ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м.Дніпро Справа № 904/5489/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Кузнецов В.О., Вечірко І.О.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Галасун Г.І., ордер серії ДП №2328/015 від 15.01.2019 р., адвокат;

від відповідача: Князєва А.Ю., дов.№1-17/1897 від 12.08.2019 р., представник;

Розглянувши апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019р., повний текст рішення складено 18.09.2019, суддя Манько Г.В., у справі №904/5489/18

за позовом M.A.K. Gruop Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia

до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області

про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

M.A.K. Gruop Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 195 383 грн. 97 коп., вартості висновку експерта в сумі 5 000 грн., послуги евакуатора 2 200 грн. та судового збору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 у справі №904/5489/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області на користь M.A.K. Gruop Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 195 383 грн. 97 коп., вартості висновку експерта в сумі 5 000 грн., послуги евакуатора 2 200 грн., судовий збір в сумі 3 038 грн.76 коп.

При розгляді справи суд першої інстанції погоджуючи позовну заяву позивача виходив з того, що Положенням про Службу автомобільних доріг в Дніпропетровській області підтверджується, що саме Служба автомобільних доріг в Дніпропетровській області є належним відповідачем по даній справі.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019р. у справі №904/5489/19.

З вищезазначеним рішенням Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області не погоджується і вважає, що невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, є підставою для скасування рішення.

Апелянт зауважує на тому, що судом першої інстанції не було враховано такі обставини, як не доведення Позивачем необхідних елементів доказування, окрім наявності шкоди заподіяна майну та її розмір.

З матеріалів справи неможливо встановити місце скоєння ДТП, ані у протоколі БР № 216628, від 04.05.2018, ані у рапорті, ані у схемі місяця ДТП від 25.03.2018, ані у акті обстеження від 25.03.2018 не має кілометражної прив`язки. Останні мають на меті саме фіксування цього правопорушення. Єдина вказівка це вулиця Центральна с.Китайгород, на а/д Н-31.

Пунктом 3 Розділу II інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 передбачено, що у випадку складання протоколу за правопорушення, передбачене ст. 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення «Порушення правил, норм, стандартів при утриманні автомобільних доріг та вулиць...» до нього необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами. До обстеження також залучається представник підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки. Строка у Акті - незаповнена, представники Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області не залучалися.

Також апелянт звертає увагу суду на обставини справи щодо відповідальності та неправомірності дій особи, внаслідок яких могла бути нанесена шкода. Досліджуючи обставини справи у рамках наданих матеріалів із урахуванням єдиної і не зафіксованої у передбаченому законом порядку кілометражної прив`язки на 77 км а/д Н-31 зазначає, що не лише власники можуть нести відповідальність за стан автомобільних доріг.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Правила) встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, а також відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільні дороги» експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування та інших видів автомобільних доріг може здійснюватися на основі довгострокових (до семи років) договорів (контрактів) про утримання автомобільних доріг загального користування за принципом забезпечення їх експлуатаційного стану відповідно до нормативно-правових актів, норм та стандартів.

Тобто, законом передбачена можливість самостійного визначення змісту у договорі з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування відповідальності сторін за порушення умов договору та відповідальності за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і зупинки руху. І таким чином, законодавством взагалі передбачена можливість покладення відповідальності за безпеку руху на дорожньо- експлуатаційні організації.

Так, з метою належного утримання автомобільних доріг у Дніпропетровській області, між САД у Дніпропетровськ області (Замовник) і ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» (Виконавець - підрядник) 24.01.2018 було укладено договір на надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Дніпропетровській області №ЕУ-1 (далі - Договір).

У рамках цього Договору відповідно до п. 1.4. та 1.5., послуги надаються Виконавцем на підставі щомісячних дефектних актів затверджених замовником.

Виконавець приймає від Замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Дніпропетровській області.

Відповідно до п. 7.2.1., Виконавець несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини Виконавця (за договором) та призвели до ДТП. Пункт 7.1. Договору передбачає відповідальність за невиконання/неналежне виконання своїх зобов`язань.

Таким чином, до Експлуатуючої організації (Виконавця) Дефектним актом від 28.02.2018 (майже за місяць до настання ДТП) було доведено завдання про необхідність проведення ямкового асфальтобетонного покриття способом просочення на ділянці з км 68+000- км96+550 автомобільної дороги Н-31. Ділянка на км 77 а/д Н-31 до вказаного проміжку входить, Дефектний акт є укладений належним чином і засвідченим підписом з обох сторін.

Таким чином, задля забезпечення безпеки дорожнього руху та усунення пошкоджень на автомобільних дорогах між Відповідачем та Облавтодором було укладено Договір №ЕУ-1 з про надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення. Належна реалізація повноважень Відповідача з вчасного виявлення пошкоджень автомобільних доріг і їх усунення підтверджується Актом дефектів від 28.02.2018, що був наданий Облавтодору для виконання послуг( у даному випадку - ямкового ремонту) за укладеним Договором.

Наведені факти свідчать про правомірність дій Відповідача у межах та задля реалізації покладених на нього законом повноважень.

Зазначене доводить відсутність неправомірних дій або бездіяльності Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, внаслідок яких була заподіяна шкода Позивачу.

Тобто якщо ДТП і справді сталась на 77 км а/д Н-31 , відповідальність за завдану матеріальну шкоду Позивачу на законних підставах має нести ДП «Дніпропетровський Облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України».

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд залишити останню без задоволення, рішення суду - без змін.

Зокрема позивачем зазначено, що зафіксоване на схемі органом нацполіції місце ДТП має адресну прив`язку, а в листі начальника Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області Калениченко О. О. від 27.03.2018 р. застосовано відповідну кілометрову прив`язку, що в повній мірі надає можливість визначити місце ДТП.

Стосовно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, як зазначено відповідачем вказаний акт було складено, він міститься в матеріалах справи, та вказаним актом зафіксовано наявність вибоїн на ділянці автодороги за адресною прив`язкою вул. Центральна, 60 с. Китайгород Царичанського району.

Що стосується посилання скаржника на обов`язок органу нацполіції залучати для проведення обстеження ділянки вулично-шляхової мережі представника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області, відвідачем зазначено, що а ні конкретно пунктом 3 розділу ІІ Інструкції №1395, на який посилається скаржник, а ні взагалі приписи Інструкції №1395 не передбачають залучення будь-яких установ та організацій для проведення обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, тим більше не містять відповідного обов`язку органу нацполіції.

За твердженням позивача, начальник Служби несе відповідальність за стан та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування в регіоні, мобілізацію коштів та фінансування дорожніх робіт. Автомобільні дороги загального користування, мости та інші штучні споруди, що закріплені за Службою, обліковуються на її балансі, враховуються і відображаються окремо в аналітичному обліку.

У Доповненнях до відзиву на апеляційну скаргу відповідачем, зокрема, зазначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України). Факт неналежного виконання своїх обов`язків посадовою особою відповідача - заступником начальника з ремонту та експлуатаційного управління Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Лебединським І. Л., що є в причинно-наслідковому зв`язку із даною ДТП встановлено постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2018 року у справі №200/8723/18. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника (ч. 2 ст. 1172 ЦК України). В той же час відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неналежного виконання підрядником своїх обов`язків за вказаним договором, у зв`язку із чим Служба автомобільних доріг в Дніпропетровській області є належним відповідачем у даній справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2019 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чус О.В., суддів Кузнецова В.О., Вечірко І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2019р. поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 28.11.2019 на 10:30.

В судовому засіданні 28.11.2019 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 25.03.2018р. по автомобільній дорозі Н-31 "Дніпро - Царичанка - Кобиляки - Решетилівка" по вул. Центральна с. Китайгород Царичанського району рухався автомобіль БМВ - 520, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який під час руху відчув удар правої сторони автомобіля. ОСОБА_1 встановив, що переднє ліве колесо було розірване та спустило, діск колеса деформувався та розламався, передній бампер з правої сторони обдерся та тріснув.

Власником автомобіля БМВ - 520, н.з. НОМЕР_1 відповідно до технічного паспорту є ТОВ " BMW FINANCIAL SERVICES POLSKA", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до Договору про передачу права вимоги ТОВ "BMW FINANCIAL SERVICES POLSKA" передало ТОВ "М.А.К. Gruop Sp. z o.o." права вимоги які належать ТОВ "BMW FINANCIAL SERVICES POLSKA" до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області у зв`язку із завданням збитків, спричинених у дорожньо - транспортній пригоді, що сталася 25.03.2018р.

ТОВ "М.А.К. Gruop Sp. z o.o." набуло права вимоги щодо стягнення зі Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області шкоди, завданої автомобілю БМВ - 520, н.з. НОМЕР_1 під час ДТП, що сталася 25.03.2018р.

ОСОБА_1 було проведено оплату за надання експертного дослідження, щодо визначення матеріальної шкоди внаслідок ДТП, що підтверджується квитанцією № 6 від 04.04.2018р.

Також ОСОБА_1 було проведено оплату послуг евакуатора в сумі 2200,00грн., що підтверджується квитанцією №1 від 03.07.18р.

Після потрапляння в яму та зупинки автомобіля, ОСОБА_1 звернувся до Царичанського відділу поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровські області. На місце ДТП прибули представники патрульної поліції, якими було зафіксовано факт даної ДТП за участі автомобіля БМВ - 520, н.з. НОМЕР_1, про що складено відповідний рапорт від 25.03.2018р. Складено схему місця ДТП, а також складено акт обстеження ділянки вулично - шляхової мережі.

По факту ДТП на ім`я начальника управління Патрульної поліції було складено рапорт, відповідно до якого повідомляється, що проведеним оглядом місця ДТП встановлено, що вибоїну на момент ДТП не було огороджено для інформування і своєчасного її виявлення іншими учасниками дорожнього руху, тому в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п. 12.3 ПДР України не вбачається, оскільки останній був позбавлений можливості своєчасно виявити перешкоду для руху та уникнути наїзду у неї.

Листом від 27.03.18р. № 50.4/2547 начальником Царичанського відділу поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровські області матеріали ДТП були направлені начальнику УПП ДПП у Дніпропетровській області.

За результатами розгляду матеріалів ДТП інспектором відділу БДР УПП в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції було направлено рапорт. Зазначено, що маються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів щодо вказаної ДТП та відповідно до рапорту інспектором відділу БДР УПП в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 216628 стосовно заступника начальника Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (відповідач) з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг Лебединського І. Л.

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення БР № 216628 від 04.05.2018р. з матеріалами, складеними стосовно даної ДТП, було направлено для розгляду до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

За результатами розгляду даного адміністративного матеріалу постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2018 року заступника начальника з ремонту та експлуатаційного управління Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Лебединського І.Л. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП.

Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська встановлено, що дії Лебединського І.Л. містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КпАП України, і провина Лебединського І.Л. в його вчиненні повністю доведена матеріалами справи, а саме: схемою місця ДТП від 25.03.2018 року, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25.03.2018 року, згідно якого при обстеженні вул. Центральної в с. Китайгород Царичанського району а/д Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка було встановлено, що покриття проїзної частини має вибоїни, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , згідно яких 25.03.2018 року близько 01.30 год. він, керуючи автомобілем "БМВ" номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Центральній в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, під час руху, на проїзній частині в`їхав в яму, яку він завчасно виявити не зміг, оскільки ніяких попереджувальних знаків на дорозі не було, внаслідок чого його автомобіль був пошкоджений, чим спричинена матеріальна шкода; рапортом інспектора ВБДР Управління патрульної поліції, згідно якого відповідальною особою на ремонт та експлуатаційне утримання ділянки автодороги, де сталося ДТП на вул. Центральної в с. Китайгород Царичанського району а/д Дніпро - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка, є заступник начальника з ремонту та експлуатаційного управління Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Лебединський І.Л., та іншими матеріалами справи.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2018 року у справі № 200/8723/18 було встановлено, що особою, відповідальною за безпеку дорожнього руху на 77 км автомобільної дороги Н-31 "Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка" та особою, на яку покладається обов`язок з відшкодування шкоди, є відповідач у даній справі.

Відповідно до експертного висновку № 06/18 від 04.04.20189р. щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, сума матеріального збитку становить 195 383,97грн.

Вартість складання експертного висновку склала 5 000 грн., що підтверджується квитанцією № 06 від 04.04.2018р.

Після ДТП автомобіль не мав можливості самостійно рухатись, ОСОБА_1 був вимушений скористатися послугам евакуатора, відповідно до квитанції №1 від 03.07.2018р. вартість транспортування автомобіля склала 2 200 грн.

При розгляді справи встановлено, що TOB "BMW FINANCIAL SERVICES POLSKA" є власником автомобіля БМВ-520 н.з. НОМЕР_1, TOB "BMW FINANCIAL SERVICES POLSKA" не укладало договорів страхування автомобіля БМВ-520 н.з. НОМЕР_1., за якими підлягають відшкодуванню збитки, завдані автомобілю БМВ-520 н.з. НОМЕР_1 на території держави України. Відповідно до договору про передачу права вимоги (цесії) TOB "BMW FINANCIAL SERVICES POLSKA" передало TOB "M.A.K. Group Sp. z o.o." право вимоги до Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області щодо відшкодування збитків, завданих автомобілю БМВ-520 н.з. НОМЕР_1 дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 25.03.2018 р. по вул. Центральній в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області. TOB "BMW FINANCIAL SERVICES POLSKA" не зверталося до будь-яких осіб з вимогою щодо відшкодування шкоди, завданої автомобілю БМВ-520 н.з. НОМЕР_1 дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 25.03.2018 р. по вул. Центральній в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області.

TOB "BMW FINANCIAL SERVICES POLSKA" не отримувало відшкодування шкоди, завданої автомобілю БМВ-520 н.з. НОМЕР_1 дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 25.03.2018 р. по вул. Центральній в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області.

Згідно висновку експертизи складеного Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз 02.08.19р. По питанню № 1 зазначено: В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля "БМВ - 520", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , здійснюючи руху в умовах обмеженої видимості повинен був формувати швидкісний режим з урахуванням видимості дороги, а з моменту, коли він мав об`єктивну можливість виявити перешкоду на смузі свого руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху або об`їзду перешкоди, що передбачено вимогами п.п.12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України

По питанню № 2 Варіант (за даними М.А.К. Gruop Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia), зазначено, що умовах даного варіанту у водія автомобіля "БМВ - 520", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 була відсутня технічна можливість уникнути наїзду на перешкоду (вибоїну) шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Варіаит (за даними "Служби автомобільних доріг") - Через причини, наведені в дослідній частині висновку питання по визначенню технічної можливості у водія ОСОБА_1 уникнути настання даної дорожньо-транспортної пригоди не вирішувалось. По питанням № 3 зазначено: Варіант (за даними М.А . К. Gruop Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia) - в умовах даного варіанту у водія автомобіля "БМВ - 520", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які перебували би у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди не вбачається. Варіаит (за даними "Служби автомобільних доріг") -через причини, наведені в дослідній частині висновку питання, щодо оцінки дій водія автомобіля "БМВ - 520", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1. вимогам Правил дорожнього руху України і наявності (відсутності) причинного зв`язку між його діями і настанням даної дорожньо-транспортної пригоди не вирішувалось. По питанню № 5 зазначено: Через причини, наведені в дослідній частині висновку не надалось можливим визначити швидкість руху автомобіля "БМВ - 520", реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням пошкоджень, які він отримав при наїзді на вибоїну. По питанню № 6 зазначено: з технічної точки зору, утворення пошкоджень на автомобілі "БМВ - 520", реєстраційний номер НОМЕР_1 , які описані у висновку автотоварознавчої експертизи "№06/18 по определению материального ущерба владельцу КТС" від 04 квітня 2018 року, могло відбутись в різних діапазонах швидкості руху автомобіля від 50 до 100 км/год.

У зв`язку з вищезазначеним позивач просив стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди 195 383 грн. 97 коп., вартості висновку експерта в сумі 5 000 грн., послуги евакуатора 2 200 грн. та судовий збір.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Положенням статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

За приписами частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитки визначаються як втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); як доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами частини першої статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з частиною другою статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до положень частини першої статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Враховуючи положення статті 22 Цивільного кодексу України, статті 224 Господарського кодексу України, підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків є повний склад господарського правопорушення, як-то: неправомірна (протиправна) діяльність (бездіяльність) учасника господарських відносин, збитки, як результат такої діяльності, причинний зв`язок між неправомірною (протиправною) діяльністю (бездіяльністю) учасника господарських відносин та збитками, вина учасника господарських відносин.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Правовідносини у сфері користування дорогами врегульовано нормами Закону України "Про дорожній рух" та Закону України "Про автомобільні дороги".

Відповідно до статті 5 Закону України "Про автомобільні дороги" автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях.

Згідно статті 7 Закону України "Про автомобільні дороги" автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Пунктами 5, 6 частини першої статті 11 Закону України "Про автомобільні дороги" встановлено, що на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов`язок із забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, організації будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими державними стандартами і нормами.

Статтею 13 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено відповідальність за:

- стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування;

- якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування;

- відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про автомобільні дороги" вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Згідно статті 17 Закону України "Про автомобільні дороги" управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Аналогічні норми містить Закон України "Про дорожній рух", яким, так само як і Законом України "Про автомобільні дороги", покладається обов`язок із забезпечення безпечних умов руху та відповідальність за відшкодування шкоди саме на власника автодороги або уповноважений державний орган.

Так, статтею 9 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить:

- забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

- своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

- організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

- термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

- виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху;

- компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

Статтею 24 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до пункту 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 (із змінами та доповненнями), власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Таким чином, у розумінні наведених положень чинного законодавства, у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталась через незадовільне утримання доріг, такі збитки мають бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Колегія суддів констатує, що під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції ані судом, ані будь-якою стороною процесу не ставилася під сумнів достовірність вихідних даних, наданих позивачем експертній установі для проведення автотехнічного дослідження (щодо даного факту між сторонами спору не було).

Таким чином, виходячи із сукупності доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що Позивачем доведено:

- протиправну поведінку Відповідача у формі протиправної бездіяльності (Відповідач був зобов`язаний згідно закону вчинити певні дії, проте не вчинив їх), внаслідок чого Позивачу були заподіяні матеріальні збитки;

- розмір матеріальних збитків;

- причинно-наслідковий зв`язок мій протиправною бездіяльністю Відповідача та заподіяною шкодою (в діях водія не встановлено складу адміністративного правопорушення, претензії до технічного стану автотранспортного засобу відсутні; водій за згаданих умов не мав технічної можливості запобігти в`їзду в яму; не встановлено будь-яких інших чинників, що б могли вплинути на факт заподіяння шкоди; ДТП сталася не через дії водія чи інші чинники, а лише через протиправну бездіяльність Відповідача.

При цьому колегія суддів не погоджується з доводами Відповідача, щодо неможливості встановити на якому проміжку автомобільних доріг сталася ДТП, для встановлення її належності саме відповідачу, оскільки на місце пригоди уповноважені працівники Відповідача не викликалися.

Відповідно до пункту 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 (із змінами та доповненнями), власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації (в даному випадку Служба автомобільних доріг в Дніпропетровській області) зобов`язані: разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки.

Отже, пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг передбачений обов`язок саме Служби автомобільних доріг брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод, а не обов`язок учасника дорожньо-транспортної пригоди повідомляти Службу про факт ДТП та викликати для огляду місця події.

Вказаний вище нормативний акт не містить заборону уповноваженому підрозділу Національної поліції оглядати місце дорожньо-транспортних пригоди за відсутності представника власника дорожнього об`єкту або уповноваженого ним органу.

Доводи відповідача стосовно неможливості встановити місце скоєння ДТП спростовується матеріалами справи, а саме: схемою місця ДТП, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, листом начальника Царичанського відділу поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровські області від 27.03.18р.

Як встановлено вище судом апеляційної інстанції під час розгляду даної справи, особою, на яку покладено виконання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт на ділянці дороги, де мало місце вказане ДТП, є Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області.

Крім того, за результатами розгляду матеріалів ДТП інспектором відділу БДР УПП в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції було направлено рапорт. Зазначено, що маються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП. За результатами розгляду матеріалів щодо вказаної ДТП та відповідно до рапорту інспектором відділу БДР УПП в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 216628 стосовно заступника начальника Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (відповідач) з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг Лебединського І.Л.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2018 року заступника начальника з ремонту та експлуатаційного управління Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Лебединського І.Л. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП.

Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська встановлено, що дії Лебединського І.Л. містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КпАП України, і провина Лебединського І.Л. в його вчиненні повністю доведена матеріалами справи, а саме: схемою місця ДТП від 25.03.2018 року, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25.03.2018 року, згідно якого при обстеженні вул. Центральної в с. Китайгород Царичанського району а/д Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка було встановлено, що покриття проїзної частини має вибоїни, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , згідно яких 25.03.2018 року близько 01.30 год. він, керуючи автомобілем "БМВ" номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Центральній в с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, під час руху, на проїзній частині в`їхав в яму, яку він завчасно виявити не зміг, оскільки ніяких попереджувальних знаків на дорозі не було, внаслідок чого його автомобіль був пошкоджений, чим спричинена матеріальна шкода; рапортом інспектора ВБДР Управління патрульної поліції, згідно якого відповідальною особою на ремонт та експлуатаційне утримання ділянки автодороги, де сталося ДТП на вул. Центральної в с. Китайгород Царичанського району а/д Дніпро - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка, є заступник начальника з ремонту та експлуатаційного управління Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Лебединський І.Л., та іншими матеріалами справи.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2018 року у справі № 200/8723/18 було встановлено, що особою, відповідальною за безпеку дорожнього руху на 77 км автомобільної дороги Н -31 "Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка" та особою, на яку покладається обов`язок з відшкодування шкоди, є відповідач у даній справі.

За змістом позовних вимог, які є предметом розгляду у даному спорі, Позивач, який має статус юридичної особи, вимагає від Відповідача, який є відповідальним за стан означеної ділянки автодороги та також має статус юридичної особи, відшкодувати матеріальну шкоду.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, за загальним правилом, відсутність своєї вини має доводити особа, до якої пред`явлений позов про відшкодування шкоди.

Таким чином, саме на Відповідача, як юридичну особу, завданнями якого є утримання в належному стані означеної ділянки автодороги, покладено обов`язок доводити відсутність вини у не виконанні цих своїх зобов`язань.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, господарський суд дійшов до правильного висновку, що Позивачем доведено протиправність поведінки Відповідача, яка полягала у незабезпеченні ним належного утримання автомобільної дороги; доведено факт спричинення шкоди та існування причинного зв`язку між незадовільним станом дороги та спричиненою шкодою, а також вину відповідача, яка полягала в невжитті заходів щодо приведення до належного експлуатаційного стану дорожнього покриття, або позначення небезпечної ділянки відповідними дорожніми знаками, як-то передбачено законом, що свідчить про наявність повного складу правопорушення, необхідного для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2019р. у справі №904/5489/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повний текст постанови складено 02.12.2019р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.О. Вечірко