ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2019 р. Справа№ 910/7033/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представника згідно з протоколом судового засідання від 20.11.2019

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.07.2019

за скаргою на дії та рішення Головного державного виконавця Кузьменка Олексія Степановича Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №910/7033/18 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270, 271 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявленої скарги та рух справи

У червні 2018 року Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» (далі - ТОВ «ФК «Фінілон»), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про звернення стягнення на предмет іпотеки - належну відповідачу квартиру загальною площею 37, 6 кв. м. по вул. Новікова, 10-Б, кв. 52 у м. Севастополі шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 616 589 грн без ПДВ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2018 позов Національного банку України задоволено. У рахунок часткового погашення заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № 19 від 03.03.2009 перед Національним банком України у розмірі 2 674 478 038 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 61 від 24.03.2009, укладеним між Національним банком України та АТ КБ «ПриватБанк», що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 557, а саме квартиру 52 по вул. Новікова, 10-Б у м . Севастополі загальною площею 37,6 кв. м., що належить на праві приватної власності ТОВ «ФК «Фінілон» на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за реєстраційним номером № 1346, на користь Національного банку України. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 616 589 грн без ПДВ. Вирішено питання судових втрат.

14.08.2018, на виконання рішення Господарським судом міста Києва, було видано наказ, по якому, надалі, було відкрито виконавче провадження.

У липні 2019 року ТОВ «ФК «Фінілон» звернулося до суду першої інстанції із скаргою на дії та рішення Головного державного виконавця Кузьменка Олексія Степановича Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - державний виконавець Кузьменко О.С.).

Скарга обґрунтована тим, що під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/7033/18 від 14.08.2018 головним державним виконавцем було винесено постанову ВП № 59063430 від 10.05.2019 про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме квартиру 52 по вул. Новікова, 10-Б у м. Севастополі загальною площею 37,6 кв. м. Однак, всупереч вимог ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» в указаній постанові державний виконавець наклав арешт на його майно понад суму стягнення з нього за наказом Господарського суду міста Києва № 910/7033/18 від 14.08.2018.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у задоволенні скарги ТОВ «ФК «Фінілон» на дії та рішення Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відмовлено.

Ухвалу обґрунтовано тим, що рішенням суду у даній справі встановлено обсяг забезпеченого іпотекою майна боржника зобов`язання у розмірі грн. Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що загальна сума забезпеченого зобов`язання оскаржуваною постановою про накладення арешту не збільшує розміру відповідальності іпотекодавця, визначеної ст. 11 Закону України «Про іпотеку». Тому посилання скаржника, що накладений арешт перевищує вартість предмета іпотеки є безпідставними.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

У серпні 2019 року ТОВ «ФК «Фінілон» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 і ухвалити нове рішення, яким скаргу від 22.08.2019 задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Фінілон» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.07.2019. Надано учасникам час для подачі відзиву, заперечення, клопотань. Справу призначено до розгляду на 20.11.2019.

У судове засідання 20.11.2019 з`явився представник скаржника. Представники стягувача, третьої особи та державний виконавець в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання учасники справи повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення стягувачем та державним виконавцем 28.10.2019, а третьою особою - 05.11.2019.

Скаржник у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

ТОВ «ФК «Фінілон» в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що накладений, під час примусового виконання рішення, державним виконавцем арешт на майно боржника в розмірі загальної заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» перед Національним банком України є неправомірним, оскільки боржник (ТОВ «ФК «Фінілон») несе відповідальність виключно в межах вартості майна, на яке звернуто стягнення. Такі дії державного виконавця суперечать ст. 11, 33 Закону України «Про іпотеку» та ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило, клопотань про продовження строку для їх подачі не заявлялося.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд

Вирішуючи питання обґрунтованості постановлення судом першої інстанції судового рішення про відмову в задоволені скарги боржника на дії державного виконавця щодо накладення арешту на майно боржника, Північний апеляційний господарський суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2018 у даній справі позов Національного банку України задоволено. У рахунок часткового погашення заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № 19 від 03.03.2009 перед Національним банком України у розмірі 2 674 478 038 грн звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 61 від 24.03.2009, укладеним між Національним банком України та АТ КБ «ПриватБанк», що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 557, а саме квартиру 52 по вул. Новікова, 10-Б у м . Севастополі загальною площею 37,6 кв. м., що належить на праві приватної власності ТОВ «ФК «Фінілон» на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за реєстраційним номером № 1346, на користь Національного банку України. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 616 589 грн без ПДВ. Вирішено питання судових втрат.

14.08.2018 Господарський суд міста Києва видав наказ № 910/7033/18 про примусове виконання рішення.

Судом першої інстанції встановив, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України знаходився наказ Господарського суду міста Києва № 910/7033/18 від 14.08.2018, яким, у рахунок часткового погашення заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № 19 від 03.03.2009 перед Національним банком України у розмірі 2 674 478 038 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 61 від 24.03.2009, укладеним між Національним банком України та АТ КБ «ПриватБанк», що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 557, а саме квартиру 52 по вул. Новікова, 10-Б у м . Севастополі загальною площею 37,6 кв. м., що належить на праві приватної власності ТОВ «ФК «Фінілон» на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за реєстраційним номером № 1346, на користь Національного банку України. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 616 589 грн без ПДВ. Виконавче провадження було відкрите постановою цього відділу ВП № 59063430 від 08.05.2019.

10.05.2019 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 59063430, якою накладено арешт на належне ТОВ «Ф «Фінілон» на праві приватної власності нерухоме майно, а саме квартиру 52 по вул. Новікова , 10-Б у м . Севастополі загальною площею 37,6 кв. м. в межах суми стягнення 2 674 478 038 грн.

За приписами ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Вказана норма відповідає імперативним приписам ст. 124 Основного закону України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до положень статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Норми Закону України «Про іпотеку» щодо розміру суми стягнення під час звернення стягнення на майно повністю відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Рішенням суду було встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 616 589 грн без ПДВ. Отже, ТОВ «ФК «Фінілон» має нести відповідальність перед Національним банком України за невиконання АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язань за кредитним договором №19 від 03.03.2009 саме в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст. 343 ГПК України).

Виходячи з наведених обставин та положень чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем у постанові про арешт майна боржника № 59063430 від 10.05.2019 неправомірно встановлено суму стягнення у розмірі 2 674 478 038, 00 грн, оскільки вказана сума є заборгованістю АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №19 від 03.03.2009 перед Національним банком України, а ТОВ «ФК «Фінілон» виступає поручителем за даним кредитним договором згідно іпотечного договору № 61 від 24.03.2009 та несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, початкова ціна продажу якого встановлена у розмірі 616 589 грн без ПДВ. Відповідно, висновок суду першої інстанції про те, що загальна сума забезпеченого зобов`язання оскаржуваною постановою про накладення арешту не збільшує розміру відповідальності іпотекодавця, визначеної ст. 11 Закону України «Про іпотеку» визнається необґрунтованим.

З урахуванням того, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ТОВ «ФК «Фінілон» виступає поручителем за даним кредитним договором згідно іпотечного договору № 61 від 24.03.2009 та несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, початкова ціна продажу якого встановлена у розмірі 616 589 грн без ПДВ, то дії державного виконавця Кузьменка О.С. щодо визначення суми заборгованості, в межах, якої накладено арешт (2 674 478 038, 00 грн із загальної суми заборгованості АТ КБ «Приват Банк») є неправомірним.

Щодо інших доводів скаржника, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території будь-який правочин щодо нерухомого майна, у тому числі щодо земельних ділянок, вчинений з порушенням вимог цього Закону, інших законів України, вважається недійсним з моменту вчинення і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

В скарзі скаржник зазначив, що законом наявна заборона щодо вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Однак, посилання в скарзі на наявну встановлену законом заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника є безпідставним, оскільки чинне законодавство України не містить норм, які забороняють звертати стягнення на майно, яке знаходиться на території Автономної Республіки Крим.

З приписів вищезазначених норм вбачається, що територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією України, а оскільки судові рішення, ухвалені судами іменем України є обов`язковими до виконання на всій території України, суд відхиляє доводи скаржника щодо наявності заборони на вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Отже, Північний апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги боржника на дії державного виконавця в частині визначення суми заборгованості (2 674 478 038, 00 грн), оскільки такі дії суперечать нормам ст. 11 Закону України «Про іпотек» та ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», що не було враховано судом першої інстанції, у зв`язку з чим останній припустився порушення наведених норм матеріального права.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування ухвали суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення - про часткове задоволення скарги ТОВ «ФК «Фінілон» на дій державног овикоанвця.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, 271, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 281 - 283, 343 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі № 910/7033/18 - задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/7033/18 - скасувати.

3. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича задовольнити частково.

Визнати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича від 10.05.2019 у виконавчому провадженні № 59063430 про арешт майна боржника неправомірною в частині визначення суми заборгованості.

Зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) та провести виконавчі заходи у виконавчому провадженні № 59063430 у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення, а також апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 25.11.2019

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич