ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 925/875/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 (суддя Васянович А. В.) і постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 (головуючий - Жук Г. А., судді: Дикунська С. Я., Мальченко А. О.) у справі

за позовом заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі: 1) Кабінету Міністрів України,

2) Міністерства аграрної політики та продовольства України

до 1) Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області,

2) Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача-1 - Державної акціонерної компанії "Хліб України",

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування свідоцтв та визнання права власності.

Короткий зміст і підстави заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

1. У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі - ПАТ "ДПЗК України", Товариство, Корпорація, заявник) звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017, яким позовні вимоги було задоволено повністю. Заявник просив суд скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Заява обґрунтовується тим, що на момент розгляду справи судом першої інстанції ПАТ "ДПЗК України" не була та не могла бути відома точна дата, з якої позивачі дізналися про оформлення Товариством свідоцтв про право власності на спірне майно, тоді як лише 09.10.2018 Корпорація отримала з супровідним листом від 05.10.2018 №37-24-15/22777 копію довідки Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - Мінагрополітики, Міністерство) від 17.09.2012 №24/321 "Про проведення перевірки окремих питань діяльності ПАТ "Державна продовольчо-зернова компанія України" (далі - довідка від 17.09.2012), складеної комісією з представників Мінагрополітики за результатами проведеної на підставі наказу Мінагрополітики від 10.08.2012 №501 перевірки окремих питань діяльності ПАТ "ДПЗК України" за 1 півріччя 2012 року, в якій встановлено, що станом на 20.08.2012 Товариством виготовлено технічні паспорти та отримано свідоцтва про право власності на нерухоме майно філій (згідно переліку), у т.ч. і філії ПАТ "ДПЗК України" "Уманський елеватор". Таким чином 09.10.2018 Корпорації стали відомі істотні обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду даної справи, а саме точна дата (17.09.2012), з якої Мінагрополітики достовірно довідався про оформлення Корпорацією свідоцтв про право власності на спірні майнові комплекси, що свідчить про сплив позовної давності ще у 2015 році та, на думку заявника, є нововиявленою обставиною у справі.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "ДПЗК України" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 у справі №925/875/17 та зазначене рішення залишено в силі.

4. Ухвала і постанова мотивовані посиланнями на статті 269, 270, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з урахуванням яких суди дійшли висновку про недоведеність заявником існування нововиявлених обставин з огляду на його своєчасну обізнаність з проведенням перевірки окремих питань діяльності ПАТ "ДПЗК України" за І півріччя 2012 року, що вбачається з відмітки про ознайомлення 18.09.2012 голови Правління ПАТ "ДПЗК України" Цибульщака О.Л. з довідкою від 17.09.2012, внаслідок чого заявником не обґрунтовано неможливості отримання такої довідки в ході розгляду справи до моменту ухвалення місцевим судом рішення від 28.09.2017 з метою доведення позиції Товариства щодо обставин пропуску або відсутності пропуску строку позовної давності позивачами та прокуратурою. При цьому судами зазначено про те, що подана заявником довідка №24/1 від 17.09.2012 є новим доказом, який Товариство могло своєчасно подати під час розгляду судом першої інстанції справи по суті або ж заявити клопотання про витребування судом вказаного документа у порядку статті 38 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, а тому не може вважатися нововиявленою обставиною, яка б могла вплинути на необхідність перегляду судового рішення у справі №925/875/17.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, ПАТ "ДПЗК України" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Товариства про перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 у цій справі за нововиявленими обставинами.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме положень статей 257, 261, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 86, 236, 320 ГПК України, наголошуючи на тому, що: 1) з довідки від 17.09.2012 вбачається достовірна обізнаність Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) і Мінагрополітики з 17.09.2012 про оформлення майнових комплексів філії ПАТ "ДПЗК України" "Уманський елеватор" за Товариством на праві приватної власності, що є нововиявленою обставиною, яка свідчить про пропуск позивачами строку позовної давності; 2) оскільки довідка №24/1 від 17.09.2012 була складена лише в одному примірнику, який знаходився в Мінагрополітики, та Голова Правління ПАТ "ДПЗК України" Цибульщак О.Л. був звільнений з посади 23.01.2013, тобто більш ніж за 4 роки до звернення прокуратури з позовом у цій справі, та інші посадові особи Корпорації не були ознайомлені з цією довідкою, то саме з дати отримання (09.10.2018) належним чином засвідченої копії вказаної довідки у Товариства виникла можливість ознайомитися з її змістом і підготувати заяву про перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 за нововиявленими обставинами.

Узагальнені доводи інших учасників справи

7. Заступник прокурора Черкаської області (далі - прокурор) у поданому відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених у оскаржуваних судових рішеннях.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.09.2017 у справі №925/875/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 та постановою Верховного Суду від 08.05.2018, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано пункт 1.5 рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 22.03.2012 №86 "Про оформлення права власності на нежитлові приміщення і будівлі" у частині оформлення права власності за Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на комплекс нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресами: вул. Енергетична, 11в, вул. Старицького, 7, вул. Ленінської Іскри, 33, м. Умань, Черкаська область. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво від 30.03.2012 серії САС №892966 про право власності на нерухоме майно, що розташоване по вул. Енергетична, 11 в, м. Умань, Черкаська область, видане ПАТ "ДПЗК України". Визнано недійсним та скасовано свідоцтво від 02.04.2012 серії САС №892967 про право власності на нерухоме майно, що розташоване: вул. Успенська, 33, м. Умань, Черкаська область, видане ПАТ "ДПЗК України". Визнано недійсним та скасовано свідоцтво від 02.04.2012 серії САС №892968 про право власності на нерухоме майно, що розташоване: вул. Старицького, 7, м. Умань, Черкаська область, видане ПАТ "ДПЗК України". Визнано за державою Україна в особі КМУ право власності на нерухоме майно - майнові комплекси, що розташовані за адресами: вул. Енергетична, 11в, Успенська, 33, Старицького, 7, м. Умань Черкаської області, що включає нежитлові будівлі та споруди.

9. Зазначені судові рішення мотивовані тим, що оспорюване рішення №86 від 22.03.2012 прийняте виконкомом Уманської міськради з перевищенням повноважень та порушенням прав держави Україна як власника, оскільки спірне майно не виключене з переліку майна, що не підлягає приватизації, заборона на внесення спірного майна до статутного (складеного) капіталу господарського товариства прямо випливає із закону, відтак, це майно надавалося ПАТ "ДПЗК України" для здійснення статутної діяльності, а не у власність, і до завершення процедури приватизації в установленому законодавством порядку це майно залишається об`єктом права державної власності, внаслідок чого Корпорація неправомірно набула право власності на спірні комплекси будівель та споруд, власником яких є держава Україна в особі КМУ. При цьому клопотання Товариства про застосування наслідків спливу позовної давності судами було відхилено, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази обізнаності позивачів про факт порушення їх прав, а зазначені рішення та свідоцтва не були оприлюднені.

10. За змістом пунктів 11.1, 11.3, 11.8 Статуту ПАТ "ДПЗК України" виконавчим органом Товариства є Правління, яке здійснює керівництво поточною діяльністю Товариства. Правління очолює його Голова, який вправі без довіреності вчиняти юридичні дії від імені Товариства відповідно до законодавства.

11. Громадянина Цибульщака О.Л. було призначено Головою Правління Товариства відповідно до наказу Мінагрополітики України від 08.06.2012 №114-п "Про призначення Цибульщака О.Л. " та наказу ПАТ "ДПЗК України" від 07.08.2012 №114 "Про надання права першого та другого підпису на фінансових та банківських документах".

12. Як вбачається з преамбули копії довідки №24/321 від 17.09.2012, на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.08.2012 №501 "Про проведення перевірки окремих питань діяльності ПАТ "Державна продовольчо-зернова компанія України" комісія в складі: Олійник Л.А. - начальника відділу контролю дотримання фінансово-бюджетної дисципліни Управління внутрішнього аудиту, Смотровой С.А. - головного спеціаліста відділу державного регулювання аграрного ринку Департаменту економічного розвитку аграрного ринку, Шацького В.М. - головного спеціаліста відділу правової роботи Департаменту правової та законопроектної роботи провела перевірку в термін з 13.08.2012 по 14.09.2012.

13. З останньої сторінки примірника довідки №24/321 від 17.09.2012 вбачається, що Голова Правління ПАТ "ДПЗК України" Цибульщак О.Л. ознайомлений 18.09.2012 з цією довідкою.

Позиція Верховного Суду

14. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

15. Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

16. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

17. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

18. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

19. Частиною 1 статті 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

20. Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

21. Враховуючи зазначені норми цивільного законодавства та наведені вище положення пунктів 11.1, 11.3, 11.8 Статуту ПАТ "ДПЗК України", колегія суддів відхиляє безпідставні доводи скаржника про те, що довідка №24/1 від 17.09.2012 була складена лише в одному примірнику, який знаходився в Мінагрополітики, та Голова Правління ПАТ "ДПЗК України" Цибульщак О.Л. був звільнений з посади 23.01.2013, тобто більш ніж за 4 роки до звернення прокуратури з позовом у цій справі, та інші посадові особи Корпорації не були ознайомлені з цією довідкою, то саме з дати отримання (09.10.2018) належним чином копії вказаної довідки у Товариства виникла можливість ознайомитися з її змістом і підготувати заяву про перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 за нововиявленими обставинами, оскільки у зв`язку зі своєчасною обізнаністю керівника ПАТ "ДПЗК України" з відомостями, викладеними у довідці від 17.09.2012, презюмується обізнаність самої юридичної особи (заявника) з проведенням Міністерством відповідної перевірки та її результатами.

22. Водночас нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акта, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

23. При цьому колегія суддів враховує, що дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

24. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

25. Відхиляючи доводи скаржника про те, що саме з дати отримання (09.10.2018) копії довідки Мінагрополітики №24/1 від 17.09.2012 у Товариства виникла можливість ознайомитися з її змістом і підготувати заяву про перегляд рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017 за нововиявленими обставинами, місцевий та апеляційний господарські суди правомірно виходили з того, що керівнику ПАТ "ДПЗК України" було відомо про проведення комісією Мінагрополітики відповідної перевірки за І півріччя 2012 року та про її результати, що підтверджується проставленням на останній сторінці примірника вказаної довідки відмітки про ознайомлення 18.09.2012 Голови Правління ПАТ "ДПЗК України" про ознайомлення з цією довідкою.

26. Колегія суддів зазначає про недоведеність Товариством існування обставин, які об`єктивно заважали йому звернутися до Мінагрополітики упродовж 2012-2017рр. та під час розгляду цієї справи по суті з метою отримання копії довідки №24/1 від 17.09.2012, оскільки заявником не надано належних доказів відмови Міністерства в наданні зазначеної довідки після проведення відповідної перевірки.

27. З огляду на вищенаведене суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що заявнику було відомо про існування довідки станом на 18.09.2012, тоді як відсутня неможливість отримання такого документу як доказу для використання в процесі розгляду справи по суті з метою доведення позиції Товариства щодо обставин пропуску позивачами строку позовної давності.

Відтак заявник, отримавши 09.10.2018 складену Міністерством довідку 24/321 від 17.09.2012, безпідставно ототожнив її з обставиною, яка не була встановлена судом з підстав необізнаності заявника та неможливості бути йому відомою.

28. Крім того, суд першої інстанції цілком обґрунтовано вказав про те, що подана ПАТ "ДПЗК України" довідка №24/1 від 17.09.2012 є новим доказом, який Товариство могло своєчасно подати під час розгляду судом першої інстанції справи по суті або ж заявити клопотання про витребування судом вказаного документа у порядку статті 38 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, а тому в розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України не може вважатися нововиявленою обставиною, яка б могла вплинути на необхідність перегляду судового рішення у справі №925/875/17.

29. У зв`язку з цим колегія суддів вважає безпідставним твердження скаржника про те, що з довідки від 17.09.2012 вбачається достовірна обізнаність КМУ і Мінагрополітики з 17.09.2012 про оформлення майнових комплексів філії ПАТ "ДПЗК України" "Уманський елеватор" за Товариством на праві приватної власності, що є нововиявленою обставиною, яка свідчить про пропуск позивачами строку позовної давності.

30. Верховний Суд також не приймає до уваги посилання заявника на обізнаність КМУ та Мінагрополітики на момент розгляду справи по суті з існуванням довідки №24/321 від 17.09.2012, отриманням Корпорацією свідоцтв про право власності на спірні майнові комплекси, обізнаність про належність йому майна на праві приватної власності, оскільки за умов відсутності нововиявлених обставин, зазначені доводи Товариства не є підставами для вчинення судом процесуальної дії з перегляду по суті прийнятого у справі рішення від 28.09.2017.

31. Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації") щодо реалізації права на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції): "Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

32. Касаційна інстанція зауважує, що Товариство, не наводячи в касаційній скарзі жодних обґрунтованих аргументів на спростування правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій, і передчасно посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права (статей 257, 261, 267 ЦК України), що регулюють питання спливу позовної давності, намагається скасувати законну ухвалу суду першої інстанції лише з формальних міркувань, фактично вимагаючи перегляду судового рішення по суті у повному обсязі.

33. Разом з тим з наведених вище мотивів Верховний Суд погоджується з доводами прокурора, викладеними у відзиві на касаційну скаргу.

34. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність заявником існування нововиявлених обставин, тому правові підстави для скасування чи зміни оскаржуваних ухвали і постанови відсутні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

35. Відповідно до частини 3 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

36. Згідно з частиною 1 статті 300 ГПК України переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

37. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

38. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені Товариством у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність нововиявлених обставин для перегляду рішення Господарського суду Черкаської області від 28.09.2017, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваних ухвали і постанови немає.

Щодо судових витрат

39. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі №925/875/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков