ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/1825/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області

до Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія», м.Бровари Київської області

про стягнення грошових коштів

Учасники справи у судове засідання не з`явились

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 22.07.2019 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі позивач, АТ «Київоблгаз») звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі відповідач, КП «Броваритепловодоенергія») про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 2 575 203,28грн, з яких: 2 471 748,42грн основний борг, 95 399,29грн пеня, 8 055,57грн 3% річних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 36 628,05грн.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 16, 526, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору №09420DJRQDBT106 від 01.01.2016 в частині повної оплати за надані послуги з розподілу природного газу, у зв`язку із чим нараховує відповідачу пеню та 3% річних.

1.2. Відповідач скористався правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та подав відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем за березень-квітень 2019 року становила 2 231 095,45грн, а станом на 24.08.2019 2 002 057,96грн. Вказує, що відповідач не може керуватись загальними принципами здійснення господарської діяльності на власний розсуд за наявності покладених на нього зобов`язань, так як плата за теплову енергію від усіх категорій споживачі зараховується виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, щодо яких НКРЕКП встановлено нормативи розподілення коштів. КП «Броваритепловодоенергія» фактично не користується власними коштами та не має можливості їх іншого розподілу. Вказує, що надмірне стягнення штрафних санкцій утруднює виконання відповідачем зобов`язань перед постачальником природного газу, створює перепони у проведенні відповідних робіт по забезпеченню надійної робот джерел виробництва теплової енергії, устаткування, теплових мереж, що суттєво утруднює забезпечення гарантованого безперебійного та безаварійного надання населенню послуг з централізованого опалення та ставить під загрозу проведення опалювального сезону 2019/2020 років. За таких обставин, просить суд зменшити розрахованих позивачем пені та 3% річних на 90%.

1.3. У відповіді на відзив АТ «Київоблгаз» зазначив, що сума основної заборгованості, з урахуванням проплат відповідача складає 2 075 710,46грн. На дату подачі позовної заяви позивачу не було ніяким чином відомо про майбутні проплати відповідача за відповідним договором, а тому розрахунок штрафних санкцій, 3% річних та судових витрати проведений з наявних сум нарахувань. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені зазначив, що вказане є правом суду. Зважаючи на те, що відповідач систематично порушував умови розрахунку за договором, в результаті чого виникла значно велика заборгованість за спожиті послуги, підстави для зменшення пені відсутні. Щодо зменшення розміру 3% річних зазначив, що чинним законодавством України таке зменшення не передбачено.

1.4. Відповідач скористався правом, передбаченим ч. 5 ст. 161 ГПК України та подав до суду додаткові пояснення, у яких зазначив, що станом на 15.10.2019 сума основного боргу становить 1 301 060,85грн.

1.5. Позивач також скористався правом, передбаченим ч. 5 ст. 161 ГПК України, та у своїх письмових поясненнях зазначив, що сума заборгованості за договором становить 1 337 468,01грн, оскільки упродовж періоду з 19.07.2019 по 25.10.2019 відповідачем сплачено 1 057 683,50грн.

2. Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

07.08.2019 позивачем через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову (вх. №189/19) у задоволенні якої судом було відмовлено, про що постановлено ухвалу від 08.08.2019.

17.10.2019 на електронну пошту суду надійшли додаткові пояснення КП «Броваритепловодоенергія», у яких останній просив, зокрема, розглянути дану справу без його участі. На підставі ст. 42 ГПК України, зазначене клопотання відповідача було задоволено, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу від 17.10.2019 (протокол судового засідання від 17.10.2019).

18.11.2019 через канцелярію суду позивачем подано клопотання (вх. №22047/19) про розгляд справи за його відсутності, яке судом, з урахуванням положень ст. 42 ГПК України було задоволено.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 08.08.2019, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.09.2019 та запропоновано учасникам справи подати до суду у встановлений строк заяви по суті справи, передбачені ст. 161 ГПК України.

02.09.2019 за результатами підготовчого засідання судом, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, постановлено протокольну ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 17.10.2019 (протокол судового засідання від 02.09.2019).

На підставі ст. 183 ПК України у підготовчому засіданні 17.10.2019 оголошено перерву до 04.11.2019 про що постановлено відповідну протокольну ухвалу від 17.10.2019 (протокол судового засідання від 17.10.2019).

Ухвалою суду від 04.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.11.2019.

На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

01.01.2016 КП «Броваритепловодоернергія» в особі директора Сафронова С.В. підписано заяву-приєднання №09420DJQDBT016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), із змісту якої вбачається, що відповідач, ознайомившись з умовами типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі Договір), на офіційному сайті НКРЕКП, на сайті оператора ГРМ в мережі Інтернет за адресою: https://kv.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності «Голос України» №249 (6253) від 30.12.2015, приєднується до умов Договору (т. 1 а.с. 24, 34-41).

Цей Договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживача (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1 Договору).

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачів будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документальне підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строку та порядку, визначені цим договором.

Згідно п. 6.4 Договору, зокрема, остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до 10-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта надання послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоду, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її вимкнення (абз. 2 п. 6.5 Договору).

У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 8.2 Договору).

Цей договір укладається на невизначений строку (п. 12.1 Договору).

За період з березня по квітень 2019 року, на виконання умов Договору, оператором ГРМ розподілено, а споживачем прийнято природний газ на суму 4 714 702,75грн, що підтверджується актом №ОГЯ89008757 від 31.03.2019 на суму 3 449 548,89грн та №ОГЯ89012408 від 30.04.2019 на суму 1 265 153,89грн, які підписані обома сторонами без зауважень та скріплені їх печатками (т. 28-29).

Із змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем було здійснено оплату прийнятого у березні-квітні 2019 року природного газу, а саме: 25.04.2019 на суму 301 795,74грн; 26.04.2019 на суму 145 387,54грн; 02.05.2019 на суму 169 155,76грн; 03.05.2019 на суму 151 041,29грн; 06.05.2019 на суму 52 224,12грн; 07.05.2019 на суму 64 397,69грн; 08.05.2019 на суму 24 603,71грн; 10.05.2019 на суму 21 711,34грн; 11.05.2019 на суму 22 433,37грн; 13.05.2019 на суму 22 859,11грн; 14.05.2019 на суму 39 154,52грн; 15.05.2019 на сум 61 620,95грн; 16.05.2019 на суму 78 742,22грн; 17.05.2019 на сум 91 762,81грн; 20.05.2019 на суму 87 157,88грн; 21.05.2019 на суму 87 157,88грн; 22.05.2019 на суму 108 248,91грн. Усього на загальну суму 2 242 954,33грн.

Крім того, відповідно до довідки АТ «Київоблгаз» за період з 01.07.2019 по 14.11.2019 КП «Броваритепловодоенергія» було здійснено оплату прийнятого природного газу на суму 1 587 928,82грн (т. 1 а.с. 218). Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Інших доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, які б спростовували вищевказані обставини сторонами у порядку встановленому ГПК України суду надано не було.

5. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач у добровільному порядку повністю не здійснив оплату заборгованості за прийнятий від позивача природний газ у розмірі 2 471 748,42грн, АТ «Київоблгаз» нарахував КП «Броваритепловодоенергія» пеню та 3% річних, та звернувся із даним позовом до суду.

6. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

6.1. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови (абз. 4 ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України, далі ГК України).

У свою чергу, правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу», права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Так, на виконання вищезазначеного закону був розроблений Кодекс газорозподільних систем, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі-Кодекс ГРМ).

Кодексом ГРМ визначено, що оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

У свою чергу, споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що АТ «Київоблгаз» є оператором ГРМ, а КП «Броваритепловодоенергія» - споживачем.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (абз 3 п. 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором надання послуг з розподілу природного газу, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного сторонами суду надано не було.

Відповідно до п. 7 глави 6 розділу VI Кодексу, оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається, що у період з березня по квітень 2019 року позивач виконав свої договірні зобов`язання в частині надання послуг з розподілу КП «Броваритепловодоенергія» природного газу, що підтверджується відповідними актами наданих послуг з розподілу природного газу на загальну суму 4 714 702,75грн. У той час, відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати отриманого природного газу, на час звернення АТ «Київоблгаз» до суду, виконав лише частково на загальну суму 2 242 954,33грн. Таким чином, у відповідача залишались заборгованість у розмірі 2 471 748,42грн.

Водночас, під час розгляду справи, у період з 01.07.2019 по 14.11.2019 відповідачем було частково погашено наявну у нього заборгованість за Договором у розмірі 1 587 928,82грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приписами ч. 3 ст. 231 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за необхідне закрити провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1 587 928,82грн, у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Водночас, у відповідача залишається неоплачена сума основної заборгованості у розмірі 883 819,60грн (2 471 748,42-1 587 928,82=883 819,60). Зважаючи на те, що своєчасна оплата отриманого природного газу є одним з основних обов`язків відповідача, належне виконання якого вимагається Договором та законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 883 819,60грн.

6.2. Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за послуги з розподілу природного газу, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 95 399,29грн за період з прострочення з 10.04.2019 по 30.06.2019. З цього приводу суд зазначає наступне.

У силу ч. 2 ст. 20 ГК України, захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У п. 8.2 Договору сторони домовились, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Під час здійснення розрахунку пені, судом беруться до уваги положення ст.ст. 253, 254 ЦК України та правова позиція, викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №927/490/18).

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (т. 1 а.с. 11-12) за період прострочення з 10.04.2019 по 30.06.2019 вважає його арифметично неправильним, оскільки позивачем включено до розрахунку останній день оплати відповідачем поставленого природного газу (10 число місяця), проте, у перерахунку, сума пені становить більший розмір, аніж заявляє позивач, а відтак, ураховуючи положення ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд дійшов висновку, що сума пені, яка нарахована відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання 95 399,29грн.

