УХВАЛА

25 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 916/1965/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й.

розглянув матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого-ліквідатора Дарієнка Віктора Дмитровича

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019

у складі колегії суддів: Лавриненко Л. В. - головуючого, Аленіна О. Ю., Філінюка І. Г.

у справі за заявою Приватного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Зірка"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 арбітражний керуючий-ліквідатор Дарієнко Віктор Дмитрович звернувся через Південно-західний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі № 916/1965/13.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/1965/13 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2019.

22.10.2019 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло клопотання № 65-02/2473 від 17.10.2019 про застосування частини 1 статті 118 ГПК України щодо скарги арбітражного керуючого-ліквідатора Дарієнка Віктора Дмитровича, мотивоване пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 916/1965/13 касаційну скаргу арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги (наведення інших підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та їх належного обґрунтування).

15.11.2019 до Верховного Суду надійшла заява арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича вих. № 02-1965/604 від 11.11.2019 про усунення недоліків касаційної скарги, в якій ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Зірка" зазначено, що повний текст оскаржуваної постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі № 916/1965/13 ним отримано 01.10.2019 лише після письмового звернення до Господарського суду Одеської області з клопотанням про надання повного тексту оскаржуваного судового рішення (супровідний лист № 916/1965/13/5777/2019 від 01.10.2019).

19.11.2019 Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду надіслано на електронні адреси Південно-західного апеляційного господарського суду та Господарського суду Одеської області лист з проханням надати інформацію щодо вмісту направленого на адресу арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича поштового відправлення № 763 та щодо дати отримання ним постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі № 916/1965/13.

22.11.2019 на електронну адресу Верховного Суду надійшов лист Південно-західного апеляційного господарського суду № 10-08/2231/2019 від 22.11.2019 в якому повідомлено, що за даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" постанову апеляційної інстанції від 01.08.2019 було скеровано на адресу арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича, що підтверджується поштовим реєстром суду на відправку рекомендованої пошти від 09.08.2019. Вказану постанову було направлено під номером 40 (штриховий ідентифікатор в реєстрі 763). За даними офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" відправлення за № 763 було вручено 14.08.2019 особисто отримувачу. Водночас відправлення № 035, яким надсилалась ухвала від 05.08.2019 у справі № 916/2458/19, на момент формування реєстру від 09.08.2019 вже було вручено арбітражному керуючому Дарієнку Віктору Дмитровичу.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича, надавши юридичну оцінку клопотанню Антимонопольного комітету України та заяві арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича про усунення недоліків касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, об`єктом касаційного оскарження у даній справі арбітражним керуючим Дарієнком Віктором Дмитровичем визначено постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі № 916/1965/13.

Повний текст оскаржуваної постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 складено та підписано 06.08.2019.

Таким чином, останнім днем строку, встановленого частиною 1 статті 288 ГПК України для оскарження зазначеної постанови апеляційної інстанції у касаційному порядку є 26.08.2019.

Втім, касаційну скаргу арбітражним керуючим Дарієнком Віктором Дмитровичем на постанову суду апеляційної інстанції подано до Південно-західного апеляційного господарського суду для подальшого скерування до касаційного суду - 04.10.2019, тобто з пропуском процесуального строку встановленого на касаційне оскарження.

У свою чергу арбітражним керуючим Дарієнком Віктором Дмитровичем у касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтоване отриманням ним повного тексту оскаржуваної постанови 01.10.2019 у справі № 916/1965/13, лише після звернення до Господарського суду Одеської області про надання повного тексту оскаржуваної постанови апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 30.10.2019 у цій справі наведені скаржником підстави для поновлення процесуального строку визнано судом неповажними з огляду на наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить про отримання арбітражним керуючим-ліквідатором Дарієнком Віктором Дмитровичем 14.08.2019 процесуального документа надісланого Південно-західним апеляційним господарським судом.

Цією ж ухвалою касаційну скаргу арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича залишено без руху, надавши йому строк для усунення недоліків касаційної скарги (наведення інших підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та їх належного обґрунтування).

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги арбітражним керуючим Дарієнком Віктором Дмитровичем, окрім наведених обґрунтувань пропуску строку касаційного оскарження, зазначено, що з технічних причин в роботі канцелярії апеляційного господарського суду 14.08.2019 за поштовим відправленням № 763 ним отримано не постанову від 01.08.2019 у справі № 916/1965/13, а ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 у справі № 916/2458/18 про що складено акт про наявність виявлених вкладень у поштовому відправленні від 14.08.2019.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши наведені ним обґрунтування у заяві про усунення недоліків касаційної скарги, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми убачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до частини 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010)

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

У справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004).

Отже в контексті наведеного необхідність перегляду судового рішення, що набрало законної сили має бути зумовлена виключними обставинами (оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення), наявність яких є очевидною та безспірною, що обґрунтовувало би порушення принципу правової визначеності, який вимагає поваги до остаточного рішення суду, та виправдовувало таке порушення необхідністю відновлення прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася до суду за таким переглядом, а також неможливістю цієї особи відновити свої права шляхом використання передбачених законом інших способів захисту.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).

Разом з тим відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Дослідивши матеріали касаційної скарги та клопотання скаржника, надавши оцінку клопотанню Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, інформації Південно-західного апеляційного господарського суду на запит щодо направлення постанови апеляційної інстанції скаржнику, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що наведені скаржником доводи та обґрунтування не можуть вважатися особливими чи непереборними обставинами, що зумовили пропуск процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного господарського суду.

Так, зі змісту наявних матеріалів справи, касаційної скарги та клопотання Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, убачається, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019р. апеляційну скаргу Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.05.2019 у справі № 916/1965/13 скасовано, справу № 916/1965/13 передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Зміст цієї постанови свідчить, що арбітражний керуючий Дарієнко В. Д. був присутній особисто під час судового засідання 01.08.2019.

Підставою скасування ухвали місцевого господарського суду став висновок суду апеляційної про неповноту вжитих ліквідатором Дарієнко В. Д. заходів щодо ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Зірка" (далі - ТОВ "Нова Зірка") як юридичної особи та передчасність висновків суду першої інстанцій про можливість завершення ліквідаційної процедури банкрута.

Після прийняття постанови 01.08.2019 та спрямування справи до суду першої інстанції автоматичним розподілом справ між суддями справу № 916/1965/13 передано до розгляду судді Господарського суду Одеської області Найфлейш В. Д.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2019 суддею Найфлейш В. Д. справу № 916/1965/13 прийнято до свого провадження; призначено судове засідання для розгляду справи на 17.09.2019.

У вказаній ухвалі, з поміж іншого, вказано про прийняття судом апеляційної інстанції 01.08.2019 постанови, якою апеляційну скаргу Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.05.2019 р. по справі № 916/1965/13 скасовано та про направлення справи на розгляд до Господарського суду Одеської області.

16.09.2019 арбітражним керуючим Дарієнком Віктором Дмитровичем до Господарського суду Одеської області подано заяву вих. № 02-1965/521 від 16.09.2019 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат станом на 31.08.2019.

Додатком до цієї заяви арбітражним керуючим Дарієнком Віктором Дмитровичем долучено протокол зборів кредиторів ТОВ "Нова Зірка" від 03.09.2019 на яких було затверджено згаданий вище звіт. Вказані збори кредиторів були ініційовані арбітражним керуючим Дарієнком Віктором Дмитровичем та останній безпосередньо брав участь у їх проведені

Крім того, 16.09.2019 арбітражним керуючим Дарієнком Віктором Дмитровичем до Господарського суду Одеської області подано заяву вих. № 02-1965/522 від 16.09.2019 про субсидіарну відповідальність засновника та керівника банкрута за зобов`язаннями ТОВ "Нова Зірка" відповідно до якої просив залучити до справи ОСОБА_1 як засновника та директора "Нова Зірка", а також покласти на ОСОБА_1 відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Нова Зірка" та стягнути з нього грошові кошти в сумі 25 355 998,85 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.09.2019 відкладено розгляд справи до 08.10.2019 та зобов`язано ліквідатора, який був безпосередньо присутній у цьому засіданні, надати обґрунтування щодо наявності чи відсутності правових підстав звернення до суду із заявами про витребування майна; відзив на клопотання Одеського обласного ТУ антимонопольного комітету України про припинення повноважень ліквідатора, призначення нового ліквідатора.

Таким чином сукупність наведених вище обставин, зокрема, особиста участь арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича у судовому засіданні 01.08.2019 в суді апеляційної інстанції, звернення арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича до суду із заявами у справі від 16.09.2019, проведення за його ініціативою зборів кредиторів від 03.09.2019, участь арбітражного керуючого у судовому засіданні 17.09.2019 безумовно свідчать про обізнаність арбітражного керуючого про прийняття оскаржуваного судового рішення апеляційного господарського суду значно раніше дати (01.10.2019) вказаної ним у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження.

Тому своєчасність звернення арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича з касаційною скаргою на дане судове рішення залежала виключно від його волевиявлення.

Доводи скаржника щодо отримання ним 14.08.2019 не постанови від 01.08.2019 у справі № 916/1965/13, а ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 у справі № 916/2458/18 судом не беруться до уваги з огляду на вчинені дії арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича після скасування ухвали місцевого господарського суду від 28.05.2019, а також зміст надісланого на запит Верховного Суду листа Південно-західного апеляційного господарського суду № 10-08/2231/2019 від 22.11.2019.

Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинно бути забезпечене справедливими судовими процедурами.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини 1, 3 статті 13 ГПК України).

Згідно із пунктами 1, 2 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26.04.2007 у справі "Олександр Шевченко проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" та від 14.10.2007 р. у справі "Трух проти України").

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Відтак, будучи присутнім в судовому засіданні 01.08.2019 під час ухвалення оскаржуваної постанови апеляційного суду арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович був обізнаний про скасування ухвали місцевого господарського суду та мав вживати заходи направлені на ознайомлення зі змістом повного тексту судового рішення, в тому числі з його змістом опублікованим у Єдиному державному реєстрі судових рішень усі судові рішення в якому є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (стаття 2 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане вище суд касаційної інстанції дійшов висновку, що наведені скаржником доводи в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки останні за своїм характером не можуть вважатися особливими чи непереборними обставинами, що зумовили пропуск процесуального строку на касаційне оскарження та об`єктивно не свідчать про неможливість своєчасного звернення з касаційною скаргою, а відтак є такими, що носять виключно суб`єктивний характер, адже своєчасне звернення зі скаргою залежало виключно від волі скаржника.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого-ліквідатора Дарієнка Віктора Дмитровича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі № 916/1965/13 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання арбітражного керуючого-ліквідатора Дарієнка Віктора Дмитровича про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

2. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого-ліквідатора Дарієнка Віктора Дмитровича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі № 916/1965/13 відмовити.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи, арбітражному керуючому Дарієнку Віктору Дмитровичу із матеріалами касаційної скарги та доданими до неї матеріалами, у тому числі квитанцією № 42 від 03.10.2019 про сплату судового збору на суму 3 842,00 грн.

4. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

Л. Й. Катеринчук