ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 910/8451/19

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго

до Управління житлово-комунального господарства Біличі

про стягнення 3 301 732,25 грн.

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Качкурова С.В. (довіреність № 30/01/19-03 від 30.01.2019 року);

від відповідача: не з`явився.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області 24.07.2019 року за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) з Господарського суду м. Києва на підставі ухвали суду від 02.07.2019 року № 910/8451/19 та ст. 31 Господарського процесуального кодексу України надійшла позовна заява № 30/1/1/689 від 27.06.2019 року Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго до Управління житлово-комунального господарства Біличі про стягнення 3 301 732,25 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.07.2019 року відкрито провадження у справі № 910/8451/19, справу № 910/8451/19 призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.08.2019 року.

23.08.2019 року позивачем подано письмові пояснення по суті спору.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 28.08.2019 року не з`явився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 26.07.2019 року не виконав, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Київської області від 28.08.2019 року підготовче засідання відкладалось на 18.09.2019 року.

23.08.2019 року позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 18.09.2019 року не з`явився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 26.07.2019 року не виконав, про причини неявки суд не повідомив. Підготовче засідання відкладалось на 09.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.09.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/8451/19 на тридцять днів.

07.10.2019 року позивачем подано письмові пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 09.10.2019 року позивач позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримав в повному обсязі, уточнень позовних вимог не має. Також зазначив і про те, що позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 09.10.2019 року не з`явився, про причини неможливості прибуття до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.10.2019 року.

В судове засідання 21.10.2019 року відповідач не з`явився. Оскільки, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання відповідачем ухвали суду від 09.10.2019 року з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи по суті на 06.11.2019 року.

06.11.2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке розглянуто судом в судовому засіданні та залишено без задоволення з підстав необґрунтованості.

В судовому засіданні 06.11.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 06.11.2019 року, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У звязку з чим, в судовому засіданні 06.11.2019 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2018 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго (далі - Постачальник, позивач) та Управлінням житлово-комунального господарства Біличі (далі Споживач, відповідач) було укладено Договір № 1420313 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі Договір).

Відповідно до п. 1 Розділу І Договору предметом цього договору є вироблення та поставка теплової енергії Споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а Споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

Постачальник зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із Споживачем (Додатки № 3 та № 4) ), а саме до будинків за наступними адресами: м. Київ, вул. Пономарьова, 4 (особовий рахунок 1420313), м. Київ, вул. Пономарьова, 9 (особовий рахунок 1420314), м. Київ, вул. Пономарьова, 9 (особовий рахунок 1420315), м. Київ, вул. Пономарьова, 11 (особовий рахунок 1420316), м. Київ, вул. Пономарьова, 16 (особовий рахунок 1420317), м. Київ, вул. Пономарьова, 18 (особовий рахунок 1420318), м. Київ, вул. Пономарьова, 18-А (особовий рахунок 1420319), м. Київ вул. Пономарьова 28 (особовий рахунок 1420320), м. Київ вул. Пономарьова, 34 (особовий рахунок 1420321), м. Київ, вул. Пономарьова, 24-Б (особовий рахунок 1421322) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання протягом року згідно із заявленими Споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в Додатку № 1 (п. 2.2.1 Розділу ІІ Договору).

Відповідно до п.2.2.2 Договору Постачальник зобов`язаний щомісячно оформляти для Споживача:

- величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в Гігакалоріях (облікову картку) та її вартість за кожним особовим рахунком Споживача за розрахунковий період (місяць);

- рахунок-фактуру, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця з урахуванням кінцевого сальдо розрахунків на його початок;

- акт звіряння розрахунків;

- акт приймання-передавання товарної продукції.

Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними в Додатку № 2 ( п. 2.3.1 Розділу ІІ Договору).

Розрахунки з Споживачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн.) без урахування ПДВ (п. 1 Додатку № 2 до Договору).

У разі встановлення у відповідача будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії - кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається відповідно до показників цих приладів встановлених на межі балансової належності (Додатки № № 3, 4) (п. 2 Додатку № 2 до Договору).

Як зазначає позивач, будинки за вищезазначеними адресами обліковуються загальними приладами обліку.

У разі відсутності у Споживача будинкових комерційних приладів обліку або ненадання Споживачем показників приладів обліку у встановлені цим додатком терміни, кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається відповідно до п. 8 Додатку № 2 до Договору.

Дата зняття Споживачем показників будинкових приладів обліку 28 число звітного місяця (п. 4 Додатку № 2 до Договору).

Відповідно до п. 5 Додатку 2 до Договору відповідач, що має будинкові прилади обліку (незалежно від балансової належності приладів обліку теплової енергії), щомісячно надає Позивачу звіт по фактичному споживанню теплової енергії в ЦОК адресою: просп. Повітрофлотський, 58 - не пізніше 30 (31) числа звітного місяця.

Умови п. 5 Додатку № 2 до Договору відповідачем повністю не виконувались, оскільки відповідач не надавав позивачу відомості обліку теплової енергії за особовим рахунком 1421322 за жовтень 2018 року.

Отже, кількість спожитої теплової енергії за спірний період визначалась позивачем відповідно до показників будинкових комерційних приладів обліку, окрім кількості спожитої теплової енергії за жовтень 2018 року за особовим рахунком 1421322, яка була визначена позивачем розрахунковим способом передбаченим Договором.

Відповідно до п. 9 Додатку № 2 до Договору, Споживач зобов`язаний щомісячно з 12 по 15 числа отримувати в ЦОК (центр обслуговування клієнтів) за адресою: просп. Повітрофлотський, 58 оформлену Постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання-передавання товарної продукції, облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник Постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Відповідно до п. 10 Додатку 2 до Договору Відповідач на розрахунковий рахунок Позивача, відкритий у ТВБВ № 100/020 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» (код банку 322669), щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.04.2019 року (п. 4.1 Договору).

На виконання умов Договору, позивач у період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року здійснив відпуск теплової енергії у гарячій воді відповідачу на загальну суму 2 972 132,57 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі товарної продукції з теплової енергії: за жовтень 2018 року на суму 111 837,80 грн., за листопад 2018 року на суму 438 920,39 грн., за грудень 2018 року на суму 520 389,60 грн., за січень 2019 року на суму 720 461,02 грн., за лютий 2019 року на суму 607 803,60 грн., за березень 2019 року на суму 559 563,98 грн. та за квітень 2019 року на суму 13 156,18 грн. (копії наявні в матеріалах справи).

Також, як передбачено п. 2.2.2 Розділу ІІ Договору, позивач щомісячно оформляв відповідачу пакет розрахункових документів погоджених сторонами в Договорі, в тому Акти приймання-передачі товарної продукції, рахунки-фактури на оплату та Акти звіряння розрахунків за теплову енергію (копії наявні в матеріалах справи), однак відповідач в порушення п. 9 Додатку № 2 до Договору, за вказаною в Додатку адресою не з`являвся, розрахункових документів не отримував. В ході розгляду спору позивач надав докази надіслання на адресу відповідача рахунків-фактур на оплату та Актів звіряння розрахунків за теплову енергію за спірний період.

Відтак, Споживач, у передбачений п. 9 Додатку № 2 до Договору строк, підписані Акти на адресу Постачальника не повернув, письмових обґрунтованих заперечень не надав. У зв`язку з чим, Акти вважаються погодженими.

Відповідно до п. 10 Додатку № 2 до Договору відповідач повинен був оплатити надані відповідачем послуги за Актами приймання-передачі товарної продукції з теплової енергії за жовтень 2018 року до 10.11.2018 року включно, за листопад 2018 року до 10.12.2018 року включно, за грудень 2018 року до 10.01.2019 року включно, за січень 2019 року до 10.02.2019 року включно, за лютий 2019 року до 10.03.2019 року включно, за березень 2019 року до 10.04.2019 року включно та за квітень 2019 року до 10.05.2019 року включно.

Як вбачається з довідки про заборгованість за спожиту теплову енергію по спірному Договору, яка наявна в матеріалах справи, від відповідача за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року жодних проплат по спірним Актам не надходило.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача було надіслано Претензію № 30/их-1420313 від 08.05.2019 року з вимогою оплатити наявну заборгованість за спірним Договором, яка отримана останнім 23.05.2019 року, проте залишена без відповіді та задоволення (копії претензії та доказів отримання наявні в матеріалах справи).

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість за спірними Актами в сумі 2 972 132,57 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 2 972 132,57 грн. основного боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно приписів ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію у гарячій воді за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року в сумі 2 972 132,57 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 2 972 132,57 грн. підлягає задоволенню.

У зв`язку з простроченням відповідачем строків оплати наданих послуг, позивач просить стягнути з відповідача 233 703,72 грн. пені на підставі п. 3.3 Договору, 19 509,09 грн. 3% річних та 76 386,87 грн. інфляційних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України за загальний період з 11.11.2018 року по 30.04.2019 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Підстави та умови нарахування пені визначені у відповідному п. 3.3 Договору, зокрема, передбачено, що за невиконання умов цього Договору Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,5% від суми боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені, відсотків річних та інфляційних, наданий позивачем, судом встановлено, що позивачем вказані нарахування проведено окремо по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано. Пеня нарахована в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що відповідає вимогам законодавства України.

Відтак, оскільки вимоги про стягнення пені, відсотків річних та інфляційних є обґрунтованими, надані розрахунки є арифметично вірними, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення пені, відсотків річних та інфляційних в повному обсязі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 49 525,98 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго до Управління житлово-комунального господарства Біличі про стягнення 3 301 732,25 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Біличі на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Київтеплоенерго 2 972 132 (два мільйони дев`ятсот сімдесят дві тисячі сто тридцять два) грн. 57 коп. основного боргу, 233 703 (двісті тридцять три тисячі сімсот три) грн. 72 коп. пені, 19 509 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`ять) грн. 09 коп. 3% річних, 76 386 (сімдесят шість тисяч триста вісімдесят шість) грн. 87 коп. інфляційних та 49 525 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 98 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.11.2019 р.

Суддя Т.П. Карпечкін