ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/3031/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом: Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72, )

до відповідача Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, )

про стягнення суми штрафу за прострочення доставки вантажів у розмірі 41 668,48 грн.

Представники:

Від позивача Коваленко Ю.М. (довіреність від 15.05.2019 № 20-456);

Від відповідача Чібічьян О.Р. (довіреність від 10.09.2019).

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (далі - Відповідач) про стягнення суми штрафу за прострочення доставки вантажів у розмірі 41 668,48 грн.

Ухвалою суду від 16.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце проведення судового засідання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.11.2019.

Протокольною ухвалою від 04.11.2019 суд задовольнив клопотання представника позивача та відклав судове засідання на 19.11.2019.

Крім того, суд протокольною ухвалою постановив провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції та доручив його проведення Господарському суду Запорізької області.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги із посиланням на статті 11, 15, 16, 908, 909 Цивільного кодексу України, статті 306, 307, 308, 309, 310, 311, 312, 313, 314, 315 Господарського кодексу України, статті 2, 5, 6, 22, 23, 41, 116, 130, 131, 133 Статуту залізниць України, пунктами 1.1, 1.2, 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, обґрунтовані порушенням Відповідачем встановлених строків доставки вантажу.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Надав відзив від 22.10.2019 (вх. № 21822/19 від 23.10.2019) в якому просив суд відмовити в задоволенні позову. Із посиланням на інформаційний лист Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012 «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів», зазначив, що якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менше, як на дві доби (не більше 48 годин), підстави для нарахування штрафу, передбаченого статтею 116 Статуту залізниць України, відсутні. Крім того, Відповідач у відзиві зазначає, що за накладною № 47720255 Позивач для розрахунку штрафних санкцій використав суму всіх платежів (п. 34 накладній) 31 397,80 грн., замість суми провізної плати (п. 31 накладній) 20 508,00 грн., що призвело до завищення суми штрафних санкцій на 1 088,98 грн.

Крім того, 23.10.2019 на адресу господарського суду надійшла заява Відповідача від 22.10.2019 (вх. № 21814/19 від 23.10.2019) в якій він із посиланням на статті 230, 233 Господарського кодексу України, статтю 551 Цивільного кодексу України просить суд зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій на 50 % до розміру 20 289,75 грн., оскільки матеріали справи № 916/3031/19 не містять доказів, що Позивач поніс збитки внаслідок затримки доставки вантажу.

12.11.2019 на адресу господарського суду від Позивача надійшла Відповідь на відзив від 07.11.2019 № 11/2065411/ЮМ/.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

Згідно із частиною другою статті 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно частин першої, третьої статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Пунктом 6 Статуту залізниць України, зокрема, встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Судом встановлено, що в період березня-квітня 2019р. Позивачем на адресу ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» на станцію Одеса-Порт (експорт) Одеської залізниці було відправлено вантажі за залізничними накладними № 47284450, № 47284468, № 47448352, № 47449798, № 47449582, № 47449343, № 47509179, № 47523048, № 47578950, № 46861027, № 47720255 відправлялись вагони з вантажем прокат чорних металів.

Відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Пунктом 116 Статуту залізниць України, зокрема, передбачено, що залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до пункту 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, належним доказом для звільнення Відповідача від відповідальності у зв`язку з порушенням встановлених термінів доставки вантажів та покладання такої відповідальності на вантажовідправника або вантажоодержувача мають бути комерційні або акти загальної форми, в яких повинні бути відображені причини затримки вантажу, та які повинні бути складені відповідно до вимог Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Відповідачем такі акти не надані та не наведено жодних обставин, які б доводили відсутність його вини в затримці вагонів. В зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що вантаж був доставлений з простроченням з незалежних від залізниці причин.

Судом встановлено, що штраф за несвоєчасну доставку вантажів складає 40 579,50 грн., яка розраховується наступним чином:

№ вагону№ накладноїДата відправленняДата видачі вантажуПровізна платаПрострочення дібСума штрафу
28445019.03.201906.04.201917 696,00125 308,80
28446819.03.201906.04.201918 221,00125 466,30
44835224.03.201901.04.201917 957,0021 795,70
44979824.03.201901.04.201917 957,0021 795,70
44958224.03.201901.04.201917 957,0021 795,70
44934324.03.201901.04.201917 957,0021 795,70
50917926.03.201909.04.201917 957,0085 387,10
52304826.03.201908.04.201917 957,0075 387,10
57895028.03.201906.04.201918 221,0033 644,20
72025501.04.201909.04.201920 508,0022 050,80
86102703.06.201918.04.201920 508,0096 152,40
Всього 40 579,50

Суд не приймає довід Позивача щодо правомірності нарахування штрафу від суми оплати у розмірі 31 397,80 грн. зазначеної в графі 34, а не від провізної плати у сумі 20 508,00 грн. зазначеної в графі 31 залізничної накладної № 47720255.

Судом встановлено, що згідно з пунктом 3.2 Розділу 3 Договору про надання послуг від 15.02.2018 № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з: плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагоні перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору; плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки, з огляду на наступне.

Проте, як вже зазначалось штраф за несвоєчасну доставку вантажів передбачений пунктом 116 Статуту залізниць України встановлений у відсотковому співвідношенні саме до провізної плати. При цьому, сторони не можуть змінювати порядок нарахування та стягнення штрафу встановлений цим нормативним актом.

Відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, провізна плата зазначається в графі 31 залазничної накладної.

Отже, використання ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" показнику загальної суми платежів з урахуванням компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагонів перевізника та плати за використання вагонів у вантажному та порожньому рейсах, зазначений в графі 34 залізничної накладної є помилковими з огляду на те, що при заповненні накладної (додаток 3 до Правил оформлення перевізних документів) розмір провізної плати чітко зазначається в графі 31 залізничної накладної. Аналогічного висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 904/104/19.

А відтак, позовні вимоги про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів в розмірі 1 088,98 грн. не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи інтереси сторін, незначність прострочення виконання Відповідачем доставки вантажу, відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків Позивачу, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву Відповідача та зменшити суму штрафу до 30 434,63 грн.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажів в розмірі 30 434,63 грн.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись частиною другою статті 908, частинами першою, третьою статті 909 Цивільного кодексу України, статті 6, 41, 116 Статуту залізниць України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) на користь Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72, ) 30 434,63 грн. (тридцять тисяч чотириста тридцять чотири гривні 63 коп.) штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та витрати на сплату судового збору в розмірі 1 883,00 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят три гривні 00 коп.).

3. Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення штрафу, за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 11 233,85 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 листопада 2019 р.

Суддя Ю.А. Шаратов