Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. м. Житомир Справа № 906/871/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Орел С.С., адвокат, представник за довіреністю №14-258 від 05.06.2019 (приймав участь в судовому засіданні 20.11.2019),

від відповідача: Довгалюк Р.О., адвокат, представник за довіреністю №077.1-48-0319 від 20.03.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (м.Житомир)

про стягнення 30130976,39грн

В судовому засіданні 20.11.2019 оголошувалась перерва до 27.11.2019.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" про стягнення 30 130 976,39грн, з яких: 15 551 537,21грн пені, 3 525 024,94грн 3% річних та 11 054 414,23грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 26.09.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.09.2019 відкладено підготовче засідання на 17.10.2019.

В підготовчому засіданні оголошувалась перерва з 17.10.2019 до 30.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 30.10.2019 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 20.11.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 20.11.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив №14/4-13-19 від 10.10.2019 (т.3, а.с.176-181). Зокрема зазначив, що відповідач, в порушення умов п.6.2. договору на купівлю-продаж природного газу №17-212-Н не здійснив оплату за спожитий природній газ у встановлені строки, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечив, просив у позові відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву від 23.09.2019 та запереченнях на відповідь на відзив від 17.10.2019 (т.2, а.с.63-76, т.3, а.с.201-209). Вказав, що відповідач не міг вплинути на процес здійснення розрахунків з позивачем, оскільки розрахунки проводились з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання.

Представник позивача в судове засідання 27.11.2019 після перерви не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином під розписку про оголошення перерви від 20.11.2019.

Враховуючи, що представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судовому засіданні не встановлено обставин, які перешкоджають розгляду справи, суд вирішив завершити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 14.04.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаззбут" (далі - покупець/відповідач) укладено договір на купівлю-продаж природного газу №17-212-Н (далі - договір) (т.1, а.с.20-24).

Відповідно до пункту 1.1 цього договору, за договором продавець зобов`язується передати покупцеві у 2017-2018 роках природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

За умовами пункту 2.1 вказаного договору продавець передає покупцеві з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року (включно) природний газ обсягом до 546014,740тис. куб. метрів (П`ятсот сорок шість мільйонів чотирнадцять тисяч сімсот сорок кубічних метрів), у тому числі за місяцями (тис, куб, метрів).

Згідно пункту 3.2 договору, приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі.

Пунктом 6.2 договору сторони передбачили, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

Згідно пункту 7.1 договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

Пунктом 7.2 договору сторони домовились, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Відповідно до пункту 11.1 договору, цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 квітня 2017 року, і діє в частині продажу природного газу до 31 березня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір на купівлю-продаж природного газу №17-212-Н підписаний представниками сторін, їх підписи скріплені печатками підприємств.

Судом встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу №17-212-Н від 14.04.2017, позивач передав відповідачу у період з квітня 2017 року по вересень 2017 року природний газ для подальшої реалізації кінцевими споживачами на загальну суму 422011035,73грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, а саме:

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2017 року на суму 166 292 875,66грн (газ, прийнятий у квітні 2017 року);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 травня 2017 року на суму 76 603 421,58грн (газ, прийнятий у травні 2017 року);

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 червня 2017 року на суму 42 887 016,01грн (газ, прийнятий у червні 2017 року);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 липня 2017 року на суму 45 564 134,96грн (газ, прийнятий у липні 2017 року);

- Акт приймання-передачі природного газу від 31 серпня 2017 року на суму 35 441 072,64грн (газ, прийнятий у серпні 2017 року);

- Акт приймання-передачі природного газу від 30 вересня 2017 року на суму 55 222 514,88грн (газ, прийнятий у вересні 2017 року)(т.1, а.с.27-32).

Слід зазначити, що протягом періоду постачання природного газу між ТОВ "Житомиргаз збут" (як постачальником природного газу) та УПСЗН Андрушівської РДА, УПСЗН Баранівської РДА, УПСЗН Бердичівської МР, УПСЗН Бердичівської РДА, УПСЗН Богунської ради м.Житомира, УПСЗН Брусилівської РДА, УПСЗН Хорошівської РДА, УПСЗН Ємільчинської РДА, УПСЗН Житомирської ради м.Житомира, УПСЗН Корольовськоїр-ди м. Житомира, УПСЗН Коростенської міської ради, УПСЗН Коростенської РДА, УПСЗН Лугинської РДА, УПСЗН Любарської РДА, УПСЗН виконкому Малинської міської ради, УПСЗН виконкому Малинської РДА, УПСЗН Народицької РДА, УПСЗН Новоград-Волинської міської ради, УПСЗН Новоград-Волинської РДА, УПСЗН Овруцької РДА, УПСЗН Олевської РДА, УПСЗН Попільнянської РДА, УПСЗН Пулинської РДА, УПСЗН Радомишльської РДА, УПСЗН Романівської РДА, УПСЗН Ружинської РДА, УПСЗН Черняхівської РДА, УПСЗН Чуднівської РДА було підписано акти звірки розрахунків по пільгах, субсидіях та компенсаціях (т.1, а.с.37-247; т.2, а.с.1-40).

У пункті 6.1 укладеного між сторонами договору №17-212-Н від 14.04.2017, передбачено, що оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100- відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 (Офіційний вісник України, 2005р, №2 ст.88) має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк. У разі не надання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Виходячи з умов наведеного пункту договору №17-212-Н від 14.04.2017, відповідач мав здійснити оплату поставленого позивачем газу протягом місяця його поставки та лише в разі неповної оплати остаточний розрахунок провести до 25 числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу. При цьому, фактичні обсяги переданого позивачем газу фіксуються у актах приймання-передачі за розрахунковий місяць. Зі змісту умов п.3.3 договору вбачається, що в актах приймання-передачі газу має бути з`ясовано розбіжності у даних покупця і продавця, за наявності яких, у разі необхідності, здійснюється остаточний розрахунок. Відтак, вказані акти є єдиним належним доказом, що підтверджує конкретний обсяг наявного у відповідач перед позивачем зобов`язання щодо сплати останньому визначених у цих актах сум за поставлений позивачем природний газ.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Житомиргаз збут" оплатило ПАТ "НАК "Нафтогаз України" вартість отриманого природного газу в повному обсязі на суму 422011035,73грн.

Однак, як вказує позивач, оплату вартості переданого природного газу відповідач здійснював з порушенням строків оплати, визначених умовами п.6.1 договору, у зв`язку з чим на підставі п.7.2 договору та керуючись ст.ст.549, 625, 611, 612 ЦК України, ст.230-232, ГК України, позивач нарахував відповідачу 15 551 537,21грн пені, 3 525 024,94грн 3% річних та 11 054 414,23грн інфляційних втрат (розрахунок т.1, а.с.14-18), які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Пунктами 1,2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини виникли між сторонами у справі на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу природного газу №17-212-Н від 14.04.2017 (далі - договір) (т.1, а.с.20-24).

Відповідно до частини 1 статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, для застосування штрафних санкцій визначених умовами договору, а також наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених законом, договором.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору купівлі-продажу природного газу №17-212-Н від 14.04.2017 природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Відповідно до ст.7 Господарського кодексу України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Отже, сторони договору мають одночасно виконувати не тільки умови договору №17-212-Н від 14.04.2017, а й вимоги спеціальних законодавчих актів, якими передбачається порядок, строки та розмір розрахунків, надання населенню пільг, субсидій та компенсацій.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, затверджено порядок перерахування деяких субвенцій з Державного бюджету України місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, а також Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затверджений наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України №493/688 від 03.08.2015.

У відповідності до пунктів 1.1-1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 №493/688 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок", ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", ПАТ "Укргазвидобування", виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами та іншими учасниками розрахунків за природний газ, послуги з постачання, розподілу та транспортування природного газу, в тому числі послуги замовленої потужності, фізичного транспортування природного газу, балансування обсягів природного газу (далі - послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу), теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 (далі - Порядок). Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ або вугілля, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з п.п.2.1-2.3 вищевказаного Порядку, постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Судом встановлено, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005, Головним Управлінням Державної казначейської служби України в Житомирській області, Департаментом фінансів Житомирської обласної державної адміністрації, ТОВ "Житомиргаз збут" та НАК "Нафтогаз України" складено та підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на надання пільг, субсидій і компенсацій населенню, які укладались у 2017 році, а саме:

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ № 2350 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 20.04.2017;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ №2733 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 19.05.2017 з додатком №1 (т.2 а.с.82-84; 86-88; 93-94).

На виконання зазначених спільних протокольних рішень, позивачу перераховано кошти за спожитий природний газ за договором №17-212-Н від 14.04.2017 в загальній сумі 31377205,51грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами та визнавалось представниками сторін в судовому засіданні.

Пунктом 2.6 зазначеного Порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Таким чином, підписання сторонами спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а також фактичне виконання розрахунків в порядку, зазначеному в цих протокольних рішеннях відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20, свідчить про погодження сторонами зміни порядку і строків проведення оплати за природний газ за договором купівлі-продажу природного газу №17-212-Н від 14.04.2017.

Зважаючи на викладене, незалежно від того, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови.

Слід зазначити, що іншу частину вартості природного газу в сумі 390633830,22грн покупець оплатив в порядку, передбаченому пунктом 6.2. договору, через поточний рахунок зі спеціальним режимом використання згідно з нормативами розподілу коштів з призначенням платежу - на виконання відповідних постанов Кабінету Міністрів України (т.2, а.с.81, 95-152; т.3, а.с.4-166). При цьому, в платіжних дорученнях №4 від 18.10.2017 на суму 1943045,55грн та №5 від 19.10.2017 на суму 1520141,92грн, в графі призначення платежу міститься посилання на договір №16-413-Н від 28.10.2016. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні 27.11.2019 вказані кошти зараховані в рахунок оплати газу за договором №17-212-Н від 14.04.2017 на підставі листів №1963/17-17 від 24.10.2017, що вбачається з операцій по рахунках позивача (т.1, а.с.35). Вказані обставини підтвердив і представник відповідача в судовому засіданні 27.11.2019.

Отже, враховуючи здійснену позивачем поставку природного газу на суму 422011035,73грн та проведену відповідачем оплату на суму 422011035,73грн (31377205,51грн+390633830,22грн) заборгованість за договором №17-212-Н від 14.04.2017 відсутня, що не заперечується сторонами.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком (т.1, а.с.14-18), пеню інфляційні та 3% річних позивач нарахував на суми які сплачувались з поточного рахунку відповідача із спеціальним режимом використання.

Судом встановлено, що згідно з договором банківського рахунку №2603/6107 від 10.06.2015 (у національній валюті) відповідачем відкрито у ПАТ "Державний ощадний банк України" рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_1 для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від населення (т.3, а.с.220-224).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №187 від 22 березня 2017 року "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (в редакції станом на час існування правовідносин між сторонами), згідно з додатком 1 відповідач у справі - ТОВ "Житомиргаз збут" визначений постачальником природного газу на якого покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам Житомирської області (далі постанова №187).

Згідно з п.14 постанови №187, постачальники природного газу, що закуповують природний газ у НАК "Нафтогаз України" відповідно до пунктів 10 і 11 цього Положення, зобов`язані до 1 квітня 2018р постачати такий природний газ виключно побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) за ціною, в якій торговельна надбавка (націнка) постачальника не може перевищувати 2,5 відсотка ціни природного газу, за якою такі постачальники закупили ці обсяги природного газу у НАК "Нафтогаз України" відповідно до цього Положення (без урахування податку на додану вартість).

Постачальники природного газу, визначені у додатку, не мають права відмовити побутовому споживачеві та релігійній організації (крім обсягів, що використовуються для провадження її виробничо-комерційної діяльності), об`єкти газоспоживання якого (якої) розташовуються у межах відповідної території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу, в укладенні договору про постачання природного газу, якщо такий споживач звернувся з відповідною заявою до постачальника.

Згідно з пунктом 15 постанови №187 постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, затвердженого відповідно до статті 12 Закону України "Про ринок природного газу".

Постановою Кабінету Міністрів України №792 від 30 вересня 2015 року "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ" (в редакції станом на час існування правовідносин між сторонами), затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ (далі - постанова КМУ №792).

У відповідності до Порядку відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ (далі-Порядок) постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (далі - газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (далі - оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, в порядку, визначеному Національним банком.

Газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання для виконання покладених на них спеціальних обов`язків щодо постачання та продажу природного газу. При цьому якщо для певної категорії (групи) споживачів встановлено ціни, які відрізняються від звичайних чи ринкових цін, газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають в установах уповноваженого банку окремі поточні рахунки із спеціальним режимом використання для кожної такої категорії (групи) споживачів (пункт 2 Порядку).

Газопостачальні підприємства і оптові продавці обумовлюють у відповідному договорі про відкриття банківського рахунка право уповноваженого банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ, без застосування платіжних вимог (п.3 Порядку).

Згідно з пунктом 4 Порядку, уповноважений банк подає НКРЕКП перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств і оптових продавців подається уповноваженим банком до НКРЕКП на затвердження та доводиться до відома Національного банку, підприємств поштового зв`язку, а також споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України та розміщується на офіційному веб-сайті НКРЕКП. Газопостачальні підприємства інформують протягом 10 робочих днів від дня відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Пунктом 2 Постанови КМУ №792 визначено, що уповноваженими банками, які обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, до спеціальних обов`язків яких включено обов`язок з постачання природного газу, та їх структурних підрозділів, а також оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам для виконання спеціальних обов`язків, покладених на таких продавців, відкрите акціонерне товариство Державний ощадний банк України, публічне акціонерне товариство акціонерний банк Укргазбанк та публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України.

Пунктом 1 Порядку проведення розрахунків за спожитий природний газ передбачено, що цей Порядок визначає механізм проведення розрахунків за спожитий природний газ з постачальниками природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (далі - газопостачальні підприємства), і оптовими продавцями природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з продажу природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (далі - оптові продавці).

У пункті 2 Порядку проведення розрахунків за спожитий природний газ зазначено, що споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення розрахунків за спожитий природний газ установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка здійснюють перерахування у повному обсязі коштів за спожитий природний газ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих структурними підрозділами газопостачальних підприємств, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий газопостачальними підприємствами, двічі на день, а саме:

до 10 години - перераховується залишок коштів на початок операційного дня;

до 17 години - перераховуються усі кошти, що надійшли протягом операційного дня на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті структурними підрозділами газопостачальних підприємств.

Постановою Кабінету Міністрів України №296 від 26.04.2017 "Деякі питання розрахунків за спожитий природний газ" була зупинена дія пунктів 5-8 Порядку проведення розрахунків за спожитий природний газ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 792 від 30.09.2015. У пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України №296 від 26.04.2017 рекомендовано банкам розподіляти кошти, що надходять з 1 квітня 2017 на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, за спожитий природний газ побутовими споживачами та релігійними організаціями, з використанням нормативів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 21 березня 2017р №295.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2516 від 30 вересня 2015 року (в редакції, що діяла на момент існування правовідносин між сторонами) затверджено "Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки", відповідно до якого, цей алгоритм установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, що надходять за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки (далі - газопостачальні підприємства), нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам (далі постанова НКРЕКП №2516 від 30.09.2015).

Згідно з пунктом 4 Алгоритму, газопостачальні підприємства та їх структурні підрозділи обумовлюють у відповідному договорі банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) без платіжних доручень з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорій "населення" та "ТКЕ - населення", згідно з положеннями цього Алгоритму.

Відповідно до пункту 6 Алгоритму споживачі, які відносяться до категорій "населення" та "ТКЕ - населення" оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами та їх структурними підрозділами.

Наведений вище визначений чинним законодавством спеціальний порядок розрахунків за природний газ між постачальниками та оптовими продавцями природного газу через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання був також закріплений сторонами в пункті 6.2. договору, в якому сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

Отже з урахуванням наведеного, відповідач може здійснити розрахунок перед позивачем за умовами договору лише через поточний рахунок із спеціальним режимом використання в межах коштів, передбачених нормативами перерахування коштів, затвердженими НКРЕКП. При цьому, відповідач самостійно не мав можливості вплинути на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти, які потрапляли на рахунок відповідача, уповноваженим банком самостійно розподілялися згідно з затвердженим постановою НКРЕКП алгоритмом та перераховувалися на рахунок позивача. Тобто, у даному випадку, державою визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами, тобто змінює остаточний строк здійснення розрахунків за договором. У цьому зв`язку безпідставними є доводи позивача про те, що відповідач мав можливість здійснювати оплату за договором власними коштами.

Згідно зі ст.12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Згідно з частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

При цьому положення норм наведених постанов Кабінету Міністрів України є обов`язковим для учасників розрахунків, виходячи з їх змісту. Відтак, строки та порядок здійснення розрахунків за поставлений природний газ визначаються саме нормами наведених постанов.

Підписавши договір №17-212-Н (в тому числі п.6.2, який передбачає рахунок з спеціальним режимом використання) НАК "Нафтогаз України", тим самим дав згоду на розподіл коштів при розрахунках за поставлений газ згідно Алгоритму, передбаченого постановою НКРЕКП №2516 від 30.09.2015 року. Тобто, позивач погодився з порядком списання коштів уповноваженим банком, а відтак і з періодами, коли ці кошти будуть перераховані йому. Тому, всі прострочення, які відображені позивачем у розрахунку судом оцінюються не як прострочення, а як оплата в порядку Алгоритму.

У даному випадку, несвоєчасна оплата послуг за договором безпосередньо залежала від рівня оплати природного газу споживачами - фізичними особами, а ТОВ "Житомиргаз збут" з об`єктивних причин було позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за договором. Наведене виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої пунктом 7.2. договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов`язання, передбаченого частиною 2 статті 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведені вище обставини та беручи до уваги, що доводи позивача спростовуються матеріалами справи, суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача 15 551 537,21грн пені, 3 525 024,94грн 3% річних та 11 054 414,23грн інфляційних втрат.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, буд.6; ідентифікаційний код 20077720) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (10002, м.Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, буд.35; ідентифікаційний код 39577504) про стягнення 30 130 976,39грн, - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.11.19

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу,

2,3 - сторонам (рек.з пов.).