Водночас, як зазначалось вище, відповідачем заявлено суду клопотання про зменшення розміру пені на 90%. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У свою чергу, суд зазначає, що зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №904/4085/18).

Як зазначалось вище, в обґрунтування відповідного клопотання, що відповідач зазначив, що плата за теплову енергію від усіх категорій споживачі зараховується виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, щодо яких НКРЕКП встановлено нормативи розподілення коштів. КП «Броваритепловодоенергія» фактично не користується власними коштами та не має можливості їх іншого розподілу. Несвоєчасність розрахунків за послуги з розподілу природного газу наданих за Договором являється не наслідком несумлінного виконання своїх зобов`язань відповідачем, а існуванням об`єктивних обставин, що не дозволяли йому своєчасно та в повному обсязі виконувати свої договірні зобов`язання. Вказав, що фактично на протязі календарного року від 72 до 82% коштів з рахунку відповідача надходить до ПАТ «НАК «Нафтогаз України», який є постачальником природного газу, та перед яким у КП «Броваритепловодоенергія» наявна заборгованість у розмірі 120 122,8тис.грн. Крім того, зазначив, що фінансова стійкість підприємства є дуже низькою, що створює передумови для його кризового становища. Згідно показників балансу станом на 30.06.2019 сума непокритих збитків КП «Броваритепловодоенергія» становить 113 558тис.грн. Окрім цього, обсяг невідшкодованої різниці між тарифами за період з 01.01.2016 по 01.07.2019 становить 131 090,5тис.грн. На підтвердження викладених у клопотанні обставин надав суду баланс (звіт про фінансовий стан), станом на 30.06.2019, звіт про фінансові результати за І півріччя 2019 року, договори на постачання природного газу, підсипані між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (т. 1 а.с. 94-96, 111-165).

Разом з цим, відповідач, просив суд взяти до уваги те, що КП «Броваритепловодоенергія» було створено Броварською міською радою Київської області з метою забезпечення надійного та якісного надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення в м.Бровари. Зазначене підтверджується статутом відповідача (т. 1 а.с.97-107)

Водночас, суд також приймає до уваги встановлені під час розгляду даної справи обставини, а саме погашення відповідачем наявної у нього заборгованості у розмірі 1 587 928,82грн, що становить 64,24% від ціни позову.

Проаналізувавши викладене, ураховуючи фінансовий стан відповідача, причини неналежного виконання умов укладеного сторонами Договору в частині своєчасної оплати за надані позивачем послуги, ступінь загального виконання зобов`язання та особливості бюджетного фінансування, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання КП «Броваритепловодоенергія» про зменшення штрафних санкцій на 90%.

За таких обставин, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 9 539,93грн (95 399,29-90%=9 539,93).

6.3. Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за надані позивачем послуги з розподілу природного газу, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 8 055,57грн за період з прострочення з 10.04.2019 по 30.06.2019. З цього приводу суд зазначає наступне.

Водночас, як зазначалось вище, відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру 3% річних на 90%. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

При цьому, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відсотків річних, що нараховуються на суму основного боргу, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредитору (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №914/235/19).

У свою чергу, ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 1 ст. 233 ГК України передбачають зменшення розміру саме штрафних санкцій.

Ураховуючи зазначені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення відповідного клопотання відповідача.

Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних (т. 1 а.с. 12) у розмірі 8 055,57грн суд вважає його арифметично неправильним, оскільки позивачем включено до розрахунку останній день оплати відповідачем отриманого природного газу (10 число місяця), проте, у перерахунку, сума 3% річних становить більший розмір, аніж заявляє позивач, а відтак, ураховуючи положення ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд дійшов висновку, що задоволенню підлягає сума 3% річних саме у розмірі 8 055,57грн.

7. Докази відхилені судом.

У матеріалах справи наявні розрахунки КП «Броваритепловодоернергія» по Договору (т. 1 а.с. 90-93,180-185, 196-201), які судом не беруться до уваги, оскільки вказані документи складені одноособово відповідачем та не містять підпису позивача.

8. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що судовий збір, у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17).

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що останній має право подати до суду клопотання на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із закриттям провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 123-124, 129, 231, 233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, буд. 3а, ідентифікаційний код 13711949) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ідентифікаційний код 20578072) основний борг у розмірі 883 819,60грн (вісімсот вісімдесят три тисячі вісімсот дев`ятнадцять грн); пеню у розмірі 9 539,93грн (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять грн 93 коп); 3 % річних у розмірі 8 055,57грн (вісім тисяч п`ятдесят п`ять грн 57 коп.); судовий збір у розмірі 14 630,11грн (чотирнадцять тисяч шістсоттридцять грн 11 коп.).

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Провадження у справі №911/1825/19 в частині стягнення основного боргу у розмірі 1 587 928,82грн закрити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення буде складено протягом 10 днів з дня оголошення даної вступної та резолютивної частин рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, ідентифікаційний код 20578072)

Відповідач: Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, буд. 3а, ідентифікаційний код 13711949)

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення складений та підписаний 28.11.2019.