РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2019 року м. Чернігів справа № 927/716/19

Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., секретар Скороход А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій», вул. Шкільна, 78, смт. Срібне, Чернігівська область, 17300,

до відповідача: Срібнянської селищної ради Чернігівської області, вул. Миру, 43, смт. Срібне, Чернігівська область, 17300,

про стягнення визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії

Представники учасників справи:

від позивача: Брик Л.В.;

від відповідача: Іваніченко Ю.В.

В судовому засіданні, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» подано позов до Срібнянської селищної ради Чернігівської області з вимогою:

- визнати протиправним та скасувати рішення 19 сесії сьомого скликання від 03.06.2019 Срібнянської селищної ради Чернігівської області «Про розгляд листа ТОВ «Обрій» про укладання (поновлення) договору оренди землі № б/н від 14 березня 2012 року на площу 3,6386 га кадастровий номер :05:001:0024;

- визнати протиправним та скасувати рішення 20 сесії сьомого скликання від 21.06.2019 Срібнянської селищної ради Чернігівської області «Про розгляд клопотання СТОВ «Батьківщина» про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на нерозподілену (невитребувану) земельну ділянку частку пай з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6386 га, кадастровий номер :05:001:0024;

-визнати за ТОВ «Обрій» переважне право на поновлення Договору оренди землі №б/н від 14.03.2019 року та зобов`язати Срібнянську селищну раду розглянути лист-повідомлення №166 від 08.05.2019 року, узгодивши істотні умови поновлення Договору оренди №б/н від 14.03.2019 у порядку, встановленому ч.5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі від 14.03.2012. Позивач зазначає, що відповідно до умов договору та ст. 33 Закону України «Про оренду землі» він має переважне право на поновлення договору оренди землі після закінчення строку його дії. Як вказує позивач, він звертався до відповідача із заявою та додатковою угодою про продовження строку дії цього договору. Відповідач відмовив в поновленні строку дії договору не зазначивши причин, що порушує права позивача та стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2019 справа №927/716/19 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом ухвалено здійснювати розгляд даної справи у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 23.09.2019 та встановлено позивачу та відповідачу строки подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень, додаткових документів тощо.

16.09.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву (№ 04-09/1546 від 11.09.2019).

В поданому відзиві відповідач наполягає, що оскаржувані позивачем рішення селищної ради в повному обсязі відповідають чинному законодавству та прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, прийняті шляхом поіменного голосування і є реалізацією дискреційних повноважень відповідача, що полягає у виборі варіанту, який вважається кращим за даних обставин.

Відповідач зазначає, що переважне право добросовісного орендаря на поновлення договору, не означає автоматичного його поновлення, а залежить від прийняття рішення про таке поновлення.

Посилаючись на закінчення 11.06.2019 строку дії договору оренди з відповідачем та своєчасне повідомлення позивача щодо прийнятого рішення про відмову в поновленні договору, відповідач вважає, що за таких обставин мав право розглядати клопотання інших товариств відносно спірної ділянки та приймати щодо такої ділянки відповідні рішення.

Враховуючи вищевикладене відповідач вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд долучив відзив на позов з доданими до нього документами до матеріалів справи.

23.09.2019 на адресу суду від ТОВ «Обрій» надійшла відповідь на відзив (№312 від 19.09.2019) у якому позивач зазначає, що у листі повідомленні від 08.05.2019, направленому на адресу відповідача, окрім прохання забезпечити реалізацію ТОВ «Обрій» переважного права на поновлення договору оренди запропонував Срібнянській селищній раді Чернігівської області повідомити позивача про бажані умови для поновлення договору оренди. Натомість, позивач не отримав відповіді з пропозицією щодо збільшення розміру орендної плати, а отримав лише листа без мотивування, що на думку позивача свідчить про завчасний намір передати спірну земельну ділянку в оренду СТОВ «Батьківщина».

Позивач наполягає на порушенні відповідачем переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в тому числі і на порушення відповідачем вимог чинного законодавства України передбачаючого, на думку останнього продаж права користування такою земельною ділянкою через земельні торги.

Суд долучив відповідь на відзив на позов з доданими документами до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 23.09.2019 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.10.2019.

Розгляд справи по суті відкладався 21.10.2019 на 04.11.2019, 04.11.2019 на 13.11.2019.

В судовому засіданні 13.11.2019 представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

В свою чергу, відповідач заперечив проти задоволення позову та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки позовні вимоги позивача, як вказує відповідач, є безпідставними.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена статтею 20 Господарського кодексу України). За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Частина друга статті 95 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлює, що порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, установленому законом.

Згідно зі статтею 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку.

Відповідно до частини другої цієї ж статті власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з вимогами частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Аналіз положень указаних норм законодавства свідчить про те, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права.

Звернутися за захистом свого права може, зокрема, неволодіючий власник, особа, законний інтерес або право якої порушено.

Предметом позову у цій справі є - визнання протиправним та скасування рішення 19 сесії сьомого скликання від 03.06.2019 Срібнянської селищної ради Чернігівської області «Про розгляд листа ТОВ «Обрій» про укладання (поновлення) договору оренди землі № б/н від 14 березня 2012 року; визнання протиправним та скасувати рішення 20 сесії сьомого скликання від 21.06.2019 Срібнянської селищної ради Чернігівської області «Про розгляд клопотання СТОВ «Батьківщина» про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на нерозподілену (невитребувану) земельну ділянку частку пай з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6386 га, кадастровий номер №:05:001:0024 та визнання за ТОВ «Обрій» переважного права на поновлення договору оренди землі та зобов`язання Срібнянської селищної ради розглянути лист-повідомлення №166 від 08.05.2019 року та узгодити істотні умови поновлення договору оренди землі у порядку, встановленому ч.5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Прийняття органом державної влади або місцевого самоврядування ненормативного акта породжує виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів у сфері земельних правовідносин. Тобто таке рішення є підставою виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків фізичних та юридичних осіб.

У такому разі вимога про визнання рішення незаконним може розглядатись як спосіб захисту порушеного цивільного права згідно зі статтею 16 ЦК України, якщо фактично підставою пред`явлення позовної вимоги є оспорювання прав особи, що виникли в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Відтак рішення органу державної влади або місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, або прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, може скористатися способом захисту, прямо передбаченим нормою матеріального права. На таких осіб з урахуванням принципу свободи розпорядження власними процесуальними правами не можна покладати обов`язок об`єднання вимог про визнання протиправним і скасування рішення з іншими вимогами.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у її постановах від 19.03.2019 у справі 906/920/16, від 30.05.2018 у справі №923/466/17 та від 19.06.2018 року у справі № 916/1979/13.

Актом про погодження зовнішніх меж земельної ділянки, яка передається в оренду ТОВ «Обрій» на території Гриціївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області від 28.07.2011 погоджено межі земельної ділянки № 022 площею 3,6386га та присвоєно земельній ділянці кадастровий № :05:001:0024.

14.03.2012 між позивачем та Срібнянською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди землі, відповідно до умов п. 1 якого Срібнянська районна державна адміністрація (орендодавець) надала, а позивач як орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку (невитребувану земельну частку (пай)) для сільськогосподарського призначення.

Пунктом 2 договору встановлено, що в оренду надається земельна ділянка № 022 з загальною площею 3,6386 га у тому числі 3,6386 га ріллі.

За умовами п. 20 даного договору сторони визначили, що передача земельної ділянки орендареві здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 8 договору оренди землі його укладено строком на 7 років (на строк до моменту отримання власниками (спадкоємцями) державного акта на право власності на земельну ділянку (невитребувану земельну частку (пай).

При бажанні продовження строку дії договору орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8.1. договору).

Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк (п.8.2. договору).

Відповідно до п. 43 договору оренди він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано 11.06.2012 відділом Держкомзему у Срібнянському районі за № 03208.

Оскільки з 01.01.2019 органи місцевого самоврядування отримали повноваження щодо передачі в оренду для використання за цільовим призначенням нерозподілених земельних ділянок, невитребуваних часток (паїв) після формування їх у земельні ділянки як в межах, так і за межами населених пунктів, позивач 08.05.2019 до Срібнянської селищної ради подав заяву №166 в якій повідомив відповідача про бажання реалізувати переважне право на поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером №:05:001:0024 у порядку ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та з поміж іншого просив відповідача, у разі виникнення пропозицій щодо зміни істотних умов, які викладено позивачем у доданій до листа додатковій угоді просив повідомити про це ТОВ «Обрій».

Заява позивача №166 від 08.05.2019 разом з проектом додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки отримана відповідачем 05.08.2019.

На 19 позачерговій сесії VII скликання Срібнянської селищної ради Чернігівської області 03.06.2019 про розгляд листа ТОВ «Обрій» прийнято рішення - відмовити ТОВ «Обрій» у поновленні на тих самих умовах договору оренди землі від 14.03.2012, та відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повідомити ТОВ «Обрій» протягом 1 місяця після закінчення строку договору про заперечення у поновленні договору оренди землі на нерозподілену (невитребувану) земельну ділянку (частку, пай), з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6386 га з кадастровим номером №:05:001:0024.

13.06.2019 позивачем отримано лист-повідомлення про заперечення у поновлені договору оренди землі №02-08/1043 від 13.06.2019 в якому відповідач посилаючись на ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та прийняте Срібнянською селищною радою Чернігівської області рішення від 03.06.2019 повідомляє ТОВ «Обрій» про те, що відповідач заперечує проти будь-якого поновлення договору оренди землі укладеного між позивачем та Срібнянською районною державною адміністрацією, так і проти того аби ТОВ «Обрій» продовжувало користуватись такою земельною ділянкою.

На 20 сесії VII скликання Срібнянської селищної ради Чернігівської області 21.06.2019 про розгляд клопотання СТОВ «Батьківщина» прийнято рішення надати дозвіл СТОВ «Батьківщина» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на нерозподілену (невитребувану) земельну ділянку (частку, пай), з цільовим призначенням- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6386 га з кадастровим номером №:05:001:0024 терміном на 7 років з виплатою орендної плати 17% від нормативно-грошової оцінки.

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі, є Закон України «Про оренду землі», яким встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Згідно із ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 8 договору оренди землі від 24.03.2014 передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк.

Це положення договору узгоджується із загальною нормою ч.1 ст. 777 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у ч.1 ст. 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах 1-5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених ст. 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч.8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у ч. 1-5 і ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не пов`язані одна з іншою. (Аналогічна правова позиція міститься, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі 920/739/17).

Звертаючись до відповідача з листом та проектом додаткової угоди позивачем було обрано саме порядок поновлення спірного договору на підставі ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тоді як лист відмова та оскаржене рішення відповідача про розгляд звернення позивача безпідставно розглядались відповідачем, як звернення про поновлення договору оренди в порядку ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Законодавець у ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначив алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця стосовно невідповідності листа-повідомлення орендаря із проектом додаткової угоди вимогам закону не можуть бути відхилені без наведення відповідних причин, а мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

(Аналогічна правова позиція міститься, зокрема у постанові Верховного Суду від 16.09.2019 у справі 908/2314/18).

З пропозицією про поновлення спірного договору та з проектом додаткової угоди про поновлення терміну його дії позивач звернувся до закінчення строку дії договору, як це передбачено його умовами. При цьому надавши проект додаткової угоди, позивач у своєму зверненні не наполягав на укладенні додаткової угоди виключно у власній редакції, а запропонував відповідачу викласти необхідні умови такого договору, які б на думку орендодавця носили істотний характер.

Як зазначалось вище 13.06.2019 позивачем отримано лист-повідомлення про заперечення у поновлені договору оренди землі №02-08/1043 від 13.06.2019 в якому відповідач посилаючись на ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та прийняте Срібнянською селищною радою Чернігівської області рішення від 03.06.2019 повідомляє ТОВ «Обрій» про те, що відповідач заперечує проти будь-якого поновлення договору оренди землі укладеного між позивачем та Срібнянською районною державною адміністрацією, так і проти того аби ТОВ «Обрій» продовжувало користуватись такою земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини: за обставинами справи «Стретч проти Сполученого Королівства» вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити терміни його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов`язання, взяті ним на себе, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат; крім того вказаним рішенням було встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч наведеним нормам відповідачем не надано суду доказів неналежного виконання орендарем покладених на нього за договором оренди землі обов`язків, відмови у поновленні договору у зв`язку з вилученням такої земельної ділянки для інших потреб, ніж для подальшої передачі такої ділянки в оренду тощо.

Направлена позивачу відмова у наведеному випадку порушує права позивача. У такому листі не зазначено жодного порушення орендарем положень чинного законодавства або умов договору, тобто конкретних підстав для відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки, як це передбачено положеннями Закону «Про оренду землі», відповідач обмежився лише повідомленням про заперечення щодо будь-якого поновлення договору оренди землі укладеного між позивачем та Срібнянською районною державною адміністрацією.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення 19 сесії сьомого скликання Срібнянської селищної ради Чернігівської області від 03.06.2019 «Про розгляд листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» та визнання за позивачем переважного права на поновлення Договору оренди землі №б/н від 14.03.2012 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до норм ст. 161 Господарського процесуального кодексу України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Отже, звертаючись до суду з позовом відповідач, користуючись наданим правом на власний розсуд визначає коло осіб, які в подальшому отримають статус учасників справи.

Відповідно до положень ст. 47 Господарського процесуального кодексу України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів;

2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17).

Заявлена ТОВ «Обрій» позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення 20 сесії сьомого скликання від 21.06.2019 Срібнянської селищної ради Чернігівської області «Про розгляд клопотання СТОВ «Батьківщина» про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на нерозподілену (невитребувану) земельну ділянку частку пай з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6386 га, кадастровий номер :05:001:0024 безпосередньо стосується прав та обов`язків СТОВ «Батьківщина», а отже при обранні позивачем способу захисту порушеного права СТОВ «Батьківщина» підлягало залученню до участі у справі у якості співвідповідача.

Положеннями ч. 1-3 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Оскільки відповідного клопотання про залучення СТОВ «Батьківщина» у встановлений ГПК строк позивачем не надано, а розгляд позовної вимоги ТОВ «Обрій» щодо скасування рішення 20 сесії сьомого скликання від 21.06.2019 Срібнянської селищної ради Чернігівської області «Про розгляд клопотання СТОВ «Батьківщина» без залучення до участі у справі є порушенням права кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог в частині скасування рішення 20 сесії сьомого скликання від 21.06.2019 Срібнянської селищної ради Чернігівської області «Про розгляд клопотання СТОВ «Батьківщина» судом відмовлено, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3 842,00 грн судового збору.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення 19 сесії сьомого скликання Срібнянської селищної ради Чернігівської області від 03.06.2019 «Про розгляд листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій».

3. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» переважне право на поновлення Договору оренди землі №б/н від 14.03.2012.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути з Срібнянської селищної ради Чернігівської області (вул. Миру, 43, смт. Срібне, Чернігівська область, 17300, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» (вул. Шкільна, 78, смт. Срібне, Чернігівська область, 17300, ) 3 842,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 25 листопада 2019 року.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/