ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. Справа№ 910/16383/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

без повідомлення учасників справи

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 03.09.2019

у справі № 910/16383/18 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Азот»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр»

про стягнення 171 558,74 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Азот» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» про стягнення 171 558,74 грн авансового платежу за договором № 1058-411 від 21.08.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе за договором № 1058-411 від 21.08.2015 зобов`язання щодо поставки оплаченого позивачем товару. Оскільки, товар не був поставлений у встановлений договором строк, позивач просить повернути суму попередньої оплати у розмірі 171 558,74 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 у справі № 910/16383/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» на користь Публічного акціонерного товариства «Азот» 171 558,74 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач є таким, що прострочив виконання покладених на нього обов`язків із поставки товару, тому позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу з відповідача у розмірі 171 558,74 грн підлягають задоволенню повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/16383/18 скасувати частково, в задоволенні позовних вимог у розмірі 80 834,22 грн - відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що у зв`язку із невиконанням позивачем своїх зобов`язань за попередніми договорами та порушення строків внесення авансового платежу за договором № 1058-411 від 21.08.2015, відповідач не поставив товар за даним договором та направив позивачу лист про проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, а тому позовні вимоги в частині 80 834,22 грн підлягали відхиленню (79 523,30 грн - зараховані зустрічні однорідні вимоги та 1 310,92 грн - пропущені строки позовної давності).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 у справі № 910/16383/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/16383/18. На підставі ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення учасників справи.

Позиції учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» частково не погоджується з вимогами щодо стягнення з нього 171 558,74 грн у зв`язку із тим, що Публічним акціонерним товариством «Азот» було істотно порушені строки оплати, а отже відбулася зміна істотних умов договору, тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» не могло вчасно виконати свої зобов`язання. При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» зазначає, що ним було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки Публічне акціонерне товариство «Азот» мало перед ним заборгованість щодо оплати поставленого товару за іншими договорами у загальному розмірі 79 523,30 грн.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» вважає, що позивач передчасно звернувся до суду з відповідними позовними вимогами, оскільки не вжив усіх належних заходів для досудового врегулювання спору.

Відзив на апеляційну скаргу від Публічного акціонерного товариства «Азот» на адресу Північного апеляційного господарського суду у встановлений судом строк не надходив.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

21.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» (далі - Продавець) та Публічним акціонерним товариством «Азот» (далі - Покупець) було укладено договір № 1058-411 (далі - Договір).

Згідно з умовами Договору Продавець зобов`язаний поставити і передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити товар, номенклатура і ціна товару визначається у Специфікації № 1.

Підпунктами 2.1-2.3 Договору визначено, що загальна сума за Договором складає 171 558,74 грн, у тому числі ПДВ 20% складає 28 593,12 грн, що в грошовому еквіваленті в зарубіжній валюті складає 8 164,95 доларів США. У зв`язку з тим, що Продавець виконує поставку товару, який має 100% імпортну складову, його вартість згідно п. 2.1 Договору розраховано відповідно до курсу обміну долару США до української гривні, встановленого Національним Банком України і діючого на день складання Договору 03.07.2015 за станом на 09.00, який дорівнює 21,011609 гривень за один долар США. Вартість товару за Договором може бути змінена за згодою сторін. Підставою для зміни суми Договору є зміна курсу долару США до української гривні, встановленого Національним Банком України, більш ніж на 2% відповідно до умов, зазначених у п. 2.3 даного Договору. У випадку зміни курсу долару США до гривні більш ніж на 2% в сторону збільшення або зменшення станом на день проведення платежу, по відношенню до курсу долара США до гривні, вказаного в п. 2.2 Договору, платежі за Договором будуть перераховані відповідно до курсу НБУ на день здійснення платежу, а також буде змінено суму Договору шляхом підписання додаткової угоди.

Згідно з п. 2.4. Договору Покупець проводить передоплату за товар у розмірі 100% вартості товару, що складає 171 558,74 грн., у тому числі ПДВ складає 20% у розмірі 28 593,12 грн. протягом 7 банківських днів після підписання Договору обома сторонами.

Відповідно до п. 3.1 Договору Продавець зобов`язується поставити товар протягом 14 банківських днів із моменту проведення передоплати, відповідно до п. 2.4 даного Договору.

Підпунктами 8.5, 8.6 Договору передбачено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами (в тому числі за допомогою факсимільного зв`язку) і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині розрахунків і гарантійних зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії даного Договору.

В матеріалах справи наявний також додаток № 1 від 21.08.2015 до договору № 1058-411 від 21.08.2015 - специфікація № 1 від 21.08.2015, в якому визначено вартість та асортимент товару, що мав бути поставлений відповідно до умов Договору на загальну суму 171 558,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог Публічне акціонерне товариство «Азот» посилалося на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» порушило взяті на себе зобов`язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору № 1058-411 від 21.08.2015 не здійснило поставку оплаченого Публічним акціонерним товариством «Азот» товару.

З урахуванням наведених обставин, Публічне акціонерне товариство «Азот» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» про стягнення 171 558,74 грн авансового платежу за договором № 1058-411 від 21.08.2015.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Положеннями ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Публічним акціонерним товариством «Азот» до матеріалів справи додано копії платіжних доручень:

- № 6467 від 30.10.2015 на суму 1 310,92 грн, згідно з яким платником є ПАТ «Азот», отримувачем ТОВ «Діксі-Центр»; призначення платежу: попередня оплата за перетворювач згідно дог № 1058-411 від 21.08.2015, в т.ч. ПДВ 218,49 грн;

- № 8451 від 01.12.2015 на суму 170 247,82 грн, згідно з яким платником є ПАТ «Азот», отримувачем ТОВ «Діксі-Центр»; призначення платежу: попередня оплата за сервер згідно дог № 1058-411 від 21.08.2015, в т.ч. ПДВ 28 374,64 грн.

Таким чином, 01.12.2015 Публічним акціонерним товариством «Азот» на виконання договору № 1058-411 від 21.08.2015 було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» грошові кошти у загальному розмірі 171 558,74 грн.

Відповідно до пп. 3.1 Договору Продавець зобов`язаний поставити товар протягом 14 банківських днів із моменту проведення передоплати, відповідно до пп. 2.4 договору.

Як свідчать матеріали справи, станом на дату подання позовної заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» передбачений договором № 1058-411 від 21.08.2015 товар поставлено не було, що визнається й самим відповідачем, зокрема у його відзиві на позовну заяву.

При цьому доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр», керуючись положеннями статті 538 Цивільного кодексу України щодо зустрічного виконання зобов`язання, належним чином повідомило Публічне акціонерне товариство «Азот» про зупинення виконання свого обов`язку щодо поставки товару за договором № 1058-411 від 21.08.2015, матеріали справи не містять.

Зважаючи на встановлені обставини, Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» як відповідачем у даній справі, не спростовано наявність заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Азот» у загальному розмірі 171 558,74 грн за договором № 1058-411 від 21.08.2015.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 601 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

У відзиві на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» стверджує, що воно провело зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки у Публічного акціонерного товариства «Азот» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» за договорами

№ 230-411 від 25.03.2015, № 242-411 від 01.04.2015 та № 296-411 від 29.04.2016 була заборгованість щодо оплати поставленого товару у загальному розмірі 79 523,30 грн.

Проте, як вбачається зі змісту «інформаційного листа» (вих. № 19051601 від 19.05.2016) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» на адресу Публічного акціонерного товариства «Азот», копія якого міститься в матеріалах справи, та який відповідач вважає заявою про зарахування зустрічних вимог, у цьому листі міститься лише пропозиція розглянути можливість здійснити взаємозалік із метою погашення існуючої бухгалтерської заборгованості та курсових різниць за нею.

При цьому матеріали справи не містять належних доказів визнання Публічним акціонерним товариством «Азот» існування заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» за договорами № 230-411 від 25.03.2015, № 242-411 від 01.04.2015 та № 296-411 від 29.04.2015 у розмірі 79 523,30 грн.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» не навело жодних аргументів на користь того, що його вимога до Публічного акціонерного товариства «Азот» про сплату грошових коштів на виконання договорів № 230-411 від 25.03.2015, № 242-411 від 01.04.2015 та № 296-411 від 29.04.2015 у розмірі 79 523,30 грн та вимога самого Публічного акціонерного товариства «Азот» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» про постачання товару на суму 171 558,74 грн за договором № 1058-411 від 21.08.2015, є однорідними вимогами.

З урахуванням встановлених обставин справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Азот» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» про стягнення 171 558,74 грн основного боргу за договором № 1058-411 від 21.08.2015.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, рішення місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Азот» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» про стягнення 171 558,74 грн основного боргу за договором № 1058-411 від 21.08.2015 є законним і обґрунтованим.

Інших доводів та доказів, які б могли бути підставою для скасування судового рішення у даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/16383/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксі-Центр» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі № 910/16383/18 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/16383/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич