ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Справа № 925/642/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - Яремчук Р. А. - сільський голова,

від відповідача - Мусійчук Т.В. - представник за довіреністю,

від третьої особи - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Родниківської сільської ради, с. Родниківка, Уманського району,

Черкаської області

до Уманської міської ради, м. Умань, Черкаської області

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

ОСОБА_2 , м. Умань, Черкаської області

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулася Родниківська сільська рада до Уманської міської ради про:

- визнання незаконним та скасування рішення Уманської міської ради №5.16-52/6 від 08 квітня 2014 року;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 5,708 га кадастровий номер :02:007:0032 укладений на підставі рішення Уманської міської ради №5.16-52/6 від 08 квітня 2014 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25 червня 2019 року позовну заяву в частині вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 5,708 га кадастровий номер :02:007:0032, що укладений на підставі рішення Уманської міської ради №5.16-52/6 від 08 квітня 2014 року повернуто позивачу.

Прийнято позовну заяву в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення Уманської міської ради №5.16-52/6 від 08 квітня 2014 року до розгляду та відкрито провадження у справі.

Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22 серпня 2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22 серпня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , відкладено підготовче засідання на 26 вересня 2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26 вересня 2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 11 год. 00 хв. 14 листопада 2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю з підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та зазначав, що Уманська міська рада прийняла рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для обслуговування оздоровчої бази "Зміна" площею 5,7708 га за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:007:0032) за рахунок земель комунальної власності Уманської міської ради, які перебували в користуванні ОСОБА_3 на підставі розробленої землевпорядниками технічної документації, яка була погоджена в тому числі з органом центральної виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру. Технічна документація, серед іншого містить інформацію щодо місця розташування та форми власності земельної ділянки.

Відтак, відповідач надав в оренду земельну ділянку ОСОБА_2 з земель, що перебувають у комунальній власності.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа тощо.

Відповідно до ст. 20 вищевказаного Закону відомості державного земельного кадастру є офіційними.

У публічній кадастрові карті України земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0032, яка призначена для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, знаходиться у комунальній власності міста Умань.

Підтвердженням даного факту є витяг з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку, в якому вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0032 розташована у АДРЕСА_1 та перебуває у комунальній власності міста Умань.

Також відповідач вказував, що постановою Верховної Ради УРСР №120/96-ВР від 04 квітня 1966 року "Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об`єктів", площу міста Умань збільшено на 81,2 га за рахунок земель запасу Собківської сільської ради.

Адміністративна межа міста Умань встановлена та погоджена з усіма суміжними землекористувачами 30 травня 1966 року.

Рішенням виконкому Уманської міської Ради депутатів трудящих від 20 червня 1966 року №333 затверджено проект встановлення зовнішніх меж міста Умань.

Рішенням виконкому Черкаської обласної Ради депутатів трудящих від 15 липня 1966 року № 470 затверджено межу міста Умань.

Відповідно до Довідки з держаної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (Довідка 6-зем) площа міста на момент встановлення меж становила 4787,1117 га, в тому числі 995,1 га земель, що знаходились в користуванні дев`яти землекористувачів району, серед яких було державне підприємство НДГ "Родниківка", в користуванні якого знаходилось 888,1 га.

Довідка 6-зем визначає загальну площу земель, що знаходяться у власника землі, однак ніяким чином не вказує на адміністративну межу населеного пункту.

Відповідач вказував, що позивачем не долучено до позовної заяви достовірних та достатніх доказів того, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 була комунальною власністю села Родниківка.

Крім того відповідачем заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності.

В зв`язку з вищевикладеним, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Оскільки відповідь на відзив було подано з пропуском строку встановленого судом, суд ухвалою залишив його без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України, про що було вказано в протоколі судового засідання від 22 серпня 2019 року.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Черкаської області.

В судовому засіданні, яке відбулося 14 листопада 2019 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/642/19.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач зазначав, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач перевищив свої повноваження щодо розпорядження землями, які розташовані за межами населеного пункту м. Умані і відносяться до земель Родниківської сільської ради.

Пунктом "а" ч. 1. ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

З матеріалів справи вбачається, що 08 квітня 2014 року Уманською міською радою було прийнято рішення за №5.16-52/6 "Про затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у власність та у користування", згідно якого, зокрема, було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості): для обслуговування оздоровчої бази "Зміна" площею 5, 7708 га за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:007:0032) за рахунок земель комунальної власності Уманської міської ради, які перебували в користуванні ОСОБА_3 та віднесені до категорії земель рекреаційного призначення, строком на 10 років.

Позивач зазначав, що земельну ділянку площею 5.708 га кадастровий номер: :02:007:0032 передано в оренду Уманською міською радою з перевищенням своїх повноважень, оскільки первинно дану землю відводили за рішенням Уманської районної ради народних депутатів із землекористування с. Родниківка.

Так, вперше дана земельна ділянка відводилась в 1985 році відповідно до проекту відведення земельної ділянки площею 5,60 га Уманському піонерському табору "Зміна" під існуючу територію із землекористування учбово - дослідного господарства "Родниківка" с. Родниківка Уманського району Черкаської області за рішенням виконкому Уманської районної ради народних депутатів №60 від 05 березня 1985 року "Про відведення земельної ділянки Уманському піонерському табору "Зміна" під існуючу територію.

Також проект відводу містить висновок виконкому Черкаської обласної ради народних депутатів від 22 березня 1985 року №4844/01 "По матеріалах відведення земельної ділянки Уманському піонерському табору "Зміна", та затверджено розпорядженням Ради Міністрів Української РСР від 26 червня 1985 року №377-Р.

Процедура відводу проводилась відповідно до положення про порядок порушення клопотань і вирішення питань про відведення земельних ділянок для державних і громадських потреб, що передбачалось чинним Земельним кодексом Української РСР на той час.

Враховуючи, що дана земельна ділянка лісу відносилась до першої категорії, саме тому, крім рішення Уманської районної ради народних депутатів було прийнято розпорядження Ради Міністрів Української РСР по затвердженню даного проекту.

Чинним ЗК України також передбачено, що вилучення для нелісогосподарських потреб земельних ділянок лісів площею понад 1 га здійснює Кабінет Міністрів України.

Дана земельна ділянка відводилась із земель Уманського району с. Родниківка за клопотанням Уманської міської ради народних депутатів так, як на ній знаходилось майно міської ради, яке потребувало в її обслуговуванні, і в той час, Уманська міська рада, визнавала факт перебування земельної ділянки в компетенції Уманського району.

В зв`язку з чим позивач вказував, що спірна земельна ділянка вперше виділялась піонерському табору "Зміна" в 1985 році під існуючу територію із земель учгоспу "Родниківка".

У свою чергу, землі учгоспу "Родниківка" стали базою земель Родниківської сільської ради та її меж.

Так, в 1991 році згідно "Вказівки по складанню проектів формування територій і встановлення меж сільських, селищних рад народних депутатів" затверджені головою державного Комітету України по земельній реформі від 30 жовтня 1991 року, було передбачено розмежування території адміністративного району на території сільських, селищних рад по границям землеволодінь колгоспів, радгоспів їх підрозділів.

Оскільки піонерському табору "Зміна" земля виділялась із земель учгоспу "Родниківка", сусіднім землекористувачем земель "Білогрудівський ліс" залишався учгосп "Родниківка".

Пізніше земельна ділянка "Білогрудівський ліс", а саме в 2003 році була передана іншому користувачу із земель Родниківської сільської ради - Уманській державній аграрній академії, площа 248,1317 га земель, де в описі меж зазначено, що від точок Д до Е розміщені землі піонерського табору "Зміна", тобто на сьогодні (зі слів позивача), сусідні землі табору фактично по всьому периметру це землі Уманського національного університету садівництва, які розміщені в адміністративних межах Родниківської сільської ради і були вилучені із земель ДП НДГ "Родниківка" - правонаступника навчально-дослідного господарства "Родниківка" Уманської с/г академії, передані Уманською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №364 від 25 грудня 2003 року, Державний акт на право постійного користування серії ІІ-ЧР № 002855.

Судом враховано, що статтею 173 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) передбачено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць.

Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.

Включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, крім земельних ділянок, визначених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 2 статті 174 цього кодексу визначено, що рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які не входять до складу відповідного району, або у разі, якщо районна рада не утворена, приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Згідно зі статтею 175 ЗК України межі адміністративно-територіальних одиниць встановлюються в порядку та відповідно до закону.

Статтею 176 ЗК України передбачено, що межі адміністративно-територіальних одиниць посвідчуються державним актом України.

Форма та порядок видачі державного акта України на межі адміністративно-територіальної одиниці встановлюються Верховною Радою України.

Зі змісту наведених норм суд приходить до висновку, що підставою для зміни меж населеного пункту є рішення уповноваженого органу про зміну меж населеного пункту, а державний акт лише посвідчує межі адміністративно-територіальних одиниць, однак не є підставою для зміни цих меж.

Межі населеного пункту вважаються встановленими, а органи місцевого самоврядування набувають права розпоряджатися земельними ділянками, які відповідно до розроблених проектів щодо встановлення меж відповідної сільської, селищної, міської ради включаються до їх територій, після встановлення (винесення) меж території населеного пункту в натуру (на місцевість), закріплення меж території межовими знаками та внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру (АС ДЗК), якщо межі населеного пункту не були встановлені/змінені у іншому порядку передбаченому законодавством, яке діяло на час утворення населеного пункту його розбудови та/або зміни меж.

Водночас у своєму листі Державний комітет України по земельних ресурсах від 18 жовтня 2004 року №14-22-6/8940 зазначав, що Уманським БТІ у 1966 році на замовлення Уманської міської ради була підготовлена технічна документація по встановленню меж міста Умань, яка затверджена рішенням виконкому обласної ради від 15 липня 1966 року №470, але не була подана на затвердження Верховною Радою УРСР, як це було передбачено чинним на той час законодавством.

Крім того в листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 28 травня 2019 року №18-28-0.21-4680/2-19 вказано, що за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області відомості про межі м. Умань та с. Родниківка в порядку, передбаченому Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, до Державного земельного кадастру не внесені.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01 січня 2013 року з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

У державній власності залишаються:

а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності;

які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук;

які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу.

Державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку.

У разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються:

у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами;

за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

З дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

У разі якщо межі сіл, селищ, міст не встановлені відповідно до вимог статей 174, 175 та 176 Земельного кодексу України, визначення меж земель державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням меж населених пунктів, зазначених у Державному земельному кадастрі.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, зазначених у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється в порядку, встановленому законом.

Рішення про затвердження проектів розмежування земель державної та комунальної власності, затверджені до набрання чинності цим Законом, разом з витягами із таких проектів із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, які відносяться цими проектами до державної чи комунальної власності, є підставою для здійснення державної реєстрації земельних ділянок та державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на земельні ділянки.

Матеріали проектів землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності, розроблених, але не затверджених до набрання чинності цим Законом, можуть використовуватися при розробленні схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, матеріалів інвентаризації земель, а також іншої документації із землеустрою.

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Звертаючись до суду, позивачем до позовної заяви було додано належним чином завірені копії: листа від 19 листопада 2018 року №1123/02-11 адресований відповідачу про надання копії договору оренди укладеного на підставі оспорюваного рішення та копію самого рішення; листа Уманської міської ради від 13 грудня 2018 року №01/01-21/4557/01 про відмову у наданні витребуваних документів; листа від 19 листопада 2018 року №1123/09-06 адресованого Управлінню Держгеокадастру в Уманському районі про надання копії договору оренди укладеного на підставі оспорюваного рішення та копію самого рішення; листа від 27 грудня 2018 року №18-23-0.211-1041/115-18 про відмову у наданні витребуваних документів; рішення виконавчого комітету Черкаської обласної ради депутатів трудящих №470 від 15 липня 1966 року "Про затвердження меж міських земель міста Умані"; Положення про порядок перетворення, обліку, найменування і реєстрації населених пунктів, а також вирішення деяких інших адміністративно-територіальних питань в Українській РСР; листа Державного комітету України по земельних ресурсах від 18 жовтня 2004 року №14-22-6/8940 в якому було рекомендовано позивачу для врегулювання межового спору між Родниківською сільською радою та Уманською міською радою затвердити проект землеустрою щодо встановлення меж та зміни межі міста Умань з урахуванням технічної документації; листа Черкаського обласного головного управління земельних ресурсів від 24 липня 2006 року №Д-3/6-14 щодо інформації площі земель міста Умані та Уманського району; листа Черкаського обласного головного управління земельних ресурсів від 21 серпня 2004 року №10944/5 про те, що рішення стосовно встановлення межі міста Умань ВР України не приймалось; довідок з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 31 грудня 2015 року (Уманський район в адміністративних межах Родниківської сільської ради та м. Умань) та станом на 01 січня 2016 року; рішення виконавчого комітету Уманської районної ради народних депутатів від 04 березня 1985 року №60 "Про відведення земельної ділянки Уманському піонерському табору "Зміна" під існуючу територію"; висновку по матеріалах відведення земельної ділянки Уманському піонерському табору "Зміна"; державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЧР №002855 виданий Уманському державному аграрному університету.

До відзиву на позовну заяву відповідачем було надано належним чином завірену копію витягу з рішення Уманської міської ради від 08 квітня 2014 року №5.16-52/6 "Про затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у власність та у користування" та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивачем до клопотання про долучення документів до матеріалів справи було додано план організації території учбово-дослідного господарства "Родниківка" Уманського району Черкаської області.

Водночас вказаний документ не був засвідчений належним чином, а з урахуванням ухвали суду від 26 вересня 2019 року (протокол судового засідання а.с.155-156) та положень ч.8 ст.80 ГПК України даний доказ суд залишив без розгляду.

Також позивач зазначав, що піонерський табір "Зміна" знаходився в адміністративних межах Родниківської сільської ради за межами населеного пункту в центрі Білогрудівського лісу.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що оздоровча база "Зміна" є правонаступником колишнього піонерського табору "Зміна" чи є одним і тим самим об`єктом, а не різними об`єктами із схожими назвами.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують перебування спірної земельної ділянки в адміністративних межах села Родниківка.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку державна реєстрація спірної земельної ділянки відбулася 20 червня 2007 року.

Також з даного витягу вбачається, що спірна земля відноситься до комунальної власності, а власником є Уманська міська рада.

Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об`єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об`єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у межах їхніх територій передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим на території Автономної Республіки Крим передає земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст, що не входять до складу певного району, та за межами населених пунктів для всіх потреб, а також погоджує передачу таких земель у власність або у користування районними державними адміністраціями на їхній території для будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності до статутного капіталу державного земельного банку, який стовідсотково належить державі та не підлягає приватизації.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовано ст. 123 ЗК України.

Суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що відповідач не надав суду і матеріали справи не містять доказів того, що спірна земля знаходиться в адміністративних межах міста Умань.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач є власником або землекористувачем спірної землі з кадастровим номером :02:007:0032, і що остання є комунальною власністю територіальної громади села Родниківка та знаходиться в адміністративних межах села.

Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень частини другої ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Оскільки право позивача не є порушеним, то відповідно таке право чи інтерес не підлягає судовому захисту, у зв`язку з чим суд відмовляє у позові повністю.

В пункті 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" вказано, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За наведених обставин суд не застосовує наслідки пропуску позивачем позовної давності.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Родниківської сільської ради до Уманської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 20 листопада 2019 року.

Суддя А.В.Васянович