ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

21 листопада 2019 року Справа № 912/2896/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи №912/2896/19

за позовом: Фермерського господарства "Надія-С", 26006, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Липовеньке

до: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 25006, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26

про визнання договору поновленим, визнання додаткової угоди укладеною

Представник сторін:

від позивача - Сирота В.В., посвідчення адвоката №7201/10 від 07.12.18, ордер №237764 від 15.10.19;

від відповідача - участі не брали,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Надія-С", яка містить вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про наступне:

- визнати поновленим на той самий строк (10 років) Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9122, загальною площею 25,2799 га, яка знаходиться на території Розкішненської сільської ради Голованівського району, зареєстрований у Голованівському районному відділі КРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.12.2009 за № 04:09:368:00131;

- визнати укладеною між ГУ Держгеокадастру та ФГ "Надія-С" додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 22.12.2009 (державна реєстрація від 22.12.2009 за № 04:09:368:00131)у редакції, викладеній в п. 3 прохальної частини позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на ті обставини, що з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі від 22.12.2009 він звертався до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, до якого було додано проект додаткової угоди про поновлення договору. Відповідачем листом від 05.09.2019 заперечив у поновленні договору оренди, пославшись на те, що звернення позивача стосується пролонгації договору на інших умовах ніж було передбачено договором. Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив в підписанні додаткової угоди та продовженні дії договору оренди землі. Правовою підставою поданого позову визначено ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою від 23.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 912/2896/19, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.11.2019, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

05.11.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

21.11.2019 суд розпочав підготовче засідання.

Відповідач участь повноважного представника в підготовчому засіданні 21.11.2019 не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про місце, дату та час засідання суду.

Господарський суд враховує, що предметом позову у даній справі є вимоги Фермерського господарства "Надія-С" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання поновленим договору оренди землі укладеного 22.12.2009 між Голованівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством "Надія-С", визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру та Фермерським господарством "Надія-С" додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі, укладеного 22.12.2009.

При цьому правовою підставою для поновлення договору оренди землі позивач визначав наявність юридичних фактів, передбачених статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до частин 5 і 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судом встановлено, що правовідносини та предмет спору між справами №320/5724/17, № 378/596/16 та 912/2896/19 аналогічні, а рішення прийняте по справах №320/5724/17 та № 378/596/16 сприятиме правовій визначеності у застосуванні норм ст. 33 Закону України "Про оренду землі", що матиме суттєве значення для подальшого розгляду справи № 912/2896/19.

Так, суд враховує, що у справі №320/5724/17 Перша судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду встановила наступне.

У постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 Верховний Суд у складі Палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду вказав, що частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору). При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у «мовчазній згоді».

Таким чином, Верховний Суд у складі Палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, розглядаючи справу про поновлення договору оренди та застосовуючи частину шосту статті 33 Закону України "Про оренду землі" вважав, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається.

Проте, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, провадження № 14-65цс18 дійшла висновку про те, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі Палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, оскільки вони суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, провадження № 14-65цс18

Тобто автоматичної пролонгації договору, як вважав Верховний Суд у складі Палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, не відбувається.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі" є логічним продовженням правил, викладених у попередніх частинах цієї статті, та не може тлумачитися відірвано від їх змісту.

Ухвалою від 12.06.2019 справу №320/5724/17 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Разом з тим, Третьою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі №378/596/16-ц встановлено наступне.

Суди вважали, що позовна вимога про визнання договорів оренди землі поновленими є належним способом захисту порушеного права.

Проте, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.03.2019, прийнятій за наслідками розгляду касаційної скарги ПСП Агорофірма "Росія" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 908/2484/17 за позовом ПСП Агорофірма "Росія" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, Верховний Суд погодився з висновками апеляційного суду, що належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Таким чином, Касаційний господарський суд дійшов правового висновку, згідно якого позовна вимога про визнання договорів оренди землі поновленими є неналежним способом захисту порушеного права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18.

Разом з тим, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №378/596/16-ц вважає, що є належним спосіб захисту порушеного права орендаря - звернення до суду з позовними вимогами про визнання договорів оренди землі поновленими, про що зазначено в ухвалі від 31.07.2019.

Зазначене свідчить про неоднакове застосування статей 16 ЦК України та 33 Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Тому, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що вирішення цих правових питань з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у подібних правовідносинах викликає необхідність формування єдиної правозастосовної практики, що підлягає вирішенню Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою від 31.07.2019 справу №378/596/16-ц передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

За наслідками розгляду Великою палатою Верховного Суду справ №320/5724/17 та №378/596/16-ц будуть з`ясовані питання наявності підстав для відступлення, чи навпаки, від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати, а також надані правові висновки щодо порядку застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" в частині регулювання ними питання поновлення договорів оренди землі, в тому числі і на підставі частин 1-5 зазначеної статті цього Закону.

Тобто, у даному випадку висновки Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справ №320/5724/17 та №378/596/16-ц будуть мати значення при вирішенні справи №912/2896/19 і також підлягають застосуванню у даному спорі, який виник з подібних правовідносин.

Таким чином, наразі на вирішення Великої Палати Верховного Суду перебувають справи, в яких має бути висловлений висновок про застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", який у поєднанні з іншими висновками Верховного Суду буде сприяти правовій визначеності у застосуванні вказаної норми Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту одинадцятого частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне з власної ініціативи зупинити провадження у справі №912/2896/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме - до закінчення розгляду справ №320/5724/17 та №378/596/16-ц.

Крім того, в підготовчому засіданні 21.11.2019 представником позивача висловлено сумніви стосовно чинності довіреності від 13.06.2019 № 0-11-0.63-224/62-19, виданої на ім`я Ламанової Анни Ігорівни як представника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, у зв`язку з відстороненням від посади начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Зінченко І.І.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне витребувати від відповідача відповідне письмове повідомлення стосовно чинності вказаної вище довіреності.

Керуючись ст. 161, п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, статтями 232, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відповідачу - у зв`язку з відстороненням від посади начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Зінченко І.І., підтвердити чинність довіреності від 13.06.2019 № 0-11-0.63-224/62-19, виданої за підписом Зінченко І.І. на ім`я ОСОБА_1 , про що до суду подати відповідне письмове повідомлення.

Зупинити провадження у справі № 912/2896/19 за позовом Фермерського господарства "Надія-С" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору поновленим, визнання додаткової угоди укладеною до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №320/5724/17 та справи № 378/596/16-ц у подібних правовідносинах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Копії ухвали направити Фермерському господарству "Надія-С" за адресою: 28215, 26006, Кіровоградська область, Голованівський район, село Липовеньке та на адресу представника ФГ "Надія-С" Сироті В.В. за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 ; Головному управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за адресою: 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.11.2019.

Суддя В.В.Тимошевська

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.