УХВАЛА

м. Київ

20.11.2019Справа № 910/16151/19

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25)
до проДержавного підприємства «Регіональні електричні мережі» (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ КИРИЛІВСЬКА, будинок 85) стягнення 2 305 812,00 грн.

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення заборгованості у розмірі 2 305 812,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управлення № 0537-03041 від 04.06.2019 р..

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до висновку про необхідність передачі справи №910/16151/19 за підсудністю до Господарського суду Київської області для розгляду в межах справи №911/4611/15 про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», з наступних підстав.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення заборгованості у розмірі 2 305 812,00 грн. за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управлення № 0537-03041 від 04.06.2019 р.

Однак, Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2015 року порушено провадження у справі № 911/4610/15 про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (ідентифікаційний код юридичної особи 32402870).

21.10.2019 року ведемо в дію Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21.04.2019 року.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника..

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2019 року між Приватним акціонерним товариством «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» та Державним підприємством «Регіональні електричні мережі» укладено Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управлення № 0537-03041 від 04.06.2019 р., внаслідок неналежного виконання умов якого у Відповідача утворилась заборгованість у розмірі 2 305 812,00 грн., стягнення якої є предметом позову у справі №910/16151/19.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що майнові вимоги Приватного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» до боржника про стягнення заборгованості у розмірі 2 305 812,00 грн. можуть вплинути на склад ліквідаційної маси боржника, що тягне в свою чергу неможливість дотримання вимог ч.1 ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства .

Таким чином, Суд приходить до висновку, що в даному випадку у спірних правовідносинах пріоритетними до застосування є норми Кодексу України з процедур банкрутства, а застосування загальних положень норм чинного законодавства України не повинно суперечити положенням спеціального Закону про банкрутство.

Отже, оскільки позовні вимоги у даній справі є майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито справу про банкрутство (відповідача у даній справі), дана позовна заява не підлягає розгляду в позовному провадженні, а може бути розглянута тільки господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Частиною першою статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною дев`ятою статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

За таких обставин, враховуючи те, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості у розмірі 2 305 812,00 грн. за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управлення № 0537-03041 від 04.06.2019 р, укладеним між Приватним акціонерним товариством «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» та Державним підприємством «Регіональні електричні мережі», а справа про банкрутство Державним підприємством «Регіональні електричні мережі» перебуває у провадженні Господарського суду Київської області, Суд дійшов висновку, що позовна заява Приватного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення заборгованості у розмірі 2 305 812,00 грн. по справі №910/16151/19 підлягає направленню за підсудністю до Господарського суду Київської області для розгляду в межах справи № 911/4610/15 про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (ідентифікаційний код юридичної особи 32402870).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, Суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення заборгованості у розмірі 2 305 812,00 грн. підлягають передачі на розгляд до Господарського суду Київської області для розгляду в межах справи № 911/4610/15 про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (ідентифікаційний код юридичної особи 32402870).

Керуючись статтями 20, 29, 30, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення заборгованості у розмірі 2 305 812,00 грн. передати за підсудністю до Господарського суду Київської області для розгляду в межах справи № 911/4610/15 про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (ідентифікаційний код юридичної особи 32402870).

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 20 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин