ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2726/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Васильченко Лариси Володимирівни ( АДРЕСА_1 )
до 1-ого відповідача Великобурлуцької районної Державної адміністрації Харківської обл.(62602, смт.Великий Бурлук, вул.Центральна,9) , 2-ого відповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Марченко Іллі Леонідовича ( 62602, Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Центральна, 9) 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - фізичну особу - підприємця Шестопалова Сергія Михайловича ( АДРЕСА_2 ).
про скасування реєстрації
за участю представників:

Представник позивача- Єгоров С. Г., адвокат;

Представник відповідача -не з`явився

Представник відповідача - не з`явився,

Представник відповідача- не з`явився,

Представник третьої особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Васильченко Лариса Володимирівна звернулась до господарського суду Харківської області із позовною заявою до 1-ого відповідача Великобурлуцької районної Державної адміністрації Харківської обл., 2-ого відповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Марченко Іллі Леонідовича , в якій просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію суборенди земельної ділянки, індексний номер :29958054 від 08.06.2016 15:17:27 державного реєстратора Марченко І.Л. Великобурлуцької районної державної адміністрації .

Разом із позовом позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, а також визначено третьою особою на стороні відповідача фізичну особу - підприємця Шестопалова Сергія Михайловича ( АДРЕСА_2 ).

Ухвалою господарського суду від 27.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 922/2726/19. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на "24" вересня 2019 р. о 11:30.

Цією ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів:

Витребувано у Великобурлуцької районної Державної адміністрації Харківської обл.(62602, смт. Великий Бурлук, вул.Центральна,9) рішення про державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки, індексний номер: 29958054 від 08.06.2016 державного реєстратора Марченко І.Л. та документи з реєстраційної справи , на підставі яких було прийнято рішення .

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - фізичну особу - підприємця Шестопалова Сергія Михайловича ( АДРЕСА_2 ).

16.09.2019 року від Великобурлуцької районної Державної адміністрації Харківської обл, через канцелярію суду (вх.№21998) надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що державний реєстратор Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області Марченко Л.І. діючи в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, перевіривши надані документи і встановивши, що вони відповідають законодавству України і не містять заборон для реєстрації передбачених ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 08 серпня 2016 року здійснив державну реєстрацію речового права, а саме Договору суборенди земельної ділянки листопада 2010 року.

Також, останнім заявлено клопотання про розгляд справи без присутності представника Великобурлукцької райдержадміністрації.

Протокольною ухвалою суду від 24.09.2019 року, на підставі ст. 42, ст. 183, ст. 232 ГПК України, відкладено підготовче засідання на 10 жовтня 2019 року о(б) 10:00 год.

02.10.2019 року від Фізичної особи - підприємця Васильченко Лариси Володимирівни, через канцелярію суду (вх.№23649) надійшла відповідь на відзив, в якому останній наголошував на тому, що договір суборенди щодо земельної ділянки загальною площею 20,6605 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0613, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 всупереч вимогам статті 93 Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, не був зареєстрований у встановленому порядку.

Також, наголошував на тому, що відсутність державної реєстрації договору суборенди земельної ділянки від 18.11.2010, підтверджується копією відповідного договору суборенди, долученої до матеріалів справи третьою особою на стороні відповідача.

02.10.2019 року від Фізичної особи - підприємця Васильченко Лариси Володимирівни, через канцелярію суду (вх.№23653) надійшла заява про зміну предмету позову щодо скасування державної реєстрації права суборенди земельної ділянки , в якій останній просив суд :

Залучити в якості співвідповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області Кривошей Віталія Олександровича

Змінити предмет первісного позову доповнивши наступною позовною вимогою:

- визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48528521 від 05.09.2019 09:49:42 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Кривошей Віталія Олександровича.

- Витребувати у Великобурлуцької районної Державної адміністрації Харківської обл. (62602, смт. Великий Бурлук, вул.Центральна,9) рішення про державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки, індексний номер: 29958054 від 08.06.2016 державного реєстратора Марченко І.Л. та документи з реєстраційної справи , на підставі яких було прийнято рішення .

Ухвалою господарського суду від 10.10.2019 року, задоволено клопотання Фізичної особи - підприємця Васильченко Лариси Володимирівни про витребування доказів. Витребувано у Великобурлуцької районної Державної адміністрації Харківської обл.(62602, смт. Великий Бурлук, вул.Центральна,9) рішення про державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки, індексний номер: 29958054 від 08.06.2016 державного реєстратора Марченко І.Л. та документи з реєстраційної справи , на підставі яких було прийнято рішення .

Задоволено клопотання Фізичної особи - підприємця Васильченко Лариси Володимирівни про залучення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області співвідповідачем ОСОБА_3 по справі№922/2726/19.

Залучено Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області співвідповідачем по справі№922/2726/19.

Задоволено заяву Фізичної особи - підприємця Васильченко Лариси Володимирівни про зміну предмету позову в порядку ст.46 ГПК України, доповнивши наступною позовною вимогою:

- визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію суборенди земельної ділянки, індексний номер :48528521 від 05.09.2019 09:49:42 державного реєстратора Кривошея В.О. Великобурлуцької районної державної адміністрації .

21.10.2019 року від Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області співвідповідачем ОСОБА_3 , через канцелярію суду (вх.№25127) надійшов відзив на позовну заяву,в якому просив суд закрити провадження у справі №922/2726/19,оскільки , на думку третього відповідача ,спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства .

Протокольною ухвалою суду від 22.10.2019 року, на підставі ст. 183, ст.177, ст. 232 ГПК України, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 05 листопада 2019 року о(б) 11:30 год.

В судовому засіданні 22.10.2019 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи у судовому засіданні по суті на 05.11.2019 об 11:30 год.

В порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про дату та час судового засідання по суті ухвалами суду від 22.10.2019.

В судовому засіданні 05.11.2019 року оголошено перерву до 13.11.2019 року до 12:30 год., та в судовому засіданні 13.11.2019 року до 27.11.2019 року о 11 :30.

У судовому засіданні 27.11.2019р. позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Перший відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив.

Другий відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надали. Ухвала суду про відкриття провадження у справі повернута на адресу суду з позначкою пошти "За закінченням строку зберігання".

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою другого відповідача - Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Марченко Іллі Леонідовича є 62602, Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Центральна, 9.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду по справі були надіслані відповідачам, але не отримані та були повернуті до суду у зв`язку із відсутністю адресата, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки АТ «Укрпошта».

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Третій відповідач свого представника в судове засідання не направив, про те разом із відзивом, останнім подано заяву про розгляд справи за відсутності третього відповідача .

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду (вх.№28686) звернувся з клопотанням щодо відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із неможливістю бути присутнім у судовому засіданні.

Розглядаючи клопотання представника третьої особи щодо відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне:

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Приписами статті 183 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначених ГПК строків підготовчого провадження у випадку визначеному частиною другою статті 202 ГПК.

При цьому, це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain)

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999р.)

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»)

В той же час, роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (параграф 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі «Красношапка проти України»).

У зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання у зв`язку із неявкою представника третьої особи та відмовляє у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по цій справі, у судовому засіданні 27.11.2019. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, розпорядженням Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 21.03.2006 № 97 затверджено проект відведення земельної ділянки зі ставком ОСОБА_2 та передано земельну ділянку в оренду строком на 49 років для рибогосподарських потреб на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, площею 20,6605 га.

Так, 24.03.2006 між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки па території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, площею 20,6605 га, з них: під пасовищами - 9,2783 га, під господарським шляхами - 0,3080 га, дамба - 0,0335 га, під болотами - 0,6583 га, водне дзеркало - 9,9425 га, сіножаті - 0,4399 га.

Згідно пункту 8 договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006 договір укладено на 49 років.

За актом приймання-передачі об`єкту оренди від 24.03.2006 ОСОБА_2 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку зі ставком на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, площею 20,6605 га.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2012, посвідченого державним нотаріусом Марченко Н.І., право на оренду земельної ділянки на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, площею 20,6605 га. що були надано ОСОБА_2 на підставі договору оренди від 24.03.2006 перейшло до Васильченко Лариси Володимирівни .

Судом встановлено, що 23 вересня 2015 року між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та Васильченко Ларисою Володимирівною укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006, зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємство Центр державного земельного кадастру за № 03, відповідно до якої внесено зміни у договір від 24.03.2006 та зазначено орендарем земельної ділянки Васильченко Ларису Володимирівну .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 84712403 від 10.04.2017 право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 19.04.2016, орендар Васильченко Л.В. , строк дії договору 49 років.

Поряд із тим, розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 17.11.2010 № 340 погоджено укладання договору суборенди ОСОБА_2 на земельну ділянку на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, площею 20,6605 га.

18 листопада 2010 року між ОСОБА_2 (орендар) та ОСОБА_1 (суборендар) укладено договір суборенди земельної ділянки, що знаходиться в користуванні орендаря згідно з договором оренди від 24.03.2006.

08 червня 2016 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Великобурлуцької районної державної адміністрації Марченко І.Л., проведено державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки, індексний номер: 29958054 від 08.06.2016 15:17:27 за договором від 18.11.2010. укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В подальшому рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48528521 від 05.09.2019 09:49:42 державним реєстратором прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Кривошей Віталієм Олександровичем проведено повторну реєстрацію права суборенди земельної ділянки загальною площею 20,6605 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0613 за ОСОБА_1

Позивач вважає дії державного реєстратора Марченко І.Л. щодо проведення державної реєстрації права суборенди земельної ділянки, індексний номер 29958054 від 08.06.2016 15:17:27 за договором від 18.11.2010 та проведення повторної державної реєстрації суборенди земельної ділянки, індексний номер 48528521 від 05.09.2019 09:49:42 державним реєстратором Кривошеєм В.О. незаконними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

В силу приписів статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюються відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровано права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду . Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування регулюються правовими нормами Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції що були чинні на день виникнення спору. Законом України від 26 листопада 2015 року № 534-УІІІ цей Закон викладено у новій редакції і введено в дію з 01.01.2016.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційно визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - слина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають право власності, речові права, похідні від права власності, право власності на об`єкт незавершеного будівництва та заборона відчуження та арени нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження

В розумінні вимог частини статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" такі речові права (право оренди, суборенди землі) є похідними від права власності на земельну ділянку. Тобто, державну реєстрацію таких похідних прав законодавець зумовлює виключно наявністю зареєстрованого самого права власності на таку земельну ділянку

В частині першій статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме "майно та їх обтяжень" зазначено, що державна реєстрація похідного речового права на земельну ділянку, право власності на яку виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, здійснюється одночасно з державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав на підставі заяви про державну реєстрацію прав.

Судом встановлено, що договір суборенди з ОСОБА_1 на земельну ділянку на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, площею 20,6605 га укладено 18 листопада 2010 року, тобто до 01.01.2013, однак державна реєстрація у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на час проведення державної реєстрації прав суборенди на земельну ділянку не була поведена.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або . частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендованя земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що 08.06.2016 державним реєстратором сектору з питань державної реєстрації речових прав Великобурлуцької районної державної адміністрації Марченко І.Л. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29958054.

Судом також встановлено, що 05.09.2019 року державним реєстратором сектору з питань державної реєстрації речових прав Великобурлуцької районної державної адміністрації Кривошеєм В.О. прийнято рішення про повторну державну реєстрацію суборенди земельної ділянки, індексний номер :48528521 від 05.09.2019 09:49:42 .

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2016, чинної на момент реєстрації права суборенди) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі. Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2016, чинної на момент реєстрації права суборенди) розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав.

Крім того, відповідно до статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

При цьому, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

В порушення вказаних вимог законодавства України державним реєстратором Марченко не було перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Суд зазначає, що на момент проведення державної реєстрації договору суборенди та прийняття спірного рішення про державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки № 29958054 від 08.06.2016, право оренди вказаної земельної ділянки вже було зареєстровано в державному реєстрі речових прав 19.04.2016 за Васильченко Л.В .

Таким чином, державний реєстратором не було встановлено відсутності суперечностей між вже зареєстрованим правом оренди земельної ділянки за Васильченко Л.В. та заявленим правом суборенди ОСОБА_1 на підставі договору суборенди з ОСОБА_2 .

Здійснивши аналіз діючого законодавства, судом встановлено, що відповідачі, приймаючи вказані рішення, порушили вимоги чинного законодавства, зокрема Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1952-IV) щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Щодо клопотання третього відповідача про закриття провадження у справі викладеного у відзиві на позовну заяву, господарський суд констатує наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму, і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини другої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, від 27 червня 2018 року у справі № 815/6945/16.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У справі, що розглядається, спір виник стосовно правомірності рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права за договором суборенди, укладеного між Фізичною особою - підприємцем Васильченко Ларисою Володимирівною та державними реєстраторами прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Кривошей В . О. та Марченко І. Л . з підстав існування чинного договору оренди цієї ж земельної ділянки укладеного Великобурлуцькою районною державною адміністрацією з ОСОБА_2 , право на яке в подальшому перейшло Васильченко Л.В . Відтак, у даній справі фактично оскаржується чинність договору оренди, на підставі якого було прийнято рішення про державну реєстрацію речового права, тобто існує спір між двома суб`єктами господарської діяльності щодо права оренди на земельну ділянку (чинності одного з договорів оренди землі).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. У свою чергу, індивідуальні особливості врегулювання правовідносин між сторонами - договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з положеннями статті 17 цього ж Закону об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки спірні правовідносини фактично виникли між фізичною особою-підприємцем Васильченко Л.В. та фізичною особою-підприємцем Шестопаловим С.М. стосовно права оренди на земельну ділянку, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися за правилами ГПК України.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та керуючись приписами вищенаведених нормативних актів, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведено належними та допустимими доказами, тому суд доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію суборенди земельної ділянки, індексний номер :29958054 від 08.06.2016 15:17:27 державного реєстратора Марченко І.Л. Великобурлуцької районної державної адміністрації та визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48528521 від 05.09.2019 09:49:42 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Кривошей Віталія Олександровича.

Судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 123, 129, 207, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію суборенди земельної ділянки, індексний номер :29958054 від 08.06.2016 15:17:27 державного реєстратора Марченко І.Л. Великобурлуцької районної державної адміністрації .

Визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію суборенди земельної ділянки, індексний номер :48528521 від 05.09.2019 09:49:42 державного реєстратора Кривошея В.О. Великобурлуцької районної державної адміністрації .

Стягнути з Великобурлуцької районної Державної адміністрації Харківської обл.(62602, смт. Великий Бурлук, вул.Центральна,9, код 04059622) на користь Фізичної особи - підприємця Васильченко Лариси Володимирівни ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) - 1280,67грн. судового збору .

Стягнути з Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Марченко Іллі Леонідовича ( 62602, Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Центральна, 9) на користь Фізичної особи - підприємця Васильченко Лариси Володимирівни ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) - 1280,67грн. судового збору

Стягнути з Державного реєстратора прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Кривошея Віталія Олександровича ( 62602, Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Центральна, 9 )на користь Фізичної особи - підприємця Васильченко Лариси Володимирівни ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) - 1280,67грн. судового збору

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа - підприємець Васильченко Лариса Володимирівна ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) .

Перший відповідач: Великобурлуцька районна Державна адміністрація Харківської обл.(62602, смт. Великий Бурлук, вул.Центральна,9) .

Другий відповідач: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Марченко Іллі Леонідовича ( 62602, Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Центральна, 9) .

Третій відповідач:Державний реєстратор прав на нерухоме майно Великобурлуцької РДА Кривошея Віталія Олександровича ( 62602, Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Центральна, 9 ) .

Повне рішення складено "28" листопада 2019 р.

Суддя О.О. Присяжнюк