ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Черкаси справа № 925/1172/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участю представників сторін: позивача Казіміренко Я.А. за довіреністю, відповідача не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Чергасигаз Збут до Березняківської сільської ради про стягнення 87234 грн. 53 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю Чергасигаз Збут звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до Березняківської сільської ради (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору № 12/12940/БО-19 постачання природного газу від 29.12.2018 року, 87234 грн. 53 коп. боргу, відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем порядку і строку оплати поставленого йому позивачем природного газу за договором № 12/12940/БО-19 постачання природного газу від 29.12.2018 року.

Ухвалою суду від 04.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1172/19, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14.11.2019 року, зобов`язано відповідача у встановлений строк надіслати суду відзив на позов, а позивача - відповідь на відзив. Крім того, відповідачу роз`яснено його право в порядку ст. 250 ГПК України на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Копія ухвали суду від 04.10.2019 направлені сторонам рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресами, зазначеними позивачем у позовній заяві, відповідачу вручена 08.10.2019, що підтверджується повідомленнями відділення поштового зв`язку про вручення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 23).

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін не заперечував, в засідання суду 14.11.2019 року явку свого представника не забезпечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві.

Згідно з ч. 6 ст. 233 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позов повністю з таких підстав.

29.12.2018 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю Чергасигаз Збут, як постачальник, та відповідач - Березняківська сільська рада, як споживач, уклали договір № 12/12940/БО-19 постачання природного газу (далі Договір, а.с. 9-14), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ (надалі - газ) в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Сторони погодили усі істотні умови Договору, і зокрема, домовилися про наступне:

п. 1.1.1. точка комерційного обліку газу визначається Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору;

п. 1.2. постачальник передає споживачу газ в обсягах 11,030 тис.м.куб., в тому числі по місяцях: січень обсяг: 4,990, лютий обсяг: 3,590, березень обсяг: 3,050, отже: I кв. 11,030. Дані обсяги є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися;

п. 1.5.1. у разі відсутності письмової заявки, підтвердженим обсягом газу є плановий обсяг, визначений у п. 1.2. даного Договору, з урахуванням п. 1.4. даного договору;

п. 2.1 ціна на природний газ на дату укладення договору визначається відповідно до п. 2.2. цього договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних угод до Договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. У разі зміни ціни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни;

п. 2.2. на момент укладення договору ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 10688,33 грн., крім того ПДВ 2137,67 грн. Загальна вартість за 1000 куб. м. поставленого природного газу з урахуванням ПДВ становить 12826,00 грн.;

п. 2.3. місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу, що визначено у п. 2.2. договору, на кількість газу, реалізованого у відповідному місяці;

п. 2.4. моментом оплати вважається день надходження грошових коштів на рахунок постачальника;

п. 3.1. оплата фактичних обсягів газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті за ціною визначеною в п. 2.2. цього договору не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітним;

п. 3.2. оплата вартості поставленого природного газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок постачальника;

п. 4.3. приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами;

Відповідно до п. 10.1. Договору, договір набирає чинності з дати його підписання та діє в частині постачання природного газу з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання. А згідно з п. 10. 3 Договору, всі доповнення та додаткові угоди набирають чинності та мають перевагу над раніше укладеними та над положеннями даного договору в разі, коли вони укладені в письмовій формі, мають дату, номер, посилання на даний договір, підписи уповноважених представників сторін та оригінальні печатки підприємств.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

До зазначеного Договору сторонами укладені додаткові договори № 1 від 31.01.2019 року, № 2 від 28.02.2019 року, якими сторони погодили зміну ціни поставленого природного газу, а саме, з 01.01.2019 року ціна за 1000 куб м. природного газу становить 10063,33 грн., крім того ПДВ 2012,67 грн., загальна вартість за 1000 куб. м з урахуванням ПДВ 12076,00 грн., з 01.02.2019 року ціна за 1000 куб м. природного газу становить 9896,66 грн., крім того ПДВ 1979,34 грн., загальна вартість за 1000 куб. м. з урахуванням ПДВ 11876,00 грн. (а.с. 16-17).

Із актів приймання-передачі природного газу (а.с. 18-19) вбачається, що за договором № 12/12940/БО-19 постачання природного газу від 29.12.2018 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом: в січні 2019 року - 4005 куб. м., в лютому 2019 року 3273 куб. м.

Відповідач оплату за спожитий у січні та лютому 2019 року природний газ не здійснив.

Згідно з розрахунком позивача борг відповідача за природний газ, отриманий у січні та лютому 2019 року становить 87234 грн. 53 коп., з них: 48364,38 грн. за січень 2019 року (12076,00 грн. за 1 тис. м. куб. х 4005 м. куб. : 1000 м. куб.), 38870,15 грн. за лютий 2019 року (11876,00 грн. за 1 тис. м. куб. х 3273 м.куб. : 1000 м.куб.), вимога про його стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Таким чином, спірні правовідносини сторін виникли із договору № 12/12940/БО-19 постачання природного газу від 29.12.2018 року, вимоги позивача витікають із прав і обов`язків сторін за цим договором.

За правовою природою ці правовідносини віднесені до договірних зобов`язань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

З огляду на викладені обставини справи, умови договору і наведені норми законодавства суд вбачає, що заборгованість зі сплати вартості поставленого природного газу у січні лютому 2019 року у розмірі 87234 грн. 53 коп. підтверджена позивачем належними і допустимими доказами, відповідачем не сплачена та не спростована.

Ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Березняківської сільської ради, , місцезнаходження: 20746, Черкаська обл., Смілянський район, с. Березняки, вул. Химичів, буд. 1 А на користь товариства з обмеженою відповідальністю Чергасигаз Збут, , місцезнаходження: 18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, буд. 142 87234 грн. 53 коп. боргу, 1921 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19.11.2019 року.

Суддя В.М. Грачов