РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2019Справа № 910/10116/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, будинок 13/2Б; ідентифікаційний код 42677438)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 21; ідентифікаційний код 32560054)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Валгрі" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 21, літ. Г; ідентифікаційний код 32736292)

3) Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Барамії Ніно Геннадіївни ( АДРЕСА_1 )

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та визнання припиненим права власності на майновий комплекс

Представники сторін:

від позивача: Михайлова В.В.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Євсєєв М.В.

від відповідача-3: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн", Товариства з обмеженою відповідальністю "Валгрі" та Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Барамії Ніно Геннадіївни про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та визнання припиненим права власності на майновий комплекс, у якому просить суд:

- визнати знищеним нерухоме майно, а саме: майновий комплекс, загальною площею 7740,9 кв.м., який розташований в місті Києві за адресою: вулиця Дегтярівська, будинок 21, до складу якого входили: споруда цеху № 5 (літ. Г-І), загальною площею 7053,20 кв.м.; металоконструкції зварочиої споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів (літ. Г-II), загальною площею 687,70 кв.м.

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майнового комплексу, розташованого по вул. Дегтярівській, 21 у м. Києві, який складається з споруди цеху № 5 (п`ять) (Літера Г-І), загальною площею 7053,20 кв.м. і металоконструкцій зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниці складання та випробування редукторів (Літера Г-ІІ), загальною площею 687,70 кв.м., що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОФІС ЛАИН" (ідентифікаційний код юридичної особи: 32560054) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЛГРІ" (ідентифікаційний код юридичної особи: 32736292), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Н.Г. 20.02.2019 за реєстровим № 352.

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45620611 від 20.02.2019 15:58:25, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Ніно Геннадіївна, з закриттям розділу щодо об`єкту нерухомого майна номер 000, номер запису про право власності 30380986.

- визнати припиненим право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ОФІС ЛАЙН" на майновий комплекс, загальною площею 7740,9 кв.м., який розташований в місті Києві за адресою: вулиця Дегтярівська, будинок 21, до складу якого входили: споруда цеху № 5 (літ. Г-І), загальною площею 7053,20 кв.м.; металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів (літ. Г-II), загальною площею 687,70 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 10.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" набуло у власність та на даний час є єдиним власником торгівельно-офісного центру (літ. Г), загальною площею 9 606, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21.

При цьому, позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі" відбулося відчуження неіснуючого майнового комплексу особою, право власності якого на момент продажу припинилося внаслідок знищення майна. Це в свою чергу зумовило прийняття рішення про реєстрацію права власності Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі" на знищене нерухоме майно, а отже і земельні ділянки на яких воно було розташоване.

Вказане на переконання позивача обумовило порушення його майнових прав, оскільки, унеможливлює на законних підставах використовувати земельну ділянку, яка призначена для обслуговування торгівельно-офісного центру, а також створює ризики для безпечної експлуатації торгівельно-офісного центру.

Так, позивач стверджує, що оспорюваний договір купівлі-продажу та рішення державного реєстратора, на підставі яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Валгрі" набуло права власності на неіснуючий (знищений шляхом знесення) майновий комплекс, беззаперечно порушують права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест", як власника торгівельно-офісного центру.

Таким чином, як про це вказує позивач, враховуючи, що на момент вчинення оспорюваного договору купівлі-продажу не були додержані вимоги ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, останній підлягає визнанню судом недійсним, у зв`язку з чим, позивач й звернувся до суду на захистом своїх порушених прав з даним позовом.

Розглянувши матеріали позовної заяви господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження, враховуючи предмет позову, категорію та складність справи суд вважає за доцільне розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 28.08.2019.

Також даною ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Барамія Ніно наступні докази: належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу майнового комплексу у складі: споруда цеху № 5 (літ. Г-І), загальною площею 7053,20 кв.м. та металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів (літ. Г-ІІ), загальною площею 687,70 кв.м., що розташований по вул . Дегтярівській , 21 у м. Києві, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі" від 20.02.2019 за реєстровим № 352; належним чином засвідчені копії документів, що були надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" для нотаріального посвідчення вказаного договору; інші відомості та належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45620611 від 20.02.2019 15:58:25 з відкриттям розділу щодо об`єкту нерухомого майна номер 000, номер запису про право власності 30380986.

20.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання приватного нотаріуса Барамія Н.Г., до якого додано докази, які витребовувалися ухвалою суду від 01.08.2019.

Також даним клопотанням приватний нотаріус просив суд змінити склад учасників справи та розглядати справу за відсутності останнього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 11.09.2019.

11.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-2, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та відзив на позовну заяву від відповідача-1, яким відповідач-1 також просить суд відмовити у задоволені позову повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 25.09.2019.

25.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача-2 про долучення доказів, до якого додано платіжні доручення, а від позивача надійшло клопотання про залучення доказів, до якого додано висновок будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів та оголошено перерву до 04.10.2019.

01.10.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли відповіді на відзиви відповідача-1, 2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.10.2019.

17.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення від відповідача -2, до яких відповідачем було додано додаткові докази по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/10116/19 призначено на 30.10.2019.

30.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення позивача на заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Валгрі".

У судовому засіданні 30.10.2019 оголошено перерву до 08.11.2019.

У судовому засіданні 08.11.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача-2 щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представники відповідача-1, 3 у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 08.11.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріелт Прайм", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В., за реєстровим номером 878, набуло у власність торгівельно-офісний центр (літ. Г) за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21, загальною площею 9606,40 кв.м.

Право власності зареєстроване державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. 10.12.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, номер запису про право власності: 29358718.

Колишнім власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" було проведено реконструкцію придбаного заявником нерухомого майна під торгівельно-офісний центр.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" за цією ж адресою також належав на праві власності майновий комплекс, загальною площею 7740,9 кв.м., до складу якого входили: споруда цеху № 5 (літ. Г-І), загальною площею 7053,20 кв.м., металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів (літ. Г-II), загальною площею 687,70 кв.м, який до моменту реконструкції безпосередньо примикав до адміністративної будівлі (літ. Г).

В результаті реконструкції нежитлової будівлі адмінкорпусу (літ. Г) під торгівельно-офісний центр, вказаний майновий комплекс було повністю знесено. На земельній ділянці, яка раніше знаходилася під майновим комплексом, лишилися залишки будівельних конструкцій.

Частина залишків будівельних конструкцій майнового комплексу примикають до торгівельно-офісного центру (літ. Г), а частина знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер: :88:061:0182, що підтверджується матеріалами справи.

03.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техінвентаризація" було укладено договір № 505 (НЖ-2019) про надання послуг з обстеження конструкцій будівель майнового комплексу: "Споруда цеху № 5 (літ. Г-І)" та "Металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів (літ. Г-ІІ)", за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вулиця Дегтярівська, 21.

За результатами проведеного обстеження було складено технічний звіт № 505 (НЖ-2019).0-ТЗ, з якого вбачається, що стан залишків будівельних конструкцій майнового комплексу: "Споруда цеху № 5 (літ. Г-І)" та "Металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів (літ. Г-ІІ)" є аварійним. Залишки будівельних конструкцій несуть загрозу не лише людям, які користуються будівлею торгівельно-офісного центру, а і безпосередньо конструкціям торгівельно-офісного центру (літ. Г). Задля безпеки людей і уникнення загрози нерухомому майну Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест", залишки конструкцій повинні бути ліквідовані.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі" (далі - покупець) був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна: майнового комплексу, який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 21, до складу якого входить: споруда цеху № 5 (літ. Г-І), загальною площею 7053,20 кв.м. та металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів (літ. Г-ІІ), загальною площею 687,70 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Н.Г. за реєстровим № 352 та зареєстроване право власності Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі" на майновий комплекс з відкриттям розділу щодо об`єкту нерухомого майна номер 000, номер запису про право власності 30380986.

Позивач зазначає, що на підставі означуваного договору відбулося відчуження знищеного майнового комплексу Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн", в той час, коли його право власності на момент продажу припинилося внаслідок знищення майна.

