ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2199/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів Іванова О.Г., Березкіної О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Криворізький суріковий завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2019р. (суддя Красота О.І., повний текст рішення складено 28.08.2019), у справі № 904/2199/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії Рефрижераторна вагонна компанія Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький суріковий завод", м.Кривий Ріг

про стягнення збитків в сумі 49 269,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії Рефрижераторна вагонна компанія Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Криворізький суріковий завод" про стягнення збитків в сумі 49 269,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2019р. позов задоволено.

Вказане рішення обгрунтовано доведеністю матеріалами справи порушення відповідачем обов`язку щодо реєстрації податкових накладних і таке порушення позбавило позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 49 269,00грн.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- з метою недопущення подвійної реєстрації податкових накладних відповідач пропонував позивачу алгоритм дій щодо вирішення претензійних вимог, враховуючи роз`яснення Державної фіскальної служби України, але позивач повідомив про неможливість зареєструвати розрахунок коригування відповідача;

- враховуючи інформацію з реєстру платників ПДВ анулювання реєстрації платником податку на додану вартість державного підприємства український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень «Укррефтранс» проведено лише 07.09.2017р., тому позивач до зазначеної дати мав можливість для реєстрації розрахунку коригування, а відповідач, в свою чергу, мав змогу зареєструвати в ЄРПН другу накладну, не порушуючи вимоги Податкового кодексу України;

- в листі від 07.06.2017р. №7/1552 позивач зазначив, що потреба в поповненні електронного спецрахунку підприємства відпала, тобто позивач скористався податковим кредитом, зареєстрованим відповідачем та не поніс ніяких збитків,

Просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі №904/2199/19 та ухвалено розгляд апеляційної скарги провести у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмово провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 28.05.2015року між ДП Український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень Укррефтранс (покупцем) та ПАТ Криворізький суріковий завод (постачальником) укладений Договір поставки №28/15 ПОСТ ЦВРЕФЮ-У, з додатковими угодами № 1 від 29.10.2015р., № 1.1. від 20.11.2015р., яким до договору були включені Специфікації № 2 та № 3 і внесені змінми до п.5.2., 6.1., та 14.1 договору.

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю певну продукцію, далі - товар відповідно до специфікації №1 (фарбу емаль ПФ-115), яка є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Згідно п.5.1. договору, покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації №1 (а.с.20).

В п.5.2.договору, з урахуванням додаткових угод, встановлено, що загальна сума по договору складає 1 114 355,00 грн., крім того ПДВ 20% 228 871грн., до оплати 1 337 226,00 грн.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 20-ти банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважаться день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної на отримання товару.

Відповідно до п.5.5. договору, постачальник зобов`язується оформити та надати покупцю податкову накладну, укладену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством України, електронного цифрового підпису уповноваженої платником особи та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У випадку, якщо постачальник склав податкові накладні або розрахунки коригувань до них з порушенням норм чинного законодавства України, а також у разі відсутності їх реєстрації в ЄРПН, що тягне за собою втрату права іншої сторони на збільшення податкового кредиту постачальник зобов`язується компенсувати покупцю завдані цим збитки.

Згідно з п. 6.1 договору, в редакції додаткових угод, термін поставки товару - до 25.06.2016р.

Відповідно до п.14.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.06.2016р., але в будь-якому випадку до моменту виконання сторонами всіх фактично взятих на себе обов`язків за договором.

На виконання п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. № 735 Питання публічного акціонерного товариства Українська залізниця, яка набула чинності 29.09.2015, в установленому порядку 21.10.2015р. проведено державну реєстрацію ПАТ Укрзалізниця (код згідно з ), яке згідно з Законом України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування є правонаступником Укрзалізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця. Перелік підприємств та установ, правонаступником яких є ПАТ Укрзалізниця, наведено у додатку № 1 до зазначеної вище постанови КМУ.

ПАТ Укрзалізниця розпочало свою фінансово-господарську діяльність з 01.12.2015р. Оскільки ДП УДЦЗРП Укррефтранс входить до зазначеного переліку, з 01.12.2015р. всі права і обов`язки ДП УДЦЗРП Укррефтранс перейшли до ПАТ Укрзалізниця.

27.11.2018р. проведено державну реєстрацію Статуту АТ Укрзалізниця у новій редакції, який затверджено постановою КМУ від 30.10.2018р. № 938 Деякі питання діяльності акціонерного товариства Українська залізниця.

Рішенням правління АТ Укрзалізниця від 04.12.2018р. (протокол № Ц-64/91 Ком.т.) внесено зміни до найменування відокремлених підрозділів АТ Укрзалізниця та затверджено положення вказаних підрозділів у новій редакції.

На виконання вказаного рішення правління АТ Укрзалізниця, 07.12.2018р. було здійснено заходи щодо внесення відповідних змін у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у частині найменування відокремлених підрозділів АТ Укрзалізниця, зокрема філії Рефрижераторна вагонна компанія акціонерного товариства Українська залізниця.

01.12.2015р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №2 до договору, та змінено юридичну адресу і реквізити покупця (позивача) та зазначені реквізити для заповнення податкових накладних.

12.05.2016р. та 24.05.2016р. на виконання умов договору відповідач поставив позивачу товар на суму 295 614,00 грн., що підтверджується накладними від 12.05.2016р. №1153 та від 24.05.2016р. №1318.

Платіжними дорученнями від 17.05.2016р. №2179 та від 17.06.2016р. №2682 Відповідачу було перераховано кошти відповідно 159 706,80 грн. та 135 907,20грн.

Сума податку на додану вартість за вказаними поставками складає 49 269,00грн.

Граничні дати реєстрації відповідачем податкових накладних: за накладною від 12.05.2016р. №1153 - 27.05.2016р. та за накладною від 24.05.2016р. №1318 - 08.06.2016р..

Позивач, посилаючись на те, що відповідач видав податкові накладні з порушенням порядку заповнення їх в частині коду ІПН та повної назви підприємства, що призвело до неможливості скористатися податковим кредитом, звернувся з позовом до суду про стягнення 49 269,00грн. збитків.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (ст.ст.525, 526 ЦК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Правила формування податкового кредиту з ПДВ регулюються статтями 198 і 201 ПК України.

Згідно із п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За приписами абз. 1 п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок, як попередня оплата (аванс).

Згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця- до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За вищенаведеними нормами права для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність усіх елементів, що складають цивільне правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв?язок між протиправною поведінкою та збитками, вина. Відсутність хоча б одного елементу робить неможливим застосування відповідальності у вигляді збитків.

При цьому слід зазначити, що у договірних відносинах протиправна поведінка проявляється у невідповідності поведінки умовам договору та конкретним правовим нормам, що регулюють цей договір.

Відповідач порушив умови п.5.5 договору поставки №28/15 ПОСТ ЦВРЕФЮ від 28.05.2015р..

Податкові накладні за накладними від 12.05.2016р. №1153 та від 24.05.2016р. №1318, за якими було здійснено поставку, заповнив з порушенням п.187.1 ст.187, п.п. 201.1, 201.7 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: з порушенням порядку заповнення їх в частині коду ІПН та повної назви підприємства позивача.

Отже, укладаючи 01.12.2015р. додаткову угоду №2 до вказаного договору поставки , якою було, зокрема, змінено назву та реквізити покупця, в тому числі зазначені реквізити для заповнення податкових накладних, тобто будучі обізнаним про те, що ДП УДЦЗРП «Укррефтранс» припинило свою господарську діяльність, відповідач видав податкові накладні, в яких вказав отримувачем саме ДП УДЦЗРП «Укррефтранс».

Вказані дії відповідача призвели до неможливості філією «Рефрижераторна вагонна компанія» АТ «Українська залізниця» скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 49 269,00грн.

В даному випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та неможливістю позивача включити суми ПДВ до податкового кредиту та, відповідно, зменшити податкове зобов`язання на суму 49 269,00

грн.

Таким чином, збитки, завдані позивачу в сумі 49 269,00грн., є наслідком неправомірної винної поведінки відповідача.

Оскільки наявні усі елементи, що складають цивільне правопорушення: протиправна поведінка відповідача, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина, господарським судом обгрунтовано задоволено позовні вимоги.

Підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Посилання скаржника на те, що позивач скористався податковим кредитом та не поніс ніяких збитків, оскільки в листі від 07.06.2017р. №7/1552 позивач зазначив, що потреба в поповненні електронного спецрахунку підприємства відпала, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки в цьому листі, крім процитованого відповідачем тексту, також вказано, що ДП УДЦЗРП «Укррефтранс» припинило свою діяльність з 01.12.2015р., та саме з цього приводу потреба в поповненні електроного спецрахунку відпала.

Також необгрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що з метою недопущення подвійної реєстрації податкових накладних відповідач пропонував позивачу алгоритм дій щодо вирішення претензійних вимог, а саме: зареєструвати розрахунок коригування враховуючи роз`яснення Державної фіскальної служби України, оскільки позивач саме повідомляв про неможливість зареєструвати розрахунок коригування відповідача.

Матеріалами справи підтверджується, що податкові накладні складені на юридичну особу, яка припинила свою господарську діяльність з 01.12.2015р., отже, у позивача була відсутня можливість від імені ДП УДЦЗРП «Укррефтранс» здійснити реєстрацію розрахунку коригування, як це пропонував відповідач в своєму листі від 04.111.2016р.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

Оскільки доводи відповідача не підтвердилися, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі фактичні обставини справи, їм дана належна правова оцінка, отже підстави для скасування постановленого судового рішення у справі відсутні.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276,

281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Криворізький суріковий завод" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2019р. у справі № 904/2199/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов