ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" жовтня 2019 р. Справа № 13/026-09

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Фатєєв А. В. (адвокат - ордер серії ЗР № 63280 від 06.08.2019 р.);

від органів Державної виконавчої служби: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за скаргою Фізичної особи - підприємця Лентюгова Андрія В`ячеславовича, м. Біла Церква

на бездіяльність посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, м. Біла Церква

у справі № 13/026-09

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібна нива", с. Косарі, Кам`янський район, Черкаська область

до Фізичної особи - підприємця Лентюгова Андрія В`ячеславовича, м. Біла Церква

про стягнення 425 131, 66 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.08.2019 р. до канцелярії суду від відповідача надійшла скарга № 111/19 від 06.08.2019 р. на бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, у якій він просить суд визнати бездіяльність посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо незняття арешту з майна Лентюгова Андрія В`ячеславовича у виконавчому провадженні № 45641644 неправомірною; скасувати постанову міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2015 р., якою накладено арешт на все майно, що належить Лентюгову Андрію В? ячеславовичу у виконавчому провадженні № 45641644 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області № 13/026-09 від 12.09.2012 р.; скасувати арешт майна та заборону відчуження з майна боржника Лентюгова Андрія В?ячеславовича, що накладено на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2015 р. у виконавчому провадженні № 45641644 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області № 13/026-09 від 12.09.2012 р.; зобов`язати посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області вчинити дії стосовно видалення з державного реєстру нерухомого майна відомостей про обтяження всього нерухомого майна Лентюгова Андрія В?ячеславовича за номером запису № 8840337 від 24.02.2015 р. (спеціальний розділ).

В обґрунтування своєї скарги відповідач (боржник) зазначає, що державним виконавцем та іншими посадовими особами Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області при виконанні наказу № 13/026-09 від 12.09.2012 р. не було вжито відповідних дій, передбачених Законом України „Про виконавче провадження", Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", інших нормативно-правових актів, щодо зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні № 45641644 у зв`язку із його завершенням.

У відповідності до ст. ст. 6, 32 Господарського процесуального кодексу України зазначену скаргу у справі № 13/026-09 передано для розгляду судді Бацуці В. М.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.09.2019 р. прийнято до розгляду скаргу відповідача (боржника) - Фізичної особи - підприємця Лентюгова Андрія В`ячеславовича на бездіяльність посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі № 13/026-09 за позовом ТОВ „Хлібна нива" до ФОП Лентюгова А. В. про стягнення 425 131, 66 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 09.10.2019 р.

09.10.2019 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 23.10.2019 р.

15.10.2019 р. до канцелярії суду від відповідача (боржника) надійшли уточнення № 157/19 від 08.10.2019 р. вимог скарги на бездіяльність посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у яких він просить суд визнати бездіяльність посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області щодо не зняття арешту з майна та заборони відчуження будь-якого майна Лентюгова Андрія В ?ячеславовича при закінченні виконавчого провадження № 45641644, неправомірною; скасувати арешт майна та заборони відчуження будь-якого майна боржника Лентюгова Андрія В?ячеславовича , накладених на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2015 р. у виконавчому провадженні № 45641644; зобов`язати посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області провести виконавчі дії щодо зняття арешту та заборони відчуження будь-якого майна Лентюгова Андрія В ?ячеславовича за виконавчим провадженням № 45641644; зобов`язати посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області вчинити дії щодо вилучення обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису № 8840337 від 24.02.2015 р. (спеціальний розділ), яким накладено арешт та заборону відчуження будь-якого майна Лентюгова Андрія В?ячеславовича.

23.10.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача (боржника) надійшло клопотання № 181/19 від 23.10.2019 р. про долучення документів, що підтверджують надання правової допомоги із доданими до нього документами, що долучені судом до матеріалів справи.

23.10.2019 р. у судовому засіданні представник відповідача (боржника) надав усні пояснення щодо обґрунтування своєї скарги, вимоги скарги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в скарзі, з урахуванням його заяви про уточнення вимог скарги.

Уточнення № 157/19 від 08.10.2019 р. відповідача (боржника) вимог скарги на бездіяльність посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області прийняті судом до розгляду.

Представники інших учасників справи та Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання не з`явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили, документи, витребувані судом, не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вимоги скаржника є частково правомірними та визнаються такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 18.04.2011 р. (суддя Наріжний С. Ю.) у справі № 13/026-09 за позовом ТОВ „Хлібна нива" до ФОП Лентюгова А. В. про стягнення 425 131, 66 грн позов задоволено частково і присуджено до стягнення з ФОП Лентюгова А. В. на користь ТОВ „Хлібна нива" 76 106, 20 грн основного боргу, 874, 92 грн пені, 217, 17 грн 3% річних, 7 610, 20 грн штрафу, 15 069, 02 грн збитків від інфляції та 998, 78 грн державного мита, 592, 93 грн витрат по оплаті послуг пов`язаних з проведенням експертизи та 55, 44 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2012 р. рішення господарського суду Київської області від 18.04.2011 р. у справі № 13/026-09 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.09.2012 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2012 р. у справі № 13/026-09 залишено без змін.

12.09.2012 р. на виконання вказаного судового рішення судом було видано відповідний наказ, що був направлений стягувачу 14.09.2012 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2015 р. заяву ТОВ „Хлібна нива" від 24.02.2015 р. про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено сторону виконавчого провадження - стягувача - ТОВ „Хлібна нива" на нового стягувача - ТОВ „Правова допомога" ().

Постановою Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 27.11.2014 р. про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження ВП № 45641644 з примусового виконання наказу № 13/026-09, виданого господарським судом Київської області 12.09.2012 р., про стягнення з ФОП Лентюгова А. В. на користь ТОВ „Хлібна нива" боргу в сумі 101 524, 66 грн за відповідною заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою встановлено, що боржнику необхідно сплатити борг в 7-ми денний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2015 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення 101 524, 66 грн та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Постановою Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2015 р. про арешт коштів накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках та належать боржнику у межах суми 111 877, 12 грн.

13.02.2015 р. відповідачем (боржником) було виконано рішення господарського суду Київської області від 18.04.2011 р. у справі № 13/026-09 та на виконання наказу № 13/026-09, виданого господарським судом Київської області 12.09.2012 р., про стягнення з ФОП Лентюгова А. В. на користь ТОВ „Хлібна нива" боргу в сумі 101 524, 66 грн перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 101 524, 66 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 18076 від 13.02.2015 р. на суму 101 524, 66 грн, наявним у матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2015 р. заяву ТОВ „Хлібна нива" від 24.02.2015 р. про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено сторону виконавчого провадження - стягувача - ТОВ „Хлібна нива" на нового стягувача - ТОВ „Правова допомога" ().

Постановою Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 08.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження закінчено виконавче провадження ВП № 45641644 з примусового виконання наказу № 13/026-09, виданого господарським судом Київської області 12.09.2012 р., про стягнення з ФОП Лентюгова А. В. на користь ТОВ „Хлібна нива" боргу в сумі 101 524, 66 грн та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

У липні 2019 р. відповідач (боржник) звернувся до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою № 83/19 від 10.07.2019 р. про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП № 45641644.

У відповідь на заяву № 83/19 від 10.07.2019 р. про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП № 45641644 Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до відповідача (боржника) із листом № 50708 від 22.07.2019 р., у якому повідомив, що матеріали виконавчого провадження ВП № 45641644 станом на момент надходження вказаної заяви є знищеними.

26.07.2019 р. відповідач (боржник) звернувся до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою № 95/19 від 26.07.2019 р. про зняття арешту, у якій просив вжити заходи щодо скасування арешту нерухомого майна боржника по виконавчому провадженню ВП № 45641644, яке є закінченним.

У відповідь на заяву № 95/19 від 26.07.2019 р. про зняття арешту Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до відповідача (боржника) із листом № 53505 від 31.07.2019 р., у якому зазначив, що у відділу відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на 06.08.2019 р. та станом на момент розгляду даної скарги у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна міститься інформація про державну реєстрацію обтяження майна відповідача (боржника) на підставі постанови Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2015 р., що підтверджується інформаційною довідкою № 176506673 від 06.08.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наявною у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із виконанням судових рішень здійснюється Господарським процесуальним кодексом України, Законом України „Про виконавче провадження", Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 17 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

2. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини";

10) рішення (постанови) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 19 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 25 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 27 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до ст. 32 цього ж закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 50 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

3. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

4. У разі закінчення виконавчого провадження внаслідок офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконавчі документи можуть бути повторно пред`явлені до виконання у визначені статтею 22 цього Закону строки, якщо у зв`язку із припиненням провадження у справі про банкрутство вимоги, підтверджені такими документами, не були задоволені повністю або частково та не вважаються погашеними (списаними, прощеними) відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Статтею 40 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

3. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як було зазначено вище і встановлено судом у процесі розгляду справи, після винесення постанови Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 08.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження та вирішення у вказаній постанові питання про припинення чинності арешту майна боржника та скасованння інших заходів примусового виконання рішення суду та станом на час розгляду даної скарги у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна міститься інформація про державну реєстрацію обтяження майна відповідача (боржника) на підставі постанови Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2015 р. і відповідно у матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази реалізації постанови Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 08.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження в частині припинення чинності арешту майна боржника та скасованння інших заходів примусового виконання рішення суду.

Пунктом 9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що за змістом цієї статті ГПК скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об`єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 1212 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

У порядку згаданої статті ГПК до господарських судів оскаржуються й дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби під час виконання рішень третейських судів, якщо виконавчі документи на примусове виконання таких рішень видано господарськими судами (розділ XIV1 ГПК).

Пунктом 9.13. цієї ж постанови передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Якщо під час розгляду скарги господарським судом буде виявлено порушення законності або недоліки в діяльності органу Державної виконавчої служби, учасників виконавчого провадження, суд має вжити заходів, передбачених частинами першою і другою статті 90 ГПК.

Отже, як було зазначено вище та вбачається із матеріалів виконавчого провадження ВП № 45641644, державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області всупереч положенням ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) та відповідних положень Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" на виконання постанови Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 08.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження не було вжито відповідних заходів щодо реалізації припинення чинності арешту майна боржника та скасованння інших заходів примусового виконання рішення суду, вжитих згідно з постановою Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 06.02.2015 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини щодо бездіяльності посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області за наслідками винесення постанови Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 08.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження в частині реалізації припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення суду, викладені у скарзі № 111/19 від 06.08.2019 р. відповідача (боржника) - ФОП Лентюгова А. В., з урахуванням уточнень до неї № 157/19 від 08.10.2019 р., були підтверджені у процесі розгляду скарги, а тому вимоги відповідача (боржника) про визнання її неправомірною і зобов?язання вчинити дії, є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а вимога відповідача (боржника) про скасування арешту майна та заборони відчуження будь-якого майна боржника Лентюгова Андрія В?ячеславовича , накладених на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2015 р. у виконавчому провадженні ВП № 45641644, то суд дійшов висновку, що така вимога боржника є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, оскільки питання припинення чинності арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і скасування інших заходів примусового виконання рішення суду були вирішені у самій постанові Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 08.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 45641644, а тому суд не вбачає підстав для задоволення зазначеної скарги в цій частині.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 233 - 235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу № 111/19 від 06.08.2019 р. (вх. № 172/19 від 09.08.2019 р.), з урахуванням уточнень до неї № 157/19 від 08.10.2019 р. (вх. № 19612/19 від 15.10.2019 р.) Фізичної особи - підприємця Лентюгова Андрія В`ячеславовича на бездіяльність посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області задовольнити частково.

2. Визнати бездіяльність посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області щодо не зняття арешту з майна та заборони відчуження будь-якого майна Лентюгова Андрія В?ячеславовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) при закінченні виконавчого провадження ВП № 45641644 неправомірною.

3. Зобов`язати посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області провести виконавчі дії щодо зняття арешту та заборони відчуження будь-якого майна Лентюгова Андрія В?ячеславовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за виконавчим провадженням ВП № 45641644.

4. Зобов`язати посадових осіб Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області вчинити дії щодо вилучення обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису № 8840337 від 24.02.2015 р. (спеціальний розділ), яким накладено арешт та заборону відчуження будь-якого майна Лентюгова Андрія В ?ячеславовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

5. Відмовити в задоволенні інших вимог скарги.

6. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст ухвали складено і підписано

11 листопада 2019 р.