнано обов`язковою.

У свою чергу, доводи позивача зводяться до того, що Господарським судом міста Києва при винесенні ухвали від 16.04.2019 у справі № 910/1956/19 не було враховане подане ним клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке направлено поштою суду.

У разі коли судом на підставі досліджених доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, та буде встановлено, що цей строк пропущено без поважних причин, суд на підставі ст. 267 Цивільного кодексу України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 04.03.2018 у справі № 917/1150/17.

Судова колегія відмічає, що законність та обґрунтованість судового рішення, яке набрало законної сили не може бути поставлено під сумнів. При цьому, якщо ухвалу про залишення позову (поданого в межах строків позовної давності) без розгляду буде скасовано з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то перебіг позовної давності не може вважатися пропущеним.

Доказів оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/1956/19 суду не надано.

Враховуючи підстави залишення без розгляду позову, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/1956/19, відсутність доказів її оскарження, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність поважних причин пропуску відповідного строку.

З огляду на встановлені обставини, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. В частині вимог про стягнення 42 424,10 грн. штрафу слід відмовити з огляду на їх безпідставність. Вимоги про стягнення обґрунтовано нарахованих 457 975,45 грн. штрафу не підлягають задоволенню, оскільки сплинув строк позовної давності, а відповідач заявив про застосування строку позовної давності. При цьому, судом не визнано причини пропуску позовної давності поважними.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки АТ «Українська залізниця» не виконало вчасно своїх зобов`язань з доставки вантажу вагонами, позовні вимоги про стягнення штрафу є обґрунтованими в частині стягнення з відповідача на користь позивача 457 975,45 грн. Проте, судом першої інстанції правомірно відмовлено у їх задоволенні, у зв`язку з пропуском ПрАТ «МК «Азовсталь» строку позовної давності, про застосування наслідків пропуску якого заявлено АТ «Українська залізниця». В частині вимог про стягнення 42 424,10 грн., судом правомірно відмовлено у зв`язку з їх безпідставністю.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі № 910/6762/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269-270, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у справі № 910/6762/19 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/6762/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич

Повний текст рішення складено 25.11.2019