ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. Справа №926/3371/17

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

О.І. Матущак,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Ковчег» (надалі ТзОВ «Агро-Ковчег») б/н від 23.09.2019 (вх. № 01-05/3537/19 від 27.09.2019)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 27.08.2019 (суддя А.А.Бутирський; повний текст рішення складено 02.09.2019)

у справі № 926/3371/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль (надалі ПАТ Райффайзен Банк Аваль) в особі Львівської обласної дирекції ПАТ Райффайзен Банк Аваль

до відповідача: ТзОВ «Агро-Ковчег»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 )

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за участю:

від позивача (в режимі відеоконференції): Хуторянець О.В. адвокат (довіреність №111/18 від 26.03.2018);

від відповідача: Дорошенко О.О. адвокат (ордер серії ДН № 093312 від 17.11.2019);

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

18.10.2017р. Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до господарського суду Чернівецької області з позовом до відповідача ТзОВ «Агро-Ковчег» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів по початковій ціні, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме нежитлову будівлю №18а по вул. Залізнична, с. Романківці, Сокирянського району, Чернівецької області, що належить ТзОВ «Агро-Ковчег» для погашення заборгованості в розмірі 19264,70 доларів США.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 02.11.2017 залучено до участі у справі № 926/3371/17 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 57) .

Короткий зміст судових рішень першої, апеляційної та касаційної інстанції

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 06.11.2018р. у справі №926/3371/17 (суддя В.В. Дутка) відмовлено у задоволенні позову (т. 1, а.с. 186-188).

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019р. (головуючий-суддя Г.Т. Кордюк, судді: Б.Д. Плотніцький, М.І. Хабіб) рішення господарського суду Чернівецької області від 06.11.2018р. у справі № 926/3371/17 залишено без змін (т. 2, а.с. 51-57).

Постановою Верховного Суду від 07.05.2019р. касаційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, рішення господарського суду Чернівецької області від 06.11.2018р. та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019р. у справі №926/3371/17 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області (т.2, а.с. 106-117).

Верховний Суд у постанові вказав таке: судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки обставинам та фактам наявності заборгованості Мельника В.В. за кредитним договором №014/0002/24152 від 26.10.2005, встановлених у рішенні Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.07.2018 у справі № 722/1554/16-ц. Суди не з`ясували усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема чи відбулося погашення заборгованості за кредитним договором та наявності правових підстав припинення іпотеки, при цьому судами не наведено правової норми, на підставі якої відмовлено позивачу у захисті його права.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 27.08.2019р. у справі №926/3371/17 (суддя А.А. Бутирський) повністю задоволено позов. Звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів по початковій ціні, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме нежитлову будівлю №18а по вул. Залізнична, с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області, що належить ТзОВ «Агро-Ковчег», для погашення заборгованості в розмірі 19264,70 доларів США. Стягнуто з ТзОВ «Агро-Ковчег» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 7682,62 грн. судового збору (т. 3, а.с. 66-68).

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позичальник за кредитним договором ОСОБА_1 (третя особа) не погасив кредитної заборгованості перед відповідачем. Нежитлова будівля № 18а по вул. Залізнична, с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області продовжує перебувати в іпотеці банку, а новий власник - ТзОВ «Агро-Ковчег» є іпотекодавцем по відношенню до АТ «Райффайзен Банк Аваль». Отже, до відповідача перейшли права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором №011/0002/15400-011/0002/15410 від 28.10.2005 у частині спірного об`єкту нерухомого майна. Відтак, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ «Агро-Ковчег» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Чернівецької області від 27.08.2019 у справі №926/3371/17, в якій просить скасувати зазначене рішення та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає оскаржуване рішення незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не перевірив стан виконання зобов`язання третьої особи перед позивачем та не звернув увагу на те, що судовим рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області вже було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок громадянина Мельника В.В. (третьої особи), вартість якого повністю задовольняє вимоги позивача. Зазначає, що право власності за ТзОВ «Агро-Ковчег» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30.11.2016 року зареєстровано законно, відповідач добросовісно набув майно, а позивач, посилаючись на підробку невідомими особами листа банку про припинення іпотеки, не надав судового рішення про визнання незаконними дій державного реєстратора Коровайко О.С. та скасування реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем. Скаржник вказує, що в матеріалах справи відсутні докази досудового врегулювання спору позивачем. Суд при повторному розгляді справи невірно розтлумачив Закон України «Про іпотеку» та не взяв до уваги пункт 5.1 договору іпотеки, згідно з яким досудове врегулювання спору є обов`язковим. Вважає невірним висновок суду про те, що на момент укладення договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна ОСОБА_1 (позичальник та іпотекодавець) був одним із засновників та кінцевим бенефіціарним власником відповідача, а відтак був обізнаний про те, що заборгованість перед позивачем не погашена.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

АТ «Райффайзен Банк Аваль» у письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає їх безпідставними та надуманими. Зазначає, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не видавав ОСОБА_1 , реєстратору речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 чи будь-якій іншій особі листа № 34/121/16 від 22.11.2016 чи іншого документу. По факту підроблення зазначеного листа відкрито кримінальні провадження в Печерському управлінні поліції ГУНП у м.Києві та у Сокирянському ВП Кельменцівського ВП ГУНП в Чернівецькій області. Незважаючи на те, що записи про іпотеку та заборону, які унеможливлювали відчуження приміщення без згоди Банку, були зняті за підробним документом, в силу статті 23 Закону України «Про іпотеку» та дійсності договору іпотеки, укладеного між Банком та ОСОБА_1 , нерухоме майно продовжує перебувати в іпотеці Банку, а новий власник ТзОВ «Агро-Ковчег» є іпотекодавцем по відношенню до позивача, оскільки заборгованість за кредитним договором не погашена. Просить апеляційну скаргу ТзОВ «Агро-Ковчег» залишити без задоволення, рішення господарського суду Чернівецької області від 27.08.2019 залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_1 не надав письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Вирішення заявлених клопотань

Позивач надіслав на адресу суду клопотання за вих. № 140/8/962 від 06.11.2019 про залучення до участі у даній справі ОСОБА_3 та здійснення процесуального правонаступництва відносно відповідача. В даному клопотанні позивач просить замінити відповідача у справі № 926/3371/17 з ТзОВ «Агро-Ковчег» на ОСОБА_3 . Залучити до участі у справі ТзОВ «Агро-Ковчег» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Вказане клопотання мотивоване тим, що ТзОВ «Агро-Ковчег» було відчужено іпотечне майно фізичній особі ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер: №3373, ННТ 209987, ННТ 2099888, посвідченого 13.09.2019 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. Отже, внаслідок переходу права власності на нерухоме майно до ОСОБА_3 , останній набув статусу іпотекодаця за договором іпотеки № 011/0002/15400-011/0002/15410 від 28.10.2005 і несе всі обов`язки за іпотечним договором.

Колегія суддів, порадившись, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого позивачем клопотання, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Водночас, необхідно зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з імперативними положеннями частини 5 вказаної статті у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (пункт 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частиною 2 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача . Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.ч. 1, 2 ст. 48 ГПК України).

За приписами частини 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України передбачає виключне право суду першої інстанції до прийняття рішення залучити до участі у справі третю особу та іншого відповідача, а також обов`язок суду в такому разі розглянути справу заново (або закрити провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства), що об`єктивно унеможливлює вчинення таких процесуальних дій апеляційним судом на стадії апеляційного перегляду справи.

Висновки щодо застосування норм статей 48, 269 Господарського процесуального кодексу України наведені у постановах Верховного Суду: від 06.12.2018 у справі №905/1364/17; від 26.07.2019 у справі № 912/3968/16.

Крім того, позивач надіслав на адресу суду клопотання за вих. № 140/8/964 від 06.11.2019 про постановлення окремої ухвали за наслідками вчинення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , засновниками ТзОВ «Агро-Ковчег»: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 незаконних дій за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що названими особами із залученням приватного нотаріуса Хоменко ОСОБА_7 , здійснене кримінальне правопорушення, направлене на незаконне відчуження нерухомого майна з метою ухилення від виконання судових рішень, фінансових зобов`язань перед Банком.

Колегія суддів, порадившись, прийшла до висновку, що дане клопотання не підлягає розгляду апеляційним господарським судом, враховуючи суб`єктний склад учасників спору у даній справі, тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Також позивач надіслав на адресу суду клопотання за вих. № 140/8/1009 від 13.11.2019 про витребування доказів, в якому просить витребувати у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко Марини Олександрівни належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 13.09.2019 нежитлової будівлі по вул. Залізнична, буд. №18-а, с. Романківці, станція Романківці Сокирянського району Чернівецької області, загальною площею 670,2 кв.м, що укладено між ТзОВ «Агро-Ковчег» та ОСОБА_3 та витребувати копії усіх документів, що наявні у нотаріальній справі щодо укладення названого договору.

Клопотання про витребування доказів мотивовано тим, що договір купівлі-продажу від 13.09.2019 є важливим доказом у даній справі, який підтверджує відчуження ТзОВ «Агро-Ковчег» нерухомого майна на ОСОБА_3 .

Колегія суддів, порадившись, прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання, враховуючи наступне.

За приписами частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5 ст. 269 ГПК України).

Враховуючи ту обставину, що вищеназваний договір купівлі-продажу не був предметом розгляду в суді першої інстанції, а по суті, вважається новим доказом, якого не існувало на час прийняття оскаржуваного судового рішення, клопотання про його витребування на стадії апеляційного перегляду справи не може бути задоволене.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі та заперечив щодо задоволення заявлених позивачем клопотань.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача підтримав заявлені клопотання, просив залишити без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 27.08.2019 у справі № 926/3371/17, апеляційну скаргу без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

26.10.2005 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (на дату укладення кредитного договору - АППБ Аваль) (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №014/0002/24152, відповідно до п. 1.1 якого Кредитор, на положеннях та умовах цього договору надає Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 85000,00 доларів США із сплатою процентної ставки в розмірі 12,5 % річних та терміном користування по 25 жовтня 2015 року (п.п. 1.2, 1.4 договору) (т. 1, а.с. 14).

Договір набуває чинності з часу надання Позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені) (п. 8.1 договору).

Згідно із п. 5.1 договору Позичальник зобов`язаний повернути всю суму отриманих кредитних коштів не пізніше дати остаточного погашення кредиту, тобто до 25.10.2015.

З метою забезпечення повернення кредиту та відсотків за користування ним між Банком (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 011/0002/15400-011/0002/15410 від 28.10.2005, відповідно до умов якого в іпотеку Іпотекодержателю передано нежитлову будівлю № 18-а по вул. Залізнична, ст. Романківці Сокирянського району Чернівецької області, належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31.08.2005 Виконавчим комітетом Романківецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області на підставі рішення № 146 від 22.08.2005 (т. 1, а.с. 15-18).

28.10.2005 приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Шамбра В.А. до Державного реєстру іпотек був внесений запис про іпотеку № 2542865, що підтверджується Витягом з Державного реєстру іпотек від 28.10.2005 №5295088 та до Єдиного державного реєстру заборон на відчуження нерухомого майна, запис про заборону на відчуження № 2542889, що підтверджується Витягом №5295222 від 28.10.2005 (т. 1, а.с. 31,32)

02.12.2013 записи про іпотеку та заборону були перенесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за записами 3632413 (запис про іпотеку) та 3632479 (запис про заборону) відповідно (т. 1, а.с. 24).

З довідки за № 34/121/16 від 22.11.2016 вбачається, що Банк просив реєстратора скасувати обтяження з нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Романківці, вул. Залізнична 18 АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40), номер запису про іпотеку №3632413, номер запису про обтяження за №3632479 у зв`язку з погашенням боргових зобов`язань в повному обсязі (т. 1, а.с. 107).

У своєму позові Банк заперечив достовірність вищеназваної довідки, посилаючись на її підроблення невідомими особами, та зазначає, що по факту її підроблення відкрито кримінальні провадження в Печерському управлінні поліції ГУНП у м.Києві та у Сокирянському ВП Кельменцівського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, виданої 30.05.2017, іпотека та обтяження майна були припинені 28.11.2016 на підставі довідки (листа) за № 34/121/16 від 22.11.2016, виданої ПАТ "Райффайзен банк Аваль" Чернівецька обласна дирекція (т. 1, а.с. 24).

Право власності ТзОВ "Агро-Ковчег" на спірне майно зареєстровано 30.11.2016 згідно з записом №17727885 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 05.10.2017 (т. 1, а.с. 33-34)

Згідно з позовною заявою, 05.10.2017 року Іпотекодержателю - АТ «Райффайзен Банк Аваль» стало відомо, що предмет іпотеки - нежитлова будівля № 18а по вул. Залізнична, с.Романківці, Сокирянського району, Чернівецької області за договором купівлі-продажу, посвідченому 30.11.2016 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., була відчужена ОСОБА_1 на користь відповідача ТзОВ «Агро Ковчег».

В матеріалах справи міститься копія рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.07.2018 р. у справі №722/1554/16-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача: Сокирянська районна державна адміністрація Чернівецької області та ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Даним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0002/24152 від 26.10.2005 в сумі 13302,68 доларів США заборгованість по тілу кредиту; 3682,34 доларів США заборгованість по відсотках; 697320,981 грн. заборгованість по нарахованій пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок за адресою: 28 Червня, 80 в с.Романківці, Сокирянського району, Чернівецької області, що належить ОСОБА_1 (т.1, а.с. 171-175).

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ТзОВ "Агро-Ковчег" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів по початковій ціні, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме нежитлову будівлю № 18а по вул. Залізнична, с. Романківці, Сокирянського району, Чернівецької області, що належить ТзОВ "Агро-Ковчег" для погашення заборгованості в розмірі 19264,70 доларів США.

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ході розгляду справи суд встановив, що підставою виникнення спірних правовідносини між сторонами є невиконання Позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору, належне виконання якого забезпечене іпотекою.

Згідно із частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

За приписами статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.ч. 2, 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

У відповідності до норм статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» унормовано, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Статтею 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ст. 17 Закону України «Про іпотеку»).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

З аналізу наведеної норми права вбачається, що іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Отже, у разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно.

Згідно з наявним у справі розрахунком заборгованості за кредитним договором №014/0002/24152 від 26.10.2005, який не спростували належними і допустимими доказами ні відповідач, ні третя особа у даній справі, Позичальник - ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань по своєчасному поверненню суми кредиту та нарахованих процентах, у звязку з чим станом на момент заявлення позову та на час винесення оскаржуваного судового рішення за ним обліковується заборгованість в розмірі 19264,70 доларів США, з яких борг по тілу кредиту в сумі 13302,68 доларів США та по відсотках - в сумі 5962,02 доларів США (а.с.12, 13, т.1).

Обставини і факти наявності заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0002/24152 від 26.10.2005 встановлені також у рішенні Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.07.2018 у справі № 722/1554/16-ц.

Відповідач та третя особа не надали жодних доказів стосовно виконання названого судового рішення в частині, що стосується погашення спірної кредитної заборгованості за рахунок іншого іпотечного майна.

Докази виконання Позичальником ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору № 014/0002/24152 від 26.10.2005 в матеріалах судової справи № 926/3371/17 відсутні, що є підставою для реалізації кредитором своїх прав на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 6.2 договору іпотеки № 011/0002/15400-011/0002/15410 від 28.10.2005 сторони обумовили, що право іпотеки, та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі: припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою; знищення (втрати) предметів іпотеки, якщо Іпотекодавець не змінив або не відновив предмет іпотеки; реалізації предмета іпотеки; набуття Іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Як зазначалось вище, рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.07.2018 у справі №722/1554/16-ц підтверджено наявність боргу у третьої особи ОСОБА_1 перед позивачем, що виключає припинення іпотеки, навіть за умови виключення запису про припинення іпотеки.

Таким чином, третя особа ОСОБА_1 борг перед відповідачем не погасив, нежитлова будівля № 18а по вул. Залізнична, с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області продовжує перебувати в іпотеці Банку, а новий власник ТзОВ «Агро-Ковчег» є Іпотекодавцем по відношенню до АТ «Райффайзен банк Аваль».

Отже, в силу вищеописаних положень ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» до відповідача перейшли права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором №011/0002/15400-011/0002/15410 від 28.10.2005 в частині спірного об`єкту нерухомого майна.

За змістом статей 509, 526,598 Цивільного кодексу України, статей 1, 7 Закону України «Про іпотеку» пункту 6.2 договору іпотеки № 011/0002/15400-011/0002/15410 від 28.10.2005, іпотека припиняється лише у разі припинення у повному обсязі основного зобов`язання, забезпечення якого передбачено іпотечним договором. Відтак, суд першої інстанції вірно встановив, що договір іпотеки не припинився.

З аналізу вищеописаних правових норм та матеріалів даної справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 011/0002/15400-011/0002/15410 від 28.10.2005 шляхом продажу з прилюдних торгів по початковій ціні, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме нежитлову будівлю №18а по вул. Залізнична, с.Романківці, Сокирянського району, Чернівецької області, що належить ТзОВ «Агро-Ковчег» для погашення заборгованості в розмірі 19264,70 доларів США.

Щодо доводів скаржника про невжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Разом з тим, частина 2 названої статті передбачає, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (ч. 3 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»).

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що суд першої інстанції не перевірив стан виконання зобов`язання третьої особи перед позивачем.

З цього приводу колегія суддів зауважує, що відповідно до частин 1, 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Безпідставними є також аргументи скаржника про те, що судовим рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області вже було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок громадянина Мельника В.В. (третьої особи), вартість якого повністю задовольняє вимоги позивача.

Суд наголошує, що ні відповідач, ні третя особа не надали жодних доказів стосовно виконання названого судового рішення в частині, що стосується погашення спірної кредитної заборгованості за рахунок іншого іпотечного майна.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України унормовано: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків по суті спору, наведених в оскаржуваному судовому рішенні.

Виходячи з аналізу вищеописаних правових норм та обставин даної справи, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, суд надав належну оцінку дослідженим доказам, тому рішення господарського суду Чернівецької області від 27.08.2019 у справі №926/3371/17 необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника відповідно до положень статті 129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Ковчег» б/н від 23.09.2019 (вх. № 01-05/3537/19 від 27.09.2019) залишити без задоволення, рішення господарського суду Чернівецької області від 27.08.2019 у справі № 926/3371/17 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.І. Матущак