Як про це вказує позивач, наявність зареєстрованого права власності на майновий комплекс Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі", створює перешкоди у ліквідації Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" залишків майнового комплексу, які створюють загрозу торгівельно-офісному центру за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вулиця Дегтярівська, 21, (літ. Г), що належить на праві власності позивачу, а також несе ризик настання відповідальності за знищення чужого майна. При тому, неможливість ліквідації залишків майнового комплексу порушує та в подальшому продовжуватиме порушувати права Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест".

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" розпочало передбачену Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженим Рішенням Київської міської Ради від 20 квітня 2017 року № 241/2463, процедуру відведення у користування земельної ділянки кадастровий номер: :88:061:0182 для обслуговування і експлуатації належного йому торгівельно-офісного центру (літ. Г). До складу земельної ділянки, яка необхідна для належного обслуговування і експлуатації торгівельно-офісного центру, входять вільні від забудови земельні ділянки, які раніше були під знищеними будівлями майнового комплексу.

Наведена обставина додатково вказує на порушення майнових прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест", оскільки наявність зареєстрованих прав на майновий комплекс за Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі" створює для позивача перешкоди у вільному користуванні належним йому майном та унеможливлює використання земельної ділянки, на якій перебувають залишки майнового комплексу, для обслуговування торгівельно-офісного центру.

Відповідно до висновку експерта № 122/19 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 10.09.2019, яка здійснена на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Валгрі" при проведенні зовнішнього візуального обстеження об`єкту дослідження конструктивних елементів споруди цеху № 5 літера Г-І майнового комплексу встановлено в наявності такі конструктивні елементи будівлі, як фундаменти, колони, підлога, решта конструктивних елементів будівлі демонтовано. При цьому, експерт вказав, що вказані залишки майнового комплексу є нерухомим майном.

Із висновку експерта вбачається, що огляд конструктивних елементів металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниці складання та випробування редукторів (літ. Г-II), загальною площею 687,70 кв.м. не проводився, а тому, не встановлено що даний об`єкт є нерухомим майном.

Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 № 1440, нерухоме майно (нерухомість) - земельна ділянка без поліпшень або земельна ділянка з поліпшеннями, які з нею нерозривно пов`язані, будівлі, споруди, їх частини, а також інше майно, що згідно із законодавством належить до нерухомого майна.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Статтею 101 ГПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із додатків до висновку експерта № 122/19 від 10.09.2019, зокрема, фотознімків наданих експертом Лісниченком С.В. вбачається, що на земельній ділянці розташовані залишки демонтованого нерухомого майна, а саме колони (підлога, стіни та стеля відсутні), які не відповідають ознакам нерухомого майна, встановленим ст. 181 ЦК України, та переміщення яких є можливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Суд вважає передчасним висновком експерта, що знесений майновий комплекс має ознаки нерухомого майна та відповідає поняттю нерухомого майна.

Окрім того, у матеріалах справи міститься висновок будівельно-технічної експертизи № 28-09/19, складеної 23.09.2019 на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест", в якому експерт зазначив, що одиниця, що вказана в правовстановлюючому документі - договорі купівлі-продажу від 20 лютого 2019 року як "Споруда цеху № 5" літ. "Г-І" загальною площею 7053,2 кв.м., що розташована по вул. Дегтярівська, 21 в м. Києві на момент обстеження це конструкції, які залишились від будівлі знаходяться в аварійному стані.

Конструкції, які залишились від будівлі "Споруда цеху 5" ліг. "Г-І" загальною площею 7053.2 кв.м. по вул. Дегтярівська, 21 в м. Києві" (яке є предметом договору купівлі-продажу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі", що 20.02.2019 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Н.Г. за реєстровим № 352) - характеризуються технічним станом "Аварійний (IV)": Конструкції залізобетонних колон - мають місце дефекти та пошкодження, що свідчать про зниження її несучої здатності. На основі розрахунків та аналізу дефектів і пошкоджень неможливо гарантувати цілісність конструкцій на період підсилення, особливо, якщо можливий "крихкий" характер руйнування. Необхідно вжити заходів безпеки: вивести людей із зони можливого обвалення до ліквідації залишків конструкцій.

Конструкції, які залишились від будівлі "Металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів" літ. "Г-ІІ" загальною площею 687,7 кв.м. по вул. Дегтярівська, 21 в м. Києві" (яке є предметом договору купівлі-продажу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі", що 20.02.2019 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Н.Г. за реєстровим № 352) - характеризуються технічним станом "Аварійний" (IV)": місцями присутні фрагменти бетонної підлоги, ділянка вільна, не використовується.

Конструкції, які залишилися від будівлі "Споруда цеху № 5" літ. "Г-І" загальною площею 7053 кв. м., та від будівлі "Металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів" літ. "Г-ІІ" загальною площею 687,7 кв.м. по вул. Дегтярівська, 21 в м. Києві (яке є предметом договору купівлі-продажу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі", що 20.02.2019 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Н.Г. за реєстровим № 352) знаходиться в аварійному (зруйнованому) стані, для них недоцільно проводити відновлення. Фактично дані конструкції не можуть бути використані у складі об`єкта нерухомості та не можуть входити до складу об`єктів нерухомості майнового комплексу, використання об`єкта нерухомості за його функціональним призначенням неможливе.

Також у будівельно-технічній експертизі № 28-09/19 від 23.09.2019 зазначено, що конструктивна схема одиниці, що вказана у правовстановлюючому документі - договорі купівлі-продажу від 20 лютого 2019 року, як "Споруда цеху № 5" літ. "Г-І" загальною площею 7053,2 кв.м., що розташована по вул. Дегтярівська, 21 в м. Києві, (згідно інвентаризаційної справи Київського міського БТІ) є прибудованою будівлею до будівлі літ. "Г". На момент обстеження крайній ряд колон (конструкцій в аварійному стані, які залишились від будівлі літ. "1-І") примикає безпосередньо до будівлі літ. "Г" (яка знаходиться в експлуатації та використовується як адміністративна), що функціонально обмежує використання даної будівлі.

Відповідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 6 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з підпунктом 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У мотивувальній частині наведеного рішення Конституційний Суд України зазначив, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", як правило, не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними.

Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Отже, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 74 ГПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Суд звертає увагу на те, що завданням правосуддя є захист охоронюваних законом прав та інтересів осіб.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Наслідком прийняття судового рішення має бути реальне поновлення прав та/або інтересів особи, які були порушені.

Судовий захист майнових інтересів осіб, названих у статті 4 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 20 Господарського кодексу України здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання правочину недійсним.

Згідно пункту 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як передбачено ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, обов`язковими умовами визнання договору недійсним є наявність у позивача певного суб`єктивного права (охоронюваного інтересу) - об`єкту судового захисту, порушення у зв`язку з укладенням відповідного договору таких прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі, та належність обраного способу судового захисту. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу майнового комплексу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі" суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд погоджується із доводами позивача, що зміст оспорюваного договору купівлі-продажу майнового комплексу суперечить нормам Цивільного кодексу України, та іншим актам цивільного законодавства з огляду на слідуюче.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна.

Згідно із ч. 1 ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Таким чином, в силу вказаних положень закону право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" на майновий комплекс припинилось, оскільки, майно було знищено шляхом знесення. У зв`язку з цим Товариство з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн", в силу положень ч. 1 ст. 317 ЦК України, також втратило право і розпоряджатися майновим комплексом, зокрема, право здійснювати його відчуження.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (стаття 656 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Відтак суд вказує, що з огляду на викладене вище, згідно оспорюваного договору купівлі-продажу Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" було продано Товариству з обмеженою відповідальністю "Валгрі" нерухоме майно, яке на час продажу було зруйноване, тобто, предмет договору - товар, на час продажу не існував та не міг бути у продавця.

Таким чином, враховуючи, що в момент вчинення оспорюваного договору купівлі-продажу не були додержані вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України, останній підлягає визнанню судом недійсним.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що укладання оспорюваного договору не передбачало дійсної його мети - придбання об`єкту нерухомого майна з метою розпоряджатись ним, а отже, такий правочин не обумовив настання реальних правових наслідків його укладання сторонами, що вказує на недійсність правочину відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи, що судом встановлено недійсність договору купівлі-продажу, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі", то за таких відстав, підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію прав власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Валгрі" на майновий комплекс, індексний номер: 45620611 від 20.02.2019 15:58:25, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Ніно Геннадіївна, яке прийняте на підставі такого договору. Означене обумовлено тим, що вказане рішення за своєю правовою природою є похідним, оскільки приймалось на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу майнового комплексу.

При тому, суд вказує, що посилання відповідача-3 на те, що державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріально округу Барамія Н.Г. не є належним відповідачем у даній справі, як особа, яка вчиняла нотаріальні дії, не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки, нотаріус у даних правовідносинах є державним реєстратором в силу пункту 2 частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і діяв на підставі та у спосіб визначений цим законом, а не законодавством, яке регулює вчинення нотаріальних дій.

Водночас, між позивачем і приватним нотаріусом, як державним реєстратором відсутній спір, що випливає з публічно-правових відносин з суб`єктом владних повноважень.

Оскільки існує спір про право власності на нерухоме майно, та відповідно вимога про скасування запису є похідною, тому, нотаріус як державний реєстратор є належним відповідачем у даній справі.

Суд погоджується із доводами позивача, що право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" на майновий комплекс припинилося в силу його знищення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 27 цього Закону визначено, що однією із підстав для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (в тому числі і державної реєстрації припинення права власності) є рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Суд звертає увагу, що у відповідності до приписів ч. 2 ст. 349 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" мало здійснити усі дії для внесення змін до державного реєстру про припинення права власності на майно у зв`язку із його знищення, однак, відповідач-1 не здійснив таких дій. В той час, вчинив дії направлені на відчуження неіснуючого майнового комплексу відповідачу-2.

Таким чином, суд визнає припиненим права власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" на майновий комплекс, загальною площею 7740,9 кв.м., у зв`язку із знищенням майнового комплексу.

При цьому суд зазначає, що задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права власності та визнання припиненим права власності повністю відновлює порушені права позивача.

У зв`язку з цим, вимога позивача про визнання знищеним нерухомого майна - майнового комплексу не підлягає задоволенню, адже, факт знищення майнового комплексу встановлений в мотивувальній частині рішення на підставі наявних у справі доказів. Саме це є фактичною підставою для задоволення інших позовних вимог, що виключає можливість задоволення судом вимоги про визнання знищеним майнового комплексу.

В той час суд вказує, що викладені відповідачами 1,2 твердження не спростовують доводів позивача та встановлених судом обставин.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідачів 1 та 2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки саме їх дії викликали даний спір, а приватний нотаріус діяв як реєстратор відповідних реєстраційних дій.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" - задовольнити частково.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу майнового комплексу, розташованого по вул. Дегтярівській, 21 у м. Києві, який складається з споруди цеху № 5 (п`ять) (Літера Г-І), загальною площею 7053,20 кв.м. і металоконструкцій зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниці складання та випробування редукторів (Літера Г-ІІ), загальною площею 687,70 кв.м., що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" (ідентифікаційний код юридичної особи: 32560054) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валгрі" (ідентифікаційний код юридичної особи: 32736292), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Н.Г. 20.02.2019 за реєстровим № 352.

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45620611 від 20.02.2019 15:58:25, прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барамія Ніно Геннадіївна, з закриттям розділу щодо об`єкту нерухомого майна номер 000, номер запису про право власності 30380986.

4. Визнати припиненим право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" на майновий комплекс, загальною площею 7740,9 кв.м., який розташований в місті Києві за адресою: вулиця Дегтярівська, будинок 21, до складу якого входили: споруда цеху № 5 (літ. Г-І), загальною площею 7053,20 кв.м.; металоконструкції зварочної споруди дільниці збірки редукторів, дільниця складання та випробування редукторів (літ. Г-ІІ), загальною площею 687,70 кв.м.

5. В іншій частині позову - відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Лайн" (вул. Дегтярівська, буд. 21, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 32560054) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" (вул. Ярославів Вал, буд. 13/2б, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 42677438) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн 50 коп.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валгрі" (вул. Дегтярівська, буд. 21, літ. Г, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 32736292) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард Інвест" (вул. Ярославів Вал, буд. 13/2б, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 42677438) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн 50 коп.

8. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.11.2019

Суддя Д.О. Баранов