ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019м. ДніпроСправа № 904/4249/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є. за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротрансавто", м. Дніпро

про стягнення основного боргу, пені, трьох відсотків річних в сумі 571 853,50 грн

Представники:

від позивача Коркін П.П. виконуючий обов`язків директора наказ №051 від 22.10.2019

від відповідача Cнігур А.С. адвокат, посвідчення №0417 від 03.03.2016, ордер серія ДП№2327/046

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротрансавто" (далі - відповідач) про стягнення 520 831,64 грн основного боргу, 49 395,15 грн пені, 1 626,71 грн трьох відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договорами №697, №697/5 від 19.05.2019, в частині оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019, після усунення позивачем недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.10.2019.

16.10.2019 від ТОВ "Арис-Юг" надійшла заява вих. №1234 від 10.10.2019 про надання додаткових доказів. Суд долучив заяву з додатками до матеріалів справи.

23.10.2019 ТОВ "Дніпротрансавто" подало до суду відзив вих. б/н від 22.10.2019 на позовну заяву, який долучений судом до матеріалів справи. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів надання послуг в сумі позовних вимог та неналежного виконання відповідачем умов договору.

В підготовче засідання, призначене на 24.10.2019, з`явився представник позивача, який повідомив суд, що ТОВ "Арис-Юг" не має наміру користуватись правом на подання відповіді на відзив, в порядку ст. 166 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, ТОВ "Дніпротрансавто" було належним чином повідомлене (15.10.2019) про дату і час проведення засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №202, про причини неявки представника не сповістило.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2019, закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 12.11.2019.

В судовому засіданні 12.11.2019 судом було оголошено перерву до 25.11.2019.

25.11.2019 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні 25.11.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг" (далі - позивач, товариство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпротрансавто" (далі - відповідач, підприємство) укладено договір №697, відповідно до п.1.1. якого, товариство зобов`язується надати послуги по заправці автотранспорту підприємства і надавати додаткові послуги на підставі пред`явлених підприємством пластикових карток.

Підприємство зобов`язується здійснити товариству оплату за надані послуги (п.1.2 договору).

Згідно до п. 2.1.1., 2.1.2. договору, товариство зобов`язується передати підприємству по акту пластикові акти в узгодженому асортименті та кількості, на умовах дійсного договору та протоколів до нього та забезпечити заправку дизельним пальним автотранспорта підприємства на автозаправних станціях (далі - АЗС), вказаних в списку АЗС (відповідно до порядку роботи АЗС) при пред`явленні пластикової карти.

Згідно до п. 2.3.3. договору, підприємство зобов`язано приймати від товариства та підписувати рахунки-фактури, реєстри та акти прийому-передачі наданих послуг та звірки взаєморозрахунків, які є підтвердженням факту прийому підприємством дизельного пального по пластиковим карткам "ARIS".

Відповідно до п. 2.3.5. договору підприємство зобов`язалось виконувати оплату послуг по заправці автотранспорту на умовах передбачених дійсним договором.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна послуг по заправці автотранспорту, діюча між сторонами для розрахунків по договору (далі - ціна), визначається на підставі діючої ціни на АЗС з умовами, передбаченими в протоколах, які є невід`ємною частиною договору.

Ціна дизельного палива та послуг по заправці автотранспорту на АЗС фіксується в платіжній квитанції (чек, виданий терміналом).

Фактом надання послуг підприємству, є чеки "АРИС" встановленою товариством формою. При заправці дизельним паливом на АЗС при обслуговуванні по пластикових картам "АRIS" за допомогою автоматичних терміналів, фактом підтвердженням заправки (доказом) є інформація у виді реєстру, яка надійшла на сервер товариства, підписана товариством та скріплена його печаткою, або актом приймання-передачі наданих послуг та звірки взаємних розрахунків.

У випадку відсутності ціни в платіжній квитанції (чеку), ціна АЗС визначається згідно прейскуранта цін автозаправних станцій, розміщеного на офіційному сайті www. ІНФОРМАЦІЯ_1 .com.

Знижки надаються підприємству на підставі протоколу узгодження умов розрахунків, які є невід`ємною частиною цього договору.

Строк, протягом якого підприємство оплачує вартість наданих послуг по заправці автотранспорту дизельним паливом, вказується в протоколі узгодження умов розрахунків (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 2. протоколу №1 до договору № 697 від 19.05.2015, встановлено наступний строк оплати заправки автотранспорту дизельним пальним: 5 календарних днів з моменту виставлення рахунку (арк.с. 27).

Договір дійсний з моменту підписання до 31.12.2015 року (п. 7.1. договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за 10 днів до моменту закінчення строку його дії жодна з сторін не заявить про необхідність закінчення строку його дії (п. 7.2. договору).

19.05.2019 між між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг" (далі - позивач, комісіонер), Товариством з обмеженою відповідальністю "Арис-Балтія" (далі - комітент), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпротрансавто" (далі - відповідач, підприємство) укладено договір №697/5, відповідно до п.1.1. якого комісіонер у відповідності до договору комісії №01/07/2014 від 01.08.2014, від свого імені та за рахунок комітента зобов`язується укладати договори про надання послуг заправки автотранспорту підприємства дизельним пальним та отриманню додаткових послуг на підставі наданих підприємством пластикових карток "Арис" за межами митної території України.

Відповідно до п. 1.2. договору №697/5, підприємство зобов`язується здійснити комісіонеру оплату за надані послуги.

Пунктом 2.1. договору №697/5 встановлено, що комісіонер від свого імені та за рахунок комітента зобов`язується, передати підприємству по акту пластикові акти в узгодженому асортименті та кількості, на умовах дійсного договору та протоколів до нього; забезпечити заправку дизельним пальним автотранспорта підприємства на автозаправних станціях (далі - АЗС), вказаних в списку АЗС (відповідно до порядку роботи АЗС) при пред`явленні пластикової карти "Арис"; щомісячно здійснювати з підприємством звіряння взаєморозрахунків. Звіряння здійснюється не пізніше 15-го числа місяця, наступним за звітним. Рахунки-фактури на оплату виставляється щотижня по електронній пошті або в електронному вигляді. Реєстри висилаються підприємству щотижня по електронній пошті, у випадку відсутності такої - по факсу.

Згідно з п. 2.3. договору №697/5, підприємство зобов`язується прийняти від комісіонера по акту пластикові картки (п. 2.3.1. договору); приймати від комісіонера та підписувати рахунки-фактури, реєстри та акти приймання-передачі наданих послуг та звіряння взаємних розрахунків, які є підтвердженням факту заправки підприємством дизельного пального по пластиковим карткам "ARIS" за межами митної території України (2.3.3 договору).

Відповідно до п. 2.3.5. договору №697/5, підприємство зобов`язалось виконувати оплату послуг по заправці автотранспорту на умовах передбачених даним договором.

Відповідно до п. 3.1. договору №697/5, ціна послуг по заправці автотранспорту, діюча між сторонами для розрахунків по договору (далі - ціна), визначається на підставі діючої ціни на АЗС з умовами, передбаченими в протоколах, які є невід`ємною частиною договору.

Ціна дизельного палива та послуг по заправці автотранспорту на АЗС фіксується в платіжній квитанції (чек, виданий терміналом).

Фактом надання послуг підприємству, є чеки "АРИС" встановленою комісіонером формою. При заправці дизельним паливом на АЗС при обслуговуванні по пластикових картам "АRIS" за допомогою автоматичних терміналів, фактом підтвердженням заправки (доказом) є інформація у виді реєстру, яка надійшла на сервер комісіонера, підписана комісіонером та скріплена його печаткою, або актами наданих послуг та звірки взаємних розрахунків.

У випадку відсутності ціни в платіжній квитанції (чеку), ціна АЗС визначається згідно прейскуранта цін автозаправних станцій, розміщеного на офіційному сайті комітента www. ІНФОРМАЦІЯ_1 .com.

Приймання ціни підприємством вважається факт заправки автотранспорту, направленого підприємством на АЗС.

Передача дизельного палива на АЗС, поза межами території держави, резидентом якого є підприємство, здійснюється за цінами в національній валюті держави місцезнаходження АЗС та для розрахунків між сторонами перераховуються в умовні одиниці (євро) за курсом національної валюти місця знаходження АЗС до євро, встановленому національним банком цієї держави на день передачі дизельного палива, а надалі у валюту договору за комерційним курсом Міжбанківського валютного ринку на попердній день виставлення рахунку-фактури.

Знижки надаються підприємству на підставі протоколу узгодження умов розрахунків, які є невід`ємною частиною цього договору.

Строк, протягом якого підприємство оплачує вартість наданих послуг по заправці автотранспорту дизельним паливом, вказується в протоколі узгодження умов розрахунків (п. 3.2. договору №697/5).

Договір дійсний з моменту підписання до 31.12.2015 року (п. 7.1. договору №697/5).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за 10 днів до моменту закінчення строку його дії жодна з сторін не заявить про необхідність закінчення строку його дії (п. 7.2. договору №697/5).

Відповідно до п. 1. протоколу №1 до договору № 697/5 від 19.05.2015, встановлено наступний строк оплати заправки автотранспорту дизельним пальним: попередня оплата (арк.с. 28-29).

Звертаючись до суду із цим позовом позивач зазначає, що на виконання умов договорів, позивач передав, а відповідач прийняв в користування пластикові картки, за якими відповідачу надавалися послуги по заправці автотранспорту, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії актів приймання - передачі магнітно-чіпових карток "АРИС" №774 (арк.с. 30), №774/2 (арк.с. 31), №774/3 (арк.с. 32), №774/4 (арк.с. 33), №774/5 (арк.с. 34), №774/6 (арк.с. 35), №774/7 (арк.с. 36), №774/8 (арк.с. 37), №774/9 (арк.с. 38), №774/10 (арк.с. 39), №774/11 (арк.с. 40), №774/13 (арк.с. 41), №774/14 (арк.с. 42).

Позивач зазначає, що в період з квітня 2019 по липень 2019 позивач надав відповідачу послуги по за6правці автотранспорту відповідача дизельним пальним та інших послуг на АЗС в межах та поза межами території України по пластиковим карткам "Aris" на загальну суму 838 121,03 грн, що підтверджується актами наданих послуг та звірки взаємних розрахунків №ЗкП-000185 (697/5)-З від 30.04.2019 на суму 380 303,73 грн (арк.с. 43), №ЗкП-000186 (697/5)-З від 31.05.2019 на суму 310 155,07 грн (арк.с. 44), №ЗкП-000187 (697/5)-З від 30.06.2019 на суму 91 369,46 грн (арк.с. 45), №ЗкП-000187 (697)-У від 30.06.2019 на суму 46 162,26 грн (арк.с. 46), №ЗкП-000188 (697/5)-З від 31.07.2019 на суму 10130,55 грн (арк.с. 47).

На оплату наданих послуг, позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури з додатками (арк.с.53-88), які були частково оплачені відповідачем на загальну суму 317 289,43 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку (арк.с.50-52).

13.06.2019 відповідач направив позивачу гарантійний лист б/н від 13.06.2019, яким в зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами гарантував оплату боргу до 20.07.2019 за рахунками-фактурами, які виставлені до сплати за період з 30.04.2019 по 12.06.2019 на суму 437 977,59 грн.

Заборгованість за надані позивачем послуги, які надані в період з квітня 2019 по липень 2019 у розмірі 520 831,64 грн відповідач не оплатив, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути її з відповідача.

За неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг за договорами №697, №697/5 від 19.05.2019, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 49 395,15 грн та 3% річних у сумі 1626,71 грн.

Предметом доказування по справі є обставини укладання договорів, факт надання послуг, строк оплати послуг, наявність часткової оплати послуг, строк дії договору, наявність прострочення оплати послуг.

На підтвердження обставин, викладених позивачем у позові, останнім надано до матеріалів справи такі докази:

- копії договорів №697, №697/5 від 19.05.2019 з протоколами №1 від 19.05.2015;

- копії актів приймання - передачі магнітно-чіпових карток "АРИС";

- копії актів наданих послуг та звірки взаємних розрахунків;

- копії рахунків-фактури з додатками;

- копії банківських виписок по рахунку;

- акт звіряння взаєморозрахунків;

- гарантійний лист відповідача від 13.06.2019.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Сторони є суб`єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов`язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов`язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.901 та ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Доказів припинення укладених між сторонами договорів або зміни їх умов, матеріали справи не містять, отже на момент розгляду справи договори є чинними і в силу положень ст. 629 Цивільного кодексу України обов`язковими до виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 11 ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, надання послуг має бути підтверджене відповідними первинними документами, зокрема, актом приймання-передачі послуг з підписами сторін, тощо.

Предметом спору у даній справі є розрахунки за надані послуги, а відтак кожна сторона повинна довести виконання нею зобов`язань виключно на підставі відповідних доказів, первинних бухгалтерських документів, які складаються при наданні послуг, їх прийманні та оплаті за господарськими договорами.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у липні 2019 надано акт №ЗкП-000188 (697/5)-З наданих послуг та звірки взаємних розрахунків від 31.07.2019 на суму 10130,55 грн (арк.с. 47), які не містять підпису уповноваженої особи замовника на підтвердження отримання відповідачем таких послуг.

Здійснений судом детальний аналіз наданого акту №ЗкП-000188 (697/5)-З наданих послуг та звірки взаємних розрахунків від 31.07.2019 на суму 10130,55 грн (арк.с. 47) не дає змоги дійти висновку, що зазначені у акті послуги були надані позивачем.

Крім того, у п. 2.3. договору №697/5 сторони визначили, що підприємство зобов`язується прийняти від комісіонера по акту пластикові картки (п. 2.3.1. договору); приймати від комісіонера та підписувати рахунки-фактури, реєстри та акти приймання-передачі наданих послуг та звіряння взаємних розрахунків, які є підтвердженням факту заправки підприємством дизельного пального по пластиковим карткам "ARIS" за межами митної території України (2.3.3 договору).

Таким чином, надання послуг позивачем за актом №ЗкП-000188 (697/5)-З від 31.07.2019 на суму 10 130,55 грн (арк.с. 47) не підтверджено первинними документами бухгалтерського обліку, оскільки вказаний акт не скріплений підписом представника відповідача, а тому такий акт не може бути належним доказом у розумінні ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

За вказаних обставин, позивачем не доведено факт виникнення між сторонами зобов`язань за не підписаним з боку відповідача актом наданих послуг, а тому й порушення з боку відповідача зобов`язання з їх оплати, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 10 130,55 грн.

Разом з тим, строк оплати наданих послуг за актами наданих послуг та звірки взаємних розрахунків №ЗкП-000185 (697/5)-З від 30.04.2019 на суму 380 303,73 грн (арк.с. 43), №ЗкП-000186 (697/5)-З від 31.05.2019 на суму 310 155,07 грн (арк.с. 44), №ЗкП-000187 (697/5)-З від 30.06.2019 на суму 91 369,46 грн (арк.с. 45), №ЗкП-000187 (697)-У від 30.06.2019 на суму 46 162,26 грн (арк.с. 46), є таким, що настав.

За встановлених обставин, з урахуванням відсутності в матеріалах справи належних доказів оплати відповідачем послуг за вказаними вище актами, строк оплати яких настав, а також доказів на спростування існування у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаними актами, господарський суд вважає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 510 701,09 грн (520 831,64 грн 10 130,55 грн).

Відповідно частини 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено статті 611 Цивільного кодексу України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 1626,71 грн та пеню у сумі 49 395,15 грн за загальний період прострочення з 19.06.2019 по 05.08.2019.

Враховуючи, що судом було встановлено відсутність порушення з боку відповідача зобов`язання з оплати послуг за актом №ЗкП-000188 (697/5)-З від 31.07.2019 на суму 10 130,55 грн, за перерахунком суду, розмір 3% річних за заявлений позивачем період складає 1 595,07 грн. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом положень ч. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена п. 5.5 Договору.

Відповідно до п. 4.2. договорів, в разі порушення строку або умов оплати, передбачених договором або протоколом узгодження умов розрахунків, підприємство сплачує товариству пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

За несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 49 395,15 грн за загальний період прострочення з 19.06.2019 по 05.08.2019.

За перерахунком суду розмір пені за заявлений позивачем період складає 48 916,29 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, в сумі 8 418,18 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротрансавто" (49021, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Берегова, буд. 200, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг" (02141, м. Київ, вул. О.Мишути, 10, оф. 213,214, ) 510 701,09 грн (п`ятсот десять тисяч сімсот одну гривню 09 копійок)- основного боргу, 48 916,29 грн (сорок вісім тисяч дев`ятсот шістнадцять гривень 29 копійок) - пені, 1 595,07 грн (одну тисячу п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 07 копійок) - 3% річних, 8 418,18 грн (вісім тисяч чотириста вісімнадцять гривень 18 копійок) - судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.11.2019

Суддя А.Є. Соловйова