СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р. Справа № 908/448/15-г

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

прокурор не з`явився;

від позивача - не з`явився;

від відповідача-1 не з`явився;

від відповідача-2 - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Червоний металіст», м. Конотоп вх. № 3144Д/З на ухвалу господарського суду Донецької області від 26.09.2019 р. у справі № 908/448/15-г (суддя Матюхін В.І., повний текст складено та підписано 27.09.2019 р.)

за позовом керівника Костянтинівської місцевої прокуратури (прокурор міста Дзержинська) в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

до Державного підприємства «Дзержинськвугілля», м. Торецьк

та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Червоний металіст», м. Конотоп

про визнання недійсним рішення та договору

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.07.2018 р. (повний текст складено та підписано 20.07.2018 р.) у справі № 908/448/15-г, яке постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 р. залишено без змін, позовні вимоги керівника Костянтинівської місцевої прокуратури (прокурор міста Дзержинська) в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України до Державного підприємства "Дзержинськвугілля", Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Червоний металіст" про визнання недійсним рішення та договору, задоволено:

- визнано недійсним рішення тендерного комітету про результати торгів та визнання переможця тендеру, оформленого протоколом тендерного комітету державного підприємства "Дзержинськвугілля" від 29.10.2014 р.;

- визнано недійсним договір про закупівлю товарів за державні кошти №80-Т від 17.11.2014 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Червоний металіст" та Державним підприємством "Дзержинськвугілля";

- стягнуто з Державного підприємства "Дзержинськвугілля" у дохід Державного бюджету України 1 218,00грн. судового збору (стягувач - Державна судова адміністрація України);

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Червоний металіст" у дохід Державного бюджету України 1 218,00грн. судового збору (стягувач - Державна судова адміністрація України).

06.12.2018 р. на виконання рішення суду господарським судом Донецької області видано відповідні накази.

Ухвалою Верховного Суду від 20.12.2018 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об`єднання "Вуглеавтоматика" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 у справі № 908/448/15-г повернуто без розгляду.

16.09.2019р. до суду першої інстанції від Державної судової адміністрації України (далі ДСА України, стягувач) надійшла заява №19-22826/19 від 11.09.2019р. про виправлення помилки в наказі суду від 06.12.2018 р. у справі № 908/448/15-г та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

В обґрунтування заяви ДСА України посилається на те, що у наказі суду від 06.12.2018 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Червоний металіст" (далі ТОВ «НВО «Червоний металіст», боржник) не зазначено обов`язкової інформації, яку має містити виконавчий документ реквізити стягувача.

Щодо необхідності поновлення строку на пред`явлення цього наказу до виконання, стягувач зазначає, що наказ господарського суду Донецької області від 06.12.2018 р. у справі № 908/448/15-г дійсний для пред`явлення до 11.11.2018 р., а на адресу ДСА України надійшов 22.12.2018 р., тобто після закінчення 3-місячного строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Крім того, стягувач повідомив суд першої інстанції про те, що зазначеним блоком питань займається лише 3 особи у відділі претензійно-позовної роботи юридичного управління ДСА України, а за період 2019 року до цього відділу надійшло приблизно 14830 виконавчих документів, з яких пред`явлено до виконання до органів ДВС України та ДКС України близько 12 тис. документів, тому на теперішній час стягувачем здійснюється, зокрема, претензійно-позовна робота в частині усунення недоліків у згаданих виконавчих документах судів та поновлення строку на пред`явлення їх до виконання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.09.2019 р. заяву ДСА України задоволено, виправлено помилку в наказі суду від 06.12.2018 р. у справі № 908/448/15-г відносно ТОВ «НВО «Червоний металіст» шляхом зазначення місцезнаходження стягувача, коду ЄДРПОУ та банківських реквізитів, а також поновлено ДСА України строк для пред`явлення до виконання наказу суду від 06.12.2018 р. у справі № 908/448/15-г про стягнення з ТОВ «НВО «Червоний металіст» в дохід Державного бюджету України 1 218,00 грн.

Ухвала суду мотивована, зокрема, з тих підстав, що в наказі суду від 06.12.2018 р. було допущено помилку при його оформленні (не вказано місцезнаходження стягувача та його ідентифікаційного коду в ЄДР), а також тим, що строк пред`явлення цього наказу до виконання сплинув 10.11.2018 р., а стягувачем він отриманий лише 22.12.2018 р.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, ТОВ «НВО «Червоний металіст» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати в частині поновлення ДСА України строку для пред`явлення наказу до виконання та прийняти в цій частині нове рішення не на користь стягувача.

В частині виправлення помилки в наказі господарського суду Донецької області від 06.12.2018 р. ухвала місцевого господарського суду скаржником в апеляційному порядку не оскаржується.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Скаржник вважає заяву стягувача необґрунтованою, оскільки останнім не доведено наявності поважних причин на пропуск визначеного нормами чинного законодавства 3-місячного строку, а неналежне виконання працівниками ДСА України своїх службових обов`язків не є об`єктивно непереборними обставинами, які давали б суду першої інстанції правові підстави для задоволення заяви ДСА України в частині поновлення процесуального строку.

Представники учасників апеляційного провадження у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено загальні підстави поновлення процесуальних строків: суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, вимогами ст. 329 ГПК України не встановлено обмежень строку, протягом якого суд може поновити зазначений пропущений строк, або протягом якого заявник може звернутися з такою заявою до суду. Тобто, спеціальною нормою не встановлено випадків неможливості поновлення пропущеного процесуального строку на пред`явлення наказу до виконання, крім відсутності поважних, за висновками суду, причин на пропуск цього строку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

При цьому, частиною 6 цієї статті визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ДСА України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Повний текст рішення господарського суду Донецької області від 19.07.2018 р. у справі № 908/448/15-г складено та підписано наступного дня 20.07.2018 р., відтак, з огляду на приписи ч. 1 ст. 241, ч. 1 ст. 256 ГПК України рішення суду мало набрати законної сили 10.08.2018 р.

Оскільки рішення суду було оскаржено ТОВ «НВО «Червоний металіст» в апеляційному порядку, переглянуто Східним апеляційним господарським судом і залишено без змін, тому рішення суду у справі № 908/448/15-г набрало законної сили 14.11.2018 р. у день прийняття судом апеляційної інстанції постанови, чого безпідставно не враховано як стягувачем, так і місцевим господарським судом при розгляді заяви стягувача.

Як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду «ДСС», справа № 908/448/15-г повернута 26.11.2018 р. зі Східного апеляційного господарського суду до господарського суду Донецької області.

На виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 р. судом першої інстанції 06.12.2018 р. виданий наказ про стягнення з відповідача-2 судового збору до Державного бюджету України, який отриманий стягувачем 22.12.2018 р., що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції ДСА України № 1-06928/Б від 22.12.2018 р.

Отже, ДСА України, згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» мала пред`явити наказ суду від 06.12.2018 р. до виконання протягом 3-х місяців до 14.02.2019 р., проте 12.09.2019 р. звернулася до господарського суду Донецької області із заявою № 1922827/19 від 11.09.2019 р. про виправлення помилки в наказі суду від 06.12.2018 р. у справі № 908/448/15-г та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, п. 27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comingersoll S. A." проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Наразі, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Враховуючи, що невиконання судового рішення, в тому числі й щодо стягнення судового збору з винної сторони на користь держави порушує вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції, а також відсутність дій боржника, спрямованих на добровільне виконання рішення суду у цій справі, та встановлений імперативними спеціальними нормами скорочений строк для пред`явлення такого наказу до виконання, судова колегія дійшла висновку, що причини пропуску 3-місячного строку, наведені стягувачем у своїй заяві, щодо обмеженої кількості співробітників, до службових повноважень яких входить пред`явлення наказу господарського суду до виконання ДВС України або ДКС України та їх значного навантаження є поважними, тому цей строк підлягає поновленню.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не звільняють боржника від виконання рішення суду у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, ухвала господарського суду Донецької області від 26.09.2019 р. у справі № 908/448/15-г підлягає залишенню без змін за мотивами, викладеними у цій постанові суду апеляційної інстанції, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 284, 329 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Донецької області від 26.09.2019 р. у справі № 908/448/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 26.11.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна