ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019м. ДніпроСправа № 904/1843/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., суддів Татарчука В.О., Н.Г. Назаренко, за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область

до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ, в особі Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком", м. Дніпро

про зобов`язання відповідача укласти договір № 50 від 14.02.2019

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" (далі - відповідач) про зобов`язання відповідача укласти договір №50 від 14.02.2019 про відшкодування витрат за послуги зв`язку на умовах, запропонованих позивачем, без врахування протоколу узгодження розбіжностей.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наявність неузгоджених розбіжностей з відповідачем при укладенні договору №50 від 14.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2019, після усунення позивачем недоліків, відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.06.2019.

Підготовче засідання, призначене на 18.06.2019, не відбулось.

24.06.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив № б/н, б/д на позовну заяву, який суд долучив до матеріалів справи. В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог Дніпропетровська філія ПАТ "Укртелеком" зазначило, що відповідач не надав згоди для передачі до суду розбіжностей до договору, які залишились неузгодженими; в порушення статті 181 Господарського кодексу України позивач направив позовну заяву до суду поза межами двадцятиденного строку після одержання договору. Відповідач вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що укладення спірного договору є обов`язковим для сторін на підставі приписів закону, укладеної угоди сторін або попереднього договору. Крім того, за твердженням відповідача, зобов`язання щодо виплати пільг по оплаті за надані послуги та компенсації пільговим категоріям громадян з бюджету обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Враховуючи предмет спору та обсяг доказів, який має бути досліджений при вирішенні спору, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2019 призначено колегіальний розгляд справи №904/1843/19.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 21.08.2019 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Соловйова А.Є., судді Татарчук В.О., Назаренко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2019 справу №904/1843/19 прийнято до розгляду в колегіальному складі суду, призначено підготовче засідання спочатку на 23.09.2019.

06.09.2019 до господарського суду від Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради надійшла відповідь вих. №6198/2019 від 03.09.2019 на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи. Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради зазначив, що з огляду на приписи ст. 181 ГК України після отримання проекту договору ПАТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком", в разі незгоди з окремими його положеннями, повинно було надіслати на адресу позивача протокол розбіжностей до договору, а Департамент повинен був розглянути його та вжити відповідних заходів для їх врегулювання, проте в порушення ч. 5 ст. 181 ГК України на адресу Департаменту надійшов протокол узгодження розбіжностей без їх обговорення та відповідного врегулювання.

У зв`язку з перебуванням суддів Татарчука В.О., Назаренко Н.Г. у відпустці, підготовче засідання, призначене на 23.09.2019, не відбулось.

24.09.2019 до господарського суду від відповідача надійшли заперечення вих. № б/н, б/д на відповідь на відзив, які суд долучив до матеріалів справи. За твердженням позивача, запропоновані зміни до окремих пунктів договору зі сторони ПАТ "Укртелеком" обумовлені необхідністю забезпечити повне відшкодування (компенсацію) з бюджету витрат товариства при наданні телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, визначеним у законах України і гарантованих державою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів, призначено підготовче засідання на 23.10.2019.

Ухвалою господарського суду від 23.10.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 13.11.2019.

05.11.2019 до суду надійшла заява Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради вих. №7894/2019 від 30.10.2019 про розгляд справи по суті в засіданні, призначеному на 13.11.2019, без участі його представника.

В судове засідання, призначене на 13.11.2019, представник позивача не з`явився, Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради був належним чином повідомлений (28.10.2019) про дату і час проведення засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №478.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, Дніпропетровська філія ПАТ "Укртелеком" була належним чином повідомлена (28.10.2019) про дату і час проведення засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №440.

Враховуючи належне повідомлення сторін про дату і час судового засідання, клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради і Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком".

В судовому засіданні 13.11.2019 ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.02.2019 Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради направило на адресу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" проект договору № 50 від 14.02.2019 про відшкодування витрат за послуги користування радіоточкою, надані населенню, що має право на отримання пільг. Предметом договору визначено відносини сторін щодо організації роботи по відшкодуванню витрат головним розпорядником бюджетних коштів, а саме: відшкодуванню витрат виконавця з надання послуг з користування радіоточкою населенню, що має право на пільги на підставі рішення Маріупольської міської ради №7/38-3437 від 18.12.2018 "Про міський бюджет м. Маріуполя на 2019 рік".

За твердженням позивача, зазначений проект договору було розроблено на підставі положень Бюджетного кодексу України і Закону України "Про місцеве самоврядування".

Так, ст. 89 Бюджетного кодексу України встановлює обов`язкове фінансування певних видатків з місцевих бюджетів.

Згідно зі ст. 91 Бюджетного кодексу України, до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватись з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку.

За приписами ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування", видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет.

Рішенням Маріупольської міської ради №7/38-3437 від 18.12.2018 "Про міський бюджет м. Маріуполя на 2019 рік" затверджено бюджет м. Маріуполь на 2019 рік, яким позивачу як головному розпоряднику коштів на 2019 рік були доведені планові асигнування за програмою 0813032 "Надання пільг окремим категоріям громадян з послуг зв`язку" в загальному розмірі 650 000,00 грн для надання пільг згідно з Законами України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про охорону дитинства".

Додатком 6 "Соціальна програма надання пільг за рахунок коштів міського бюджету окремим категоріям громадян та Почесним громадянам міста" рішення Маріупольської міської ради №7/39-3520 від 26.02.2019 "Про затвердження соціальних програм, порядків та положень на виконання заходів соціальної спрямованості" передбачено надання пільг, зокрема за користування радіоточкою в розмірі 100% таким категоріям населення: особам з інвалідністю 1 групи всіх видів захворювання, особам з інвалідністю по зору 2 групи, особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, особам з інвалідністю війни з Японією, учасникам бойових дій Другої світової війни, громадянам, які уклали з міською радою договір довічного утримання, почесним громадянам м. Маріуполь; визначено головного розпорядника коштів з виконання програми - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради.

Посилаючись на вищевикладене, позивач зазначає, що він не має законних підстав для фінансування видатків в розмірі більшому, ніж це передбачено кошторисом для цієї програми, оскільки у протилежному випадку такі дії будуть порушувати норми Закону України "Про місцеве самоврядування" та Бюджетного кодексу України в частині нецільового використання коштів.

Листом за вих. №121250-286 від 15.03.2019, отриманим позивачем 19.03.2019, Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" повернуло договір № 50 від 14.02.2019 про відшкодування витрат за послуги користування радіоточкою, надані населенню, що має право на отримання пільг разом з протоколом узгодження розбіжностей щодо пунктів 1.2., 1.3., 1.4. розділу 1, пунктів 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3., 2.1.4., 2.1.5. пункту 2.1 розділу 2, пункт 2.2. розділу 2, розділ 3, пункт 4.3. розділу 4, пункт 8.1. розділу 8 договору.

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради вважає, що підписання договору в редакції запропонованого відповідачем протоколу узгодження розбіжностей суперечить вимогам рішення Маріупольської міської ради №7/39-3520 від 26.02.2019 та положенням ч. 3 ст. 48 Бюджетного кодексу України. За твердженням позивача, укладення договору з ПАТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії в редакції позивача, без врахування вимог, викладених відповідачем в протоколі узгодження розбіжностей, є необхідним для організації подальшої роботи щодо здійснення відшкодування витрат за послуги користування радіоточкою, надані відповідачем особам з інвалідністю 1 групи всіх видів захворювання, особам з інвалідністю по зору 2 групи, особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, особам з інвалідністю війни з Японією, учасникам бойових дій Другої світової війни, громадянам, які уклали з міською радою договір довічного утримання, почесним громадянам м. Маріуполь.

Обставинами, які є предметом доказування у справі є наявність або відсутність підстав для укладення між позивачем та відповідачем в судовому порядку договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян.

На підтвердження обставин викладених позивачем у позовній заяві, останнім надано до матеріалів справи наступні докази:

- копія листа від 18.02.2019 № 56.6-9248-56.1 про направлення для підписання проекту

договору (арк.с.6);

- копія договору від 14.02.2019 № 50 та протоколу узгодження розбіжностей (арк.с.7-10);

- копія кошторису за програмою 0813032 «Надання пільг окремим категоріям громадян з послуг зв`язку» на 2019 рік (арк.с.11-12);

- копія листа на адресу Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» від 29.03.2019 №56.6-7578-56.1 (арк.с.13);

- копія листа Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» від 15.03.2019 № 121250-286 (арк.с.14).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Статтею 187 Господарського кодексу України встановлено, що судом розглядаються спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі, якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

За приписами частини 3 статті 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Загальні засади фінансування витрат, пов`язаних з наданням вказаних пільг, визначено безпосередньо у законах, зокрема:

- ст. 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

- в ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вказано, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством;

- ст. 9 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" регламентовано, що витрати, пов`язані з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- ст. 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Вищезазначені норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов`язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Згідно з частиною 6 статті 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Зі змісту статті 102 Бюджетного кодексу України вбачається, що видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 за № 256 було затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок), який визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, в тому числі компенсаційних виплат за пільговий зв`язок.

Пунктом 2 Порядку визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктами 3, 4 Порядку передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевий держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення; а перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя.

Згідно з п. 5, 7, 8 Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення); Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов`язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів. Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби; отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п`ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг, у тому числі на оплату пільг з послуг зв`язку, зокрема безпровідного доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Отже, чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із законів України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 906/621/17.

Відтак, доводи позивача щодо необхідності укладення договору для здійснення відшкодування витрат за послуги користування радіоточкою, надані пільговим категоріям населення, є безпідставними.

Крім того, аналіз вищевказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог законів України. Отже, сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00), яка підлягає застосуванню судами як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Європейського суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 22.03.2017 у справі №905/2358/16, від 08.10.2018 у справі №911/2865/17, від 05.07.2018 у справі №904/7478/17.

З урахуванням викладеного, суд визнає необгрунтованими доводи позивача про те, що Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради не має законних підстав для фінансування видатків в розмірі більшому, ніж це передбачено кошторисом.

Отже, позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про зобов`язання відповідача укласти договір №50 від 14.02.2019 не підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Миру, будинок 70, ) до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18, ) в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (49101, м. Дніпро, вулиця Херсонська, будинок 26, код ЄДРПОУ ВП 25543196) про зобов`язання відповідача укласти договір №50 від 14.02.2019 відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.11.2019.

Головуючий суддя А.Є. Соловйова

Суддя В.О. Татарчук

Суддя Н.Г. Назаренко