ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019р. Справа № 904/2858/19

За позовом: Фізичної особи - підприємця Могильного Олександра Івановича, м. Запоріжжя

До: Комунального закладу вищої освіти «Дніпровська академія неперервної освіти» Дніпропетровської обласної ради», м. Дніпро

Про: стягнення 26 951, 00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: Штабовенко Д.В. (адвокат);

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ :

ФОП Могильний О.І. (позивач) звернувся з позовом до КЗВО «Дніпровська академія неперервної освіти» Дніпропетровської обласної ради» ( відповідач ) про стягнення 26 951, 00 грн. заборгованості за договором на надання охоронних послуг №5 від 24.01.18р. (укладеним між сторонами). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов вищезазначеного договору в частині своєчасної оплати за наданні послуги охорони за лютий 2019 рік. Окрім того - просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 8 600, 00 грн.

Ухвалою суду від 08.07.19р. відкрите провадження у справі №904/2858/19 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

05.08.2019р. до канцелярії суду від КЗВО «Дніпровська академія неперервної освіти» Дніпропетровської обласної ради» (відповідач) надійшов відзив на позов, в якому той заперечував проти задоволення позовних вимог , зазначаючи (поміж-іншим), що у період з 08.02.19 р. по 11.02.19р. на території відповідача шляхом проникнення невідомих осіб до кабінетів сталася крадіжка майна відповідача (комп`ютерної техніки); про що було повідомлено правоохоронні органи, внаслідок чого було відкрите кримінальне провадження №0000304. Відповідач зазначає, що персоналом позивача (охоронцями, які у зазначений період повинні були здійснювати цілодобову охорону об`єкту) протягом двох діб взагалі не було виявлено ознак вказаної крадіжки та в порушення умов п.2.1.15 договору не було повідомлено про крадіжку ані відповідача, ані правоохоронні органі. Враховуючи вищезазначене, відповідач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором на надання охоронних послуг в лютому 2019р., просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.09.19р. здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/2858/19 за правилами загального позовного провадження.

ФОП Могільний О.І. (позивач) у відповіді на відзив заперечував проти обставин, викладених у відзиві , зазначаючи , що відповідно до п.3.4. договору про надання охоронних послуг та приписів ст.ст.901-903 ЦК України відповідач зобов`язаний здійснювати оплату за надані позивачем послуги; відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №911/1867/18 визначальною ознакою при наданні послуг є сама діяльність виконавця , оскільки при послугах продається не сам результат, а дії , які до нього призвели ; так як в силу самого характеру послуги досягнення результату виконавцем не гарантується; законодавець презюмує оплатність договору охорони, залишаючи при цьому за сторонами право погодити розмір відповідної плати, яка проводиться за фактично надані послуги , якщо сторони не домовились про інше. Позивач зазначає, що єдиною умовою для задоволення позову про стягнення заборгованості за надані послуги з охорони майна є встановлення обставин фактичного надання виконавцем (охоронцем) послуг за договором; важливим є в даному аспекті відрізняти сам факт надання послуг від результату їх надання, оцінка якому надається крізь призму критеріїв належності їх надання; факт надання послуг за наявності дій виконавця щодо їх надання в будь-якому випадку є незмінним, тоді як результат надання послуг визначається наслідком дотримання зобов`язання. В даному випадку підставою відмови відповідача від підписання актів наданих послуг слугувало фактично неналежне (неякісне), за його твердженням, надання позивачем послуг за договором, що призвело до втрати переданого під охорону майна. При цьому (як зазначає позивач), факт надання ним послуг у вказані періоди не заперечується та не спростовується відповідачем, а лише зазначається про втрату переданого під охорону майна, а договір не містить умов щодо звільнення замовника від оплати або зменшення розміру оплати фактично наданих послуг з охорони майна за наявності претензій (заперечень) щодо належності наданих послуг. У випадку встановлення неналежного виконання зобов`язання зі сторони виконавця (охоронця) послуги за договором, відповідач (замовник) вправі заявити про відшкодування збитків. Враховуючи вищезазначене, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Окрім того, зазначає, що притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише за певних, передбачених законом умов, сукупність яких формують склад правопорушення, що є підставою цивільно-правової відповідальності. При цьому, складовими правопорушення, необхідними для відповідальності у вигляді відшкодування збитків, є суб`єкт та об`єкт правопорушення, а також суб`єктивна та об`єктивна сторони. В той же час, як слідує із протоколу огляду місця події та підтверджується витягом з реєстру кримінальних проваджень, заволодіння майном у кабінетах №206, №207 здійснила невстановлена особа шляхом вільного доступу в період з 08.02.2019р 16:00год. по 11.02.2019р. 11:00год., слідів злому двері не виявлено; доказів, що на момент вчинення крадіжки на об`єкті замовника знаходились сторонні особи - немає; в судому порядку бездіяльність охоронців, або завдання позивачем збитків відповідачу - не встановлювалась. Жодних доказів того, що відповідачем були понесені збитки саме у такому обсязі - немає; надані довідки про балансову вартість майна (за твердженням позивача) не є належним доказом збитків, оскільки є внутрішнім документом та не відображає реальну вартість втраченого майна. У зв`язку з чим, позивач вважає, що відповідач не довів, що йому були спричинені збитками саме бездіяльністю виконавця (позивача).

КЗВО «Дніпровська академія неперервної освіти» Дніпропетровської обласної ради» ( відповідач ) у запереченнях на відповідь на відзив ( а.с.123-127) заперечує факт надання позивачем послуг у лютому 2019 року за Договором №5 про надання охоронних послуг від 24.01.18р., стверджує , що організація охорони об`єкта ФОП Могильним О.І. взагалі не відбувалась, що і спричинило крадіжку майна 11.02.19р. Вказує, що позивачем в порушення умов договору були порушенні наступні свої обов`язки (не були вчиненні відповідні дії) , а саме: на об`єкті були відсутні охоронці; не виконано вимоги щодо допуску безпосередньо до надання охоронних послуг, обумовлених цим договором, персонал, який є штатним працівником виконавця з досвідом роботи не менше одного року, чоловічої статі, який має посвідчення робітничої кваліфікації не менш 11 розряду, що підтверджує кваліфікацію, знання та досвід охоронника; не залучено субпідрядні організації та працівників необхідної кваліфікації в достатній кількості. Окрім того, зазначає, що дійсно на адресу відповідача надходив від позивача акт надання послуг від 28 лютого 2019 року за № 19 на загальну суму 26 951,00 гри., який не був підписаний замовним-відповідачем з огляду на факт невиконання виконавцем-позивачем своїх зобов`язань за зазначеним вище договором. Факт невиконання послуг в тому числі підтверджується і фактом крадіжки 11.02.19р. на території КЗВО «Дніпровська академія непереривної освіти» Дніпропетровської обласної ради», яка (за твердженням відповідача) фактично ніким не охоронялась. Також зазначає, що акт надання послуг від 28 лютого 2019 року за № 19 є недійсним, а мотиви відмови замовника-відповідача від його підписання є обґрунтованими, з огляду на абсолютне невиконання у лютому 2019 року виконавцем-позивачем взятих на себе зобов`язань за договором №5 на надання охоронних послуг від 24 січня 2018р. Окрім того, заперечував проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

24.01.18р. між КЗВО «Дніпровська академія неперервної освіти» Дніпропетровської обласної ради» (замовник) та ФОП Могильний О.І. (виконавець) був укладений договір №5 на надання охоронних послуг, відповідно до якого предметом даного договору є надання послуг з охорони території замовника - КВНЗ «Дніпровська академія неперервної освіти» (навчальний корпус та гуртожиток), а також об`єктів та іншого майна, що знаходиться на даній території; територія замовника, що охороняється за даним договором, розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 70. (п.1.1. договору).

Охоронні послуги надаються персоналом виконавця цілодобово з використанням системи відео спостереження замовника, тривожної кнопки, засобів індивідуального захисту і спеціальних засобів активної оборони, дозволених до застосування законодавством України. (п.1.2 договору).

В пункті 2.1. договору сторони погодили обов`язки виконавця, серед яких : забезпечення пропускного режиму на об`єкті, що охороняється; недопущення несанкціонованого проникнення сторонніх осіб на об`єкт, що охороняється; контроль ввезення/вивезення ( внесення/винесення) майна та інших матеріально-товарних цінностей на територію або з території об`єкта, що охороняється; реєстрація видачі ключів від навчальних аудиторій , кабінетів, кімнат в «Журналі видачі ключів».

Згідно п. 3.1. договору загальна вартість послуг складає 308 000 грн. без ПДВ. Оплата вартості послуг виконавця здійснюється замовником на підставі акта виконаних робіт, за надані послуги в термін до 20 числа місяця наступного за місяцем надання послуг; оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця. (п.3.2. договору). Акт виконаних робіт за надані послуги підписується щомісяця в строк до 20 числа місяця наступного за звітним і є підставою для здійснення оплати. (п.3.3. договору). Оплата за надані послуги проводиться замовником відповідно до п.1. ст. 49 Бюджетного Кодексу України після фактичного надання послуг шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок виконавця, вказаний у договорі, протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання фінансування (п.3.4. договору).

Відповідно до розділу 4 договору: виконавець несе матеріальну відповідальність за завдані збитки замовнику розкраданням майна та інших товарно-матеріальних цінностей в результаті неналежного забезпечення охорони; за збитки , завдані знищенням або пошкодженням майна сторонніми особами, які незаконно проникли на об`єкт, що охороняється ; збитки , заподіяні з вини персоналу виконавця, який безпосередньо здійснює охорону (п.4.1. договору); факт наявності збитків, зазначених у п.4.1. цього договору встановлюється за поданням замовника шляхом переговорів, або органами дізнання слідством або судом (п.4.2. договору); відшкодування завданих замовникові збитків здійснюється виконавцем після надання замовником письмової претензії, або після отримання відповідних довідок органів дізнання, слідства, які встановили факт розкрадання, знищення майна та інших подій, які спричинили збитки; розмір збитку повинен бути підтверджений відповідними документами і розрахунком вартості викраденого або знищеного майна та інших ТМЦ; до збитку, що підлягає відшкодуванню , відноситься вартість викраденого або пошкодженого майна, грошових сум та інших ТМЦ, розмір зниження вартості пошкодженого майна та інших ТМЦ, здійсненні витрати на відновлення пошкодженого майна (п.4.3. договору); у разі виявлення винних осіб майновий збиток стягується з них виконавцем в порядку регресу (п.4.3. договору). Згідно п.6.1. договору він набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.18р. але у будь якому випадку до повного виконання фінансового зобов`язання .(а.с.10-11).

31.01.19р. сторони уклали додаткову угоду №2 до вищезазначеного договору , в якій домовились збільшити суму договору на 53 902, 00 грн. (п.1 угоди); п.6.1. договору виклали в наступній редакції «Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 28.02.19р. , але в будь-якому випадку, до повного виконання фінансових зобов`язань сторонами. Умови цього договору застосовуються до відносин, які виникли з 01.01.19 р. ( ч.3. ст. 631 ЦКУ)» (п.2. угоди); п.3.1. договору виклали в наступній редакції: «Загальна вартість послуг 361 902, 00 грн., без ПДВ згідно з п.291 ПКУ у тому числі: на 2018 рік - 308 000, 00 грн., на 2019 рік - 53 902, 00 грн.» (п.3. угоди); та в п.4 угоди погодили, що послуги з охорони території здійснюються на протязі 12 місяців 2018 року (1 послуга) та 2 місяців 2019 року (0, 168 послуги). (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до умов договору позивач виставив відповідачу на оплату акт №19 наданих послуг від 28.02.19р. з охорони за лютий 2019р. на загальну суму 26 951, 00 грн. (а.с.16). Однак відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань вищезазначені послуги за лютий 2019р. не оплатив, а надіслав на адресу позивача претензію №147 від 19.02.19р. щодо невиконання умов договору, в якій повідомив позивача, що 11.02.19р. було встановлено факт розкрадання майна відповідача у вигляді монітору «Philips 21.55» та ноутбуку «Аsus К50IJ»; та повідомив позивача, що це розкрадання сталося саме з вини позивача, у зв`язку з чим вимагав від відповідача сплати збитки в сумі 9 908 ,00 грн. Окрім того - повідомив позивача, що у разі не задоволення цієї претензії він буде змушений звернутися до відповідних органів за захистом своїх прав та законних інтересів (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що у відповіді на претензію позивач відмовив відповідачу в її задоволенні з підстав недоведеності факту крадіжки та вартості викраденого майна (а.с.14-15). Також , позивач звертався з претензією вих.№170519/1 від 17.05.19р. до відповідача про сплату вищезазначеної заборгованості з наданих послуг за лютий 2019р. (а.с.17). Відповідач у своїй відповіді на претензію №528 від 14.06.19р. повідомив позивача про відмову від підписання акту виконаних робіт за лютий 2019р. з посиланням на неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором №5 від 24.01.18р., внаслідок чого відповідачу були завдані матеріалі збитки. Також повідомив позивача, що його претензійні вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають до моменту відшкодування збитків , понесених відповідачем внаслідок неналежного виконання виконавцем (позивачем) умов договору №5 про надання послуг охорони від 24.01.2018р. (а.с.21). Враховуючи не оплату відповідачем наданих позивачем послуг у лютому 2019р., позивач був вимушений звернутися з цим позовом до суду.

Під час розгляду цієї справи відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених вище у своїх претензіях , адресованих позивачу та у відповідях на претензію позивача.

Проте, з такими твердженнями відповідача, суд погодитися не може з урахуванням наступного.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з охорони об`єкта, який за правовою природою є договором про надання послуг охорони.

До зобов`язань, що виникають та існують на підставі договору охорони застосовуються відповідні положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» та глави 66 «Зберігання» Цивільного кодексу України , одним із спеціальних видів якого згідно із параграфом 3 цієї глави є договір охорони.

Згідно із частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина 2 статті 901 ЦК України).

За приписами частини 2 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Отже договір охорони за своєю правовою природою відноситься до двосторонніх (синалагматичних), консенсуальних, оплатних договорів, укладення якого зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. У даних правовідносинах на виконавця (охоронця) покладено обов`язок надавати послугу недоторканості майна (особи), яке йому передане під охорону та надано право на одержання відповідної щомісячної плати, тоді як замовник як володілець такого майна (особа, яку охороняють), у свою чергу, зобов`язаний сплачувати виконавцю (охоронцю) обумовлену щомісячну плату за надані послуги і наділений правом вимагати належного надання послуг з боку виконавця (охоронця).

Вказаний договір посідає окреме місце серед інших видів договорів , передбачених цивільним законодавством. Специфічність природи договору охорони, враховуючи його віднесення до одного з видів договорів послуг, полягає в особливості об`єкта договору, яким є послуги нематеріального характеру, що нерозривно пов`язані з особистістю виконавця результат діяльності якого (надання послуг) немає оречевленого (матеріального) змісту, оскільки сама послуга споживається у процесі її надання. Визначальною ознакою при наданні послуг є сама діяльність виконавця, оскільки при послугах продається не сам результат, а дії , які до нього призвели ; так як в силу самого характеру послуги досягнення результату виконавцем не гарантується.

Законодавець презюмує оплатність договору охорони, залишаючи при цьому за сторонами право погодити розмір відповідної плати, яка проводиться за фактично надані послуги якщо сторони не домовились про інше.

З урахуванням наведеного умовою для задоволення позову про стягнення заборгованості за надані послуги з охорони майна, є установлення обставин фактичного надання виконавцем (охоронцем) послуг за договором. Важливим є в даному аспекті відрізняти сам факт надання послуг від результату їх надання, оцінка якому надається крізь призму критеріїв належності їх надання.

Факт надання послуг за наявності дій виконавця щодо їх надання в будь-якому випадку є незмінним, тоді як результат надання послуг визначається наслідком дотримання зобов`язання.

Судом встановлено, що на підтвердження виконаних зобов`язань за умовами договору на надання охоронних послуг на суму 26 951, 00 грн. позивачем надано акт надання послуг №19 від 28.02.19р., який не підписаний зі сторони відповідача (замовника послуг).

Із встановлених судом обставин справи, зокрема листування між сторонами , вбачається, що в якості підстав для відмови від підписання вищезазначеного акту відповідач послався на неналежне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором, що мало наслідком, як стверджує відповідач, розкрадання переданого відповідачем під охорону майна.

Тобто підставою відмови відповідача від підписання акту надання послуг за лютий 2019р. слугувало фактично неналежне (неякісне), за його твердженням, надання позивачем послуг за договором, що призвело до втрати переданого під охорону майна та завданню збитків відповідачеві у розмірі вартості вкраденого майна. При цьому факт надання позивачем послуг у вказані періоди не заперечується та не спростовується відповідачем, а лише зазначається про втрату переданого під охорону майна.

Як вказувалось вище, умовами пункту 3.2. договору сторонами погоджено, що оплата вартості послуг виконавця здійснюється замовником на підставі акта виконаних робіт, за надані послуги в термін до 20 числа місяця наступного за місяцем надання послуг; оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Отже сторонами договору чітко визначено порядок дій сторін щодо засвідчення факту надання послуг та претензій (зауважень) щодо належності їх надання. При цьому укладений сторонами договір не містить умов щодо звільнення замовника від оплати або зменшення розміру оплати фактично наданих послуг з охорони майна за наявності претензій (заперечень) щодо належності наданих послуг.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.04.2019 у справі 910/2693/18).

Аналіз наведеного свідчить, що неналежне виконання зобов`язання - це порушення умов, визначених змістом зобов`язання (виконання зобов`язання з певними недоліками, дефектами). При неналежному виконані боржник виконує обов`язок, але з порушенням певних умов, які складають зміст договору або визначені законом.

За приписами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги містить і стаття 193 ГК України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

У розділі 2.2.3 договору сторонами погоджено обов`язки замовника н серед яких обов`язок замовника своєчасно проводити розрахунки з виконавцем за надані послуги.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків.

Отже порушення зобов`язання за свої змістом є юридичним фактом, з яким пов`язуються певні негативні правові наслідки для правопорушника основною метою яких є забезпечення захисту, а у разі можливості - й відновлення порушення суб`єктивного цивільного права.

Виходячи зі змісту вказаної статті правові наслідки порушення зобов`язання поділяються на три групи: 1) загальні; 2) ті, що встановлені законом за порушення певних зобов`язань; 3) ті, що встановлені конкретним договором за його порушення.

Правовий аналіз статті 611 ЦК України свідчить, що останньою не передбачено таких правових наслідків порушення зобов`язання як звільнення від оплати виконаного неналежним чином (з дефектами, недоліками, неякісно) зобов`язання.

Відповідних умов, які звільняли б замовника послуг (відповідача) від оплати неналежним чином виконаного виконавцем (охоронцем, відповідачем) послуг або зменшення їх розміру з охорони майна також не містить укладений між сторонами договір.

Системний аналіз наведених вище норм дозволяє зробити висновок про те, що у випадку встановлення обставин, які свідчать про фактичне надання виконавцем (охоронцем) послуг за договором та відсутності у зазначеному договорі умов щодо звільнення замовника послуг від оплати неналежним чином наданих договірних послуг, підстави для звільнення замовника від оплати зазначених послуг відсутні. У такому разі у випадку неналежного виконання зобов`язання зі сторони виконавця (охоронця) послуг за договором замовник вправі заявити про відшкодування збитків та сплату неустойки. (Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові у справі № 911/1867/18 від 27.08.19р. ).

У зв`язку з чим, твердження відповідача в обґрунтування підстав для не підписання акту наданих позивачем послуг за лютий 2019 рік в розмірі 26 951, 00 грн. , і як наслідок неоплата цих послуг відповідачем , є необґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Одночасно, з цих же підстав заперечення відповідача суд оцінює критично.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем серед інших доказів не надано як належних доказів на підтвердження понесення ним збитків у певному розмірі , так і доказів , які б беззаперечно встановлювали факт крадіжки на об`єкті , який охоронявся позивачем ; оскільки станом на час прийняття рішення у цій господарській справі відсутній вирок по кримінальній справі , порушеній за фактом крадіжки майна ,належного відповідачу.

Також, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 8 600,00 грн. на правничу допомогу (послуги адвоката ) , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір про надання правничої допомоги від 01.07.19р. (укладеного між позивачем та АО «Юридична компанія Радник», до додаткова угода до вищезазначеного договору від 01.07.19р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Штабовенко Д.В., платіжне доручення №660 від 01.07.19р. про сплату на користь адвокатського об`єднання 2 000, 00 грн., рахунок-фактура АО «Юридична компанія Радник» №СФ-0000274 від 19.09.19р. на суму 2200 грн., платіжне доручення №730 від 19.09.19р. про сплату на користь адвокатського об`єднання 2 200, 00 грн. та платіжне доручення №762 від 04.11.19р. про сплату на користь адвокатського об`єднання 1 200, 00 грн.(а.с.9, 23-24, ,91, 92, 147 ).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає , що є достатні підстави стягнути з відповідача 5 400,00 грн. витрат на правничу допомогу ( оскільки наданими позивачем доказами підтверджується понесення витрат на правничу допомогу лише на цю суму коштів ) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Комунального закладу вищої освіти «Дніпровська академія неперервної освіти» Дніпропетровської обласної ради» (49006, м. Дніпро, вул. Володимра Антоновича, буд. 70; ) на користь позивача - Фізичної особи - підприємця Могильного Олександра Івановича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) Комунального підприємства «Житній ринок» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал 16; ): 26 951, 00 грн. - заборгованості за договором ; 1 921, 00 грн. - витрат на сплату судового збору та 5 400, 00 грн. - витрат на правничу допомогу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 25.11.2019р.