РІШЕННЯ

м. Київ

20.11.2019Справа № 910/8184/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні справу №910/8184/19

за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100 , ідентифікаційний код 23464714)

до Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (01001, м.Київ, вулиця Мала Житомирська, будинок 19, ідентифікаційний код 14292513)

про стягнення шкоди у розмірі 661 165,76 грн.,

за участю представників:

позивача Молдавської О.В., довіреність №02-03/2889 від 13.11.2018;

відповідача Гончаренко Є.В., довіреність №63/10-3408 від 07.10.2019;

відповідача Кулика І.О., довіреність №63/10-3407 від 07.10.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - Банк) до Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - Служба) про стягнення шкоди у розмірі 661 165,76 грн., обґрунтоване неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Генеральною угодою № 1-5/К; 011/1-007 від 04.01.2005 щодо здійснення доставки цінного відправлення позивача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 04.01.2005 Службою (далі - виконавець) і Банком (далі - замовник), укладено генеральну угоду № 1-5/К; 011/1-007 (далі - Угода), згідно з статтею 1 якого виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень замовника на умовах, вказаних нижче. Конфіденційність і збереження доставки гарантується виконавцем;

- Відповідно до статей 3.1. - 3.2. договору виконавець забезпечує доставку відправлень замовника адресатам в міста і пункти України, на адресу замовника від філій АКБ "Укрсоцбанк" і між філіями замовника. Приймання відправлень здійснюється у приміщенні замовника за адресами філій з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 16:00 в робочі дні тижня, за замовленням, зробленим напередодні, з виїздом офіцера фельдзв`язку автотранспортом виконавця;

- за змістом статей 7.1., 7.2. договору виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки в межах оголошеної цінності.

- 26 жовтня 2017 року відповідно до реєстру №10 відділення 125 ПАТ УКРСОЦБАНК передало виконавцю цінне відправлення №1 на суму 661 165,76 грн, місце призначення - м. Київ, вул. Ковпака, 29, одержувач - ПАТ УКРСОЦБАНК.

- Листом від 06.12.2017 № 63/05-2277 Виконавець повідомив Замовника про те, що 26.10.2017 відправлення таємно викрадено; також повідомлено, що по даному факту в Дніпропетровському відділі поліції ГУ НП в Дніпропетровській області 30.10.2017 внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0003557 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 даний позов залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків.

12.07.2019 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків із необхідними документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.08.2019.

05.08.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В поданому відзиві відповідач просив суд в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про стягнення шкоди у розмірі 661 165,76 грн. відмовити в повному обсязі.

20.08.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 закрито підготовче провадження; справу №910/8184/19 призначено до судового розгляду по суті на 08.10.2019.

Судове засідання по суті 08.10.2019 не відбулось через перебування судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 06.11.2019 призначено судове засідання у справі №910/8184/19 по суті на 20.11.2019.

У судове засідання 20.11.2019 з`явились представники сторін.

20.11.2019 представником Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" подано заяву про заміну позивача в порядку правонаступництва у справі №910/8184/19 з Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", ідентифікаційний код 00039019, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100 на Акціонерне товариство "Альфа-Банк" ідентифікаційний код 23464714, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Судом задоволено вказану заяву Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про заміну позивача у справі його правонаступником - Акціонерним товариством "Альфа-Банк".

Представник позивача у судовому засіданні 20.11.2019 оголосив вступне слово, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав усні пояснення по суті позову; представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши у судовому засіданні вступне слово представників позивача і відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 20.11.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив до нього, пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.01.2005 Службою (далі - виконавець) і Банком (далі - замовник), укладено генеральну угоду № 1-5/К; 011/1-007 (далі - Угода), згідно з статтею 1 якого виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень замовника на умовах, вказаних нижче. Конфіденційність і збереження доставки гарантується виконавцем.

Відповідно до статей 3.1. - 3.2. договору виконавець забезпечує доставку відправлень замовника адресатам в міста і пункти України, на адресу замовника від філій АКБ "Укрсоцбанк" і між філіями замовника. Приймання відправлень здійснюється у приміщенні замовника за адресами філій з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 16:00 в робочі дні тижня, за замовленням, зробленим напередодні, з виїздом офіцера фельдзв`язку автотранспортом виконавця.

За змістом статей 7.1., 7.2. договору сторони несуть відповідальність за неправильне та несвоєчасне виконання своїх зобовязань, вказаних у цьому договорі. Виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки в межах оголошеної цінності.

26 жовтня 2017 року відповідно до реєстру №10 відділення 125 ПАТ УКРСОЦБАНК передало виконавцю цінне відправлення №1 на суму 661 165,76 грн, місце призначення - м. Київ, вул. Ковпака, 29, одержувач - ПАТ УКРСОЦБАНК.

Оскільки, станом на 31.10.2017 відправлення за вищевказаною адресою не надійшло, АТ "Укрсоцбанк" направило на адресу Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України лист від 31.10.2017 № 10.14-26/96-14297 з проханням надати роз`яснення щодо ситуації, що склалася та доставити відправлення адресату.

Зокрема, у листі зазначено, що відповідно до умов договору представниками Банку 26 жовтня 2017 року вручено (згідно додатку) представникам Виконавця у відділенні №125 (м. Дніпро, вул. Мечнікова, 11) відправлення на загальну суму в еквіваленті 661 165, 76 грн для доставки за наступною адресою: ПАТ "УКРСОЦБАНК" м. Київ, вул. Ковпака, 29.Листом від 06.12.2017 № 63/05-2277 Виконавець повідомив Замовника про те, що 26.10.2017 відправлення таємно викрадено; також повідомлено, що по даному факту в Дніпропетровському відділі поліції ГУ НП в Дніпропетровській області 30.10.2017 внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0003557 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

Як зазначив позивач, станом на 10 червня 2019 року відповідачем завдану шкоду не відшкодовано.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, зокрема не надано документів, які б підтверджували вміст вкладеного відправлення на оцінену суму та суму нестачі. Тобто, жодним чином не підтверджений факт наявності збитків, понесених позивачем спричинених діями відповідача.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про поштовий зв`язок" від 04.10.2001 №2759-ІІІ відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Діяльність у сфері надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення (фельд`єгерського і спеціального зв`язку) провадиться відповідно до законодавства України.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" поштовий зв`язок спеціального призначення - складова частина поштового зв`язку України, призначена для надання послуг поштового зв`язку окремим категоріям користувачів.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України" державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України є державним органом, який призначений для забезпечення функціонування і розвитку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, формування та реалізації державної політики у сферах криптографічного та технічного захисту інформації, кіберзахисту, телекомунікацій, користування радіочастотним ресурсом України, поштового зв`язку спеціального призначення, урядового фельд`єгерського зв`язку, а також інших завдань відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України" встановлено, що до загальної структури державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України входить, зокрема, головне управління та підрозділи урядового фельд`єгерського зв`язку.

Положеннями Порядку визначення вартості та надання платних послуг Головним управлінням та підрозділами урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 29.09.2016 №600, встановлено особливості визначення вартості та надання Головним управлінням та підрозділами урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України платних послуг державним органам, органам місцевого самоврядування та іншим юридичним особам відповідно до пункту 5 частини п`ятої та пункту 4 частини шостої статті 10 Закону України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України", Переліку платних послуг, що надаються Головним управлінням та підрозділами урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1105.

У цьому Порядку терміни вживаються у таких значеннях:

замовник - державний орган, орган місцевого самоврядування та інші юридичні особи, яким надаються платні послуги із забезпечення урядовим фельд`єгерським зв`язком на договірних засадах;

цінне відправлення - відправлення з оголошеною цінністю, визначеною замовником, яке прийняте для доставки Головним управлінням та підрозділами урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Враховуючи вищенаведене, фельд`єгерський зв`язок входить до системи поштового зв`язку України і регулюється нормами Закону України "Про поштовий зв`язок", а діяльність фельд`єгерського зв`язку провадиться відповідно до законодавства України. Таким чином, відносини, що виникли між позивачем і відповідачем є відносинами з надання послуг поштового зв`язку і регулюються нормами Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

Відповідно до пункту 32 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 у внутрішніх поштових відправленнях забороняється, зокрема, пересилати національну валюту (крім нумізматичних монет та їх колекцій), іноземну валюту.

Я зазначалось вище відповідно до реєстру №10 відділення 125 ПАТ УКРСОЦБАНК передало виконавцю цінне відправлення №1 на суму 661 165,76 грн, місце призначення - м. Київ, вул. Ковпака, 29, одержувач - ПАТ УКРСОЦБАНК.

Також у листі від 31.10.2017 № 10.14-26/96-14297 АТ "Укрсоцбанк" на адресу Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України зазначено, що відповідно до умов договору представниками Банку 26 жовтня 2017 року вручено (згідно додатку) представникам Виконавця відправлення на загальну суму в еквіваленті 661 165, 76 грн для доставки за адресою: ПАТ "УКРСОЦБАНК" м. Київ, вул. Ковпака, 29.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що зазначення у вказаних документах листі слова "відправлення на суму" та "еквівалент в гривні" свідчить про пересилання грошових готівкових кошів поштовим відправленням, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 заборонено.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зазначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладена між сторонами Генеральна Угода№ 1-5/К; 011/1-007 від 04.01.2005 за своєю правовою природою є договором надання послуг фельд`єгерського зв`язку.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, предметом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 5 Господарського процесуального кодексу здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно- примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Водночас, суд зазначає, що для притягнення особи до цивільно-правої відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. Відсутностю будь-якого з цих елементів виключає настання цивільно-правової відповідальністі.

Позивачем не підтверджено факт наявності збитків, понесених позивачем внаслідок дій відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача протиправної поведінки, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання за Генеральною угодою № 1-5/К; 011/1-007 від 04.01.2005 щодо здійснення доставки цінного відправлення позивача.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних доказів щодо підтвердження факту наявності збитків, понесених позивачем внаслідок дій відповідача, суд дійшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про стягнення з Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України шкоди у розмірі 661 165,76 грн

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 4,12,129,237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у позові Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про стягнення шкоди у розмірі 661 165,76 грн. повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає закзонної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.12.2019

Суддя І.Д. Курдельчук