ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2525/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: - ОСОБА_1 , розпорядження № 106/14-01, дата видачі : 27.05.19;

Від відповідача: не з`явився,

розглянувши справу за позовом Комунального підприємства Теплових Мереж Южтеплокомуненерго до відповідача Комунального підприємства Готельно-житловий комплекс про стягнення 807 504,50 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

28.08.2019 року позивач Комунальне підприємство Теплових Мереж Южтеплокомуненерго звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 2581/19) до відповідача Комунального підприємства Готельно-житловий комплекс про стягнення 807 504,50грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.08.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на "26" вересня 2019 р. о 10:20 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.09.2019р. було відкладено підготовче засідання на "15" жовтня 2019 р. о 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.10.2019р. закрито підготовче провадження у справі №916/2525/19 із призначенням справи до судового розгляду по суті на "28" жовтня 2019 р. об 11:00 год.

21.10.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області надійшло клопотання позивача за вх.ГСОО№21517/19 про розгляд справи за відсутності позивача за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.10.2019р. було відкладено судове засідання на "19" листопада 2019 р. о 10:30 год.

Представник відповідача Комунального підприємства Готельно-житловий комплекс в судові засідання по справі не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 165 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області були направлені за належною адресою відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому за приписами ч.7 ст.120ГПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження у справі.

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

19.11.2019р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як встановлено господарським судом, Комунальне підприємство теплових мереж «Южтеплокомуненерго» (КП ТМ «ЮТКЕ») - створене на підставі рішення Южненської міської Ради № 492- XXIII від 14 січня 2002 року для забезпечення населення, підприємств, установ та організацій (споживачів) м. Южного послугами з централізованого опалення та гарячої води.

Оплата теплової енергії здійснюється на підставі тарифів, затверджених Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (до листопада 2017року), а також на підставі рішень виконавчого комітету Южненської міської ради (з листопада 2017 року).

01 січня 2019 року між Комунальним підприємством теплових мереж «ЮЖТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» (надалі - Позивач) і Комунальним підприємством «Готельно-житловий комплекс» (надалі - Відповідач) був укладений Договір № 4/9 купівлі-продажу теплової енергії.

Відповідно до умов розділу 1 Договору №4/9, за цим Договором Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію (постачання, виробництво та транспортування теплової енергії) в обсягах, зазначених у Додатку №2 до цього Договору, та забезпечувати температуру мережної води відповідно до встановленого температурного графіку теплової мережі, а Споживач зобов`язується оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Теплова енергія постачається для опалення гуртожитку за адресою вул. Новобілярська, 266, м. Южне, Одеська обл. Опалювальна площа об`єкту 2365,60 кв.м.

Відповідно до п.3 Додатку №6 до Договору Споживач до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим сплачує Теплопостачальній організації повну вартість заявленого у договорі обсягу споживання теплової енергії на розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків.

На виконання умов Договору Позивач поставив протягом січня 2018 року - липня 2019 року, а Відповідач прийняв теплову енергію на загальну суму 729 526,16 грн. На адресу Відповідача щомісяця направлялися рахунки-фактури та акти надання послуг, але без пояснення причин підписані та повернуті Позивачу не були. Відповідач здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 72 275,58 грн.

Отже, основна заборгованість Відповідача за Договором №4/9 від 01.01.2018 року за зобов`язаннями з лютого 2018 року по липень 2019 року включно складає 657 250,58 грн., розрахунок суми основного боргу доданий до позовної заяви.

З урахуванням зазначеного, на адресу Відповідача була надіслана претензія №70 від 20.05.2019р. та Акт звірки за виставленими рахунками. 01 липня 2019 року КП ТМ «ЮТКЕ» отримало від КП «ГЖК» лист з пропозицією укладання Договору реструктуризації заборгованості. Даним листом Відповідач також гарантував сплату поточних платежів (вих. №66/01-02 від 21.06.2019 року).

05 липня 2019 року КП ТМ «ЮТКЕ» направило КП «ГЖК» для розгляду проект Угоди про реструктуризацію заборгованості за Договором купівлі-продажу теплової енергії №4/9 від 01.01.2019 року на умовах розстрочення заборгованості 648022,08 грн. на 6 місяців відповідно до графіку, визначеному п.2 Угоди з кінцевим строком погашення заборгованості - 10.01.2020 року. У разі неповернення примірника Угоди протягом 3-х робочих днів угода вважається не підписаною.(п.11 Угоди).

Станом на 06.08.2019 року Угода Відповідачем не підписана. Жодних платежів від КП «ГЖК» на рахунок КП ТМ «ЮТКЕ» не надходило.

Відповідно до п.8 додатку 6 до Договору купівлі-продажу теплової енергії, в разі несплати Споживачем за спожиту теплову енергію відповідно до терміну, встановленого п.3. цього Додатку, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суму пені у розмірі 69 870,99 грн., суму 7% штрафу за прострочення понад 30 днів у розмірі 44 715,55грн., суму інфляційних втрат у розмірі 24 372,86грн. та суму 3% річних у розмірі 11 294,52грн.

З наведених підстав, Комунальне підприємство Теплових Мереж Южтеплокомуненерго звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства Готельно-житловий комплекс про стягнення 807 504,50грн.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Згідно з ст. 173 ГК України зазначено, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 265 ГК України, За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Реалізація суб`єктами господарювання товарів не господарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 901 ЦК України, За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного між ними 01.01.2018 року Договору купівлі-продажу теплової енергії № 4/9.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 691 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок покупця оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частинами 1 та 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів до нього. Покупець зобов`язаний сплатити Продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вже було встановлено господарським судом, на виконання умов Договору Позивач поставив протягом січня 2018 року - липня 2019 року, а Відповідач прийняв теплову енергію на загальну суму 729 526,16 грн. На адресу Відповідача щомісяця направлялися рахунки-фактури та акти надання послуг.

На адресу Відповідача була надіслана претензія №70 від 20.05.2019р. та Акт звірки за виставленими рахунками. 01 липня 2019 року КП ТМ «ЮТКЕ» отримало від КП «ГЖК» лист з пропозицією укладання Договору реструктуризації заборгованості. Даним листом Відповідач також гарантував сплату поточних платежів (вих. №66/01-02 від 21.06.2019 року).

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суму пені у розмірі 69 870,99 грн., суму 7% штрафу за прострочення понад 30 днів у розмірі 44 715,55грн., суму інфляційних втрат у розмірі 24 372,86грн. та суму 3% річних у розмірі 11 294,52грн.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.8 додатку 6 до Договору купівлі-продажу теплової енергії, в разі несплати Споживачем за спожиту теплову енергію відповідно до терміну, встановленого п.3. цього Додатку, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки (пені) є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми пені, 7% штрафу за прострочення понад 30 днів, інфляційних втрат та 3% річних наданий позивачем, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, в судові засідання відповідач не з`являвся хоча заздалегідь був повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Комунального підприємства Теплових Мереж Южтеплокомуненерго до відповідача Комунального підприємства Готельно-житловий комплекс про стягнення 807 504,50 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Комунального підприємства Готельно-житловий комплекс (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Будівельників, будинок 7; ) на користь Комунального підприємства Теплових Мереж Южтеплокомуненерго (65481, Одеська обл., м. Южне, Старомиколаївське шосе, 8; ) 657 250 /шістсот п`ятдесят сім тисяч двісті п`ятдесят/ грн. 58 коп. суму основного боргу, 69 870 /шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сімдесят/ грн. 99 коп. суму пені, 44 715 /сорок чотири тисячі сімсот п`ятнадцять/ грн. 55 коп. суму 7% штрафу за прострочення понад 30 днів, 24 372 /двадцять чотири тисячі триста сімдесят дві/ 86 коп. суму інфляційних втрат, 11 294 /одинадцять тисяч двісті дев`яносто чотири/ грн. 52 коп. суму 3% річних та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 112 /дванадцять тисяч сто дванадцять/ грн. 57 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 29 листопада 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут