ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" листопада 2019 р. Справа № 4/207-09

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В. за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Марія» на дії Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі

за позовом Бориспільської міської ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марія»

про визнання договору оренди припиненим, зобов`язання вчинити дії

встановив:

До Господарського суду Київської області 25.11.2019 надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Марія» (далі скаржник, ТОВ «Марія») на дії Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Бориспільський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області), в якій просить суд визнати неправомірною постанову Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області про стягнення виконавчого збору від 13.09.2019 ВП № 42949011 в сумі 16692,00 грн.

Обґрунтовуючи подану скаргу, ТОВ «Марія» посилається на те, що 13.09.2019 старшим державним виконавцем Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Тридід К.О. в рамках виконавчого провадження № 42949011, відкритого 15.04.2014 з виконання наказу Господарського суду Київської області № 4/207-09 від 15.01.2010, винесено постанову про стягнення з боржника ТОВ «Марія» 16692,00 грн виконавчого збору. Скаржник вважає, що сума виконавчого збору визначена Бориспільським МВ ДВС ГТУЮ у Київській області не за фактом початку примусового виконання рішення, а на момент його закінчення, що, на думку скаржника, суперечить як нормам Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, так і нормам Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VII, що є підставою для визнання таких дій протиправними та скасування постанови Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 13.09.2019 ВП № 42949011 про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частиною першою статті 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Приписами статті 341 ГПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У прохальній частині скарги ТОВ «Марія» викладено клопотання про поновлення строку для подання скарги.

Мотивуючи заявлене клопотання, скаржник стверджує, що ним, з урахуванням приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VII, було подано адміністративний позов про скасування постанови Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 13.09.2019 про стягнення виконавчого збору до Київського окружного адміністративного суду, проте ухвалою суду від 04.11.2019, яку отримано скаржником 15.11.2019, відмовлено у відкритті провадження у справі № 320/5950/19, у зв`язку з тим, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки розгляд позовної заяви повинен здійснюватися за правилами ГПК України, судом, який видав виконавчий документ.

Посилаючись на викладені обставини, скаржник просить суд визнати пропуск строку для подання скарги з поважних причин, оскільки скаржник не зволікав з оскарженням незаконних дій виконавчої служби, а вживав заходи передбачені статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VII з оскарження таких дій.

Вирішуючи питання щодо поновлення скаржнику пропущеного строку для подання скарги, суд виходив з наступного.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Водночас ТОВ «Марія» у скарзі на дії державного виконавця зазначило, що зверталось з позовом про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору до Київського окружного адміністративного суду, який 04.11.2019 відмовив у відкритті провадження у справі № 320/5950/19 з огляду на те, що спір має розглядатися за правилами господарського судочинства. Позивачеві було роз`яснено частину п`яту статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Таким чином, з огляду на імперативний припис частини п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що подана скарга має бути розглянута за правилами господарського судочинства виключно і лише тому, що заявнику має бути забезпечено доступ до правосуддя, що включає і розгляд скарги по суті, навіть в іншому, ніж це передбачено законом, судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду у належному, адміністративному, судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 766/10137/17.

З огляду на викладені обставини, строк для подання скарги боржника про визнання протиправної постанови Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області про стягнення виконавчого збору від 13.09.2019 ВП № 42949011 підлягає поновленню.

Частинами першою, другою статті 342 ГПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Керуючись статтями 234, 339, 340-342 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Марія» пропущений строк для подання скарги на дії Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні № 42949011.

2. Прийняти до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Марія» на дії Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні № 42949011.

3. Розгляд скарги призначити на 02.12.2019 о 09:40. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108).

4. Зобов`язати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області подати до суду письмові пояснення щодо скарги.

5. Учасникам справи письмові докази, які подаються до господарського суду, оформити відповідно до вимог статті 91 ГПК України, а пояснення викласти письмово. Подача документів здійснюється через канцелярію господарського суду Київської області з супровідним листом.

6. Викликати в судове засідання представників стягувача, боржника та Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Повноваження представників учасників справи мають бути підтверджені документами відповідно до статті 60 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щоткін