ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/2564/19

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Університету державної фіскальної служби України, Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 226 472 грн. 17 коп.

Представники сторін:

позивача Бернацька О.В.;

відповідача Грищенко В.В.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 226 472 грн. 17 коп., з яких: 218 503 грн. 09 коп. боргу, 6 819 грн. 69 коп. пені, 1 149 грн. 39 коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було поставлено відповідачу природний газ за договором купівлі-продажу № 9517/19-ТЕ(Т)-17 від 02.05.2019 року, проте останній не розрахувався за поставлений газ в строки визначені умовами договору.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.05.2019 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та Університетом державної фіскальної служби України було укладено договір постачання природного газу № 9517/19-ТЕ(Т)-17, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, за кодом ДК 021:00-6 - Газове паливо (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно з п. 3.8. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 4.2. договору ціна за 1000 куб.м. газу становить 7 184,80 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 8 621,76 грн.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяце постачання газу.

На виконання умов договору Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 218 503 грн. 09 коп., що підтверджується актом прийому-передачі природного газу від 31.05.2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи, проте відповідач свої зобов`язання не виконав належним чином, за отриманий природний газ не розрахувався, в зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 218 503 грн. 09 коп., яка визнається відповідачем.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 218 503 грн. 09 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 1 149 грн. 39 коп. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ № 16/587-22/430 від 31.08.2011 року та інформаційному листі ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 1 149 грн. 39 коп. 3 % річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 7.2. договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1., 5.6. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 17,8% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання з оплати поставленого газу нараховано 6 819 грн. 69 коп. пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 185, 191, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Університету державної фіскальної служби України (08201, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 31, код 40233365) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, код 20077720) 218 503 (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот три) грн. 09 коп. боргу, 1 149 (одна тисяча сто сорок девять) грн. 39 коп. 3% річних, 6 819 (шість тисяч вісімсот девятнадцять) грн. 69 коп. пені, 3 397 (три тисячі триста дев`яносто сім) грн. 08 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 25.11.2019 року.

Суддя Л.Я. Мальована