ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" грудня 2019 р. Справа№ 910/10240/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/10240/19 (суддя Бойко Р.В., повний текст складено - 22.10.2019) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс» до публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Національні Інвестиції» Луньо Іллі Вікторовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Комфорт» та публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Глобал» про визнання зобов`язань та іпотеки припиненими, визнання незаконним рішення

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/10240/19 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс» задоволено частково; визнано припиненим зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс» за кредитним договором №144-14 від 23.06.2014, укладеним між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні Інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс»; визнано незаконним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.07.2019 №157 «Про затвердження умов продажу активів АТ «Банк «Національні інвестиції» в частині відчуження прав за кредитним договором №144-14 від 23.06.2014, укладеним між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні Інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс», та договором іпотеки від 24.06.2015, укладеним між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні Інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. за реєстровим №4896.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.07.2019 №157 в частині відчуження прав за кредитним договором №144-14 від 23.06.2014 та договором іпотеки від 24.06.2015, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. за реєстровим №4896 та прийняти в цій частині нове, яким у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс» відмовити в повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з вимог апеляційної скарги, апелянт не погоджується з рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 в частині визнання незаконним рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.07.2019 №157 «Про затвердження умов продажу активів АТ «Банк «Національні інвестиції» в частині відчуження прав за кредитним договором №144-14 від 23.06.2014, укладеним між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні Інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс», та договором іпотеки від 24.06.2015, укладеним між публічним акціонерним товариством «Банк «Національні Інвестиції» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ікар-Люкс», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. за реєстровим №4896.

Враховуючи, що за подання позовної заяви в зазначеній частині, обґрунтованим розміром судового збору було 1 921 грн. (за позовну вимогу немайнового характеру), апелянт оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку, має сплатити 150 відсотків вказаної суми, тобто 2 881,50 грн.

В свою чергу, апелянтом доказів оплати судового збору до суду не надано.

При цьому, колегія суддів повідомляє скаржника, що з 01.10.2019 змінено реквізити для сплати судового збору за подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Разом з тим, в прохальній частині апеляційної скарги скаржник просить відстрочити сплату судового збору до першого судового засідання у справі.

Колегія суддів, розглянувши вказане клопотання, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, вказаною статтею передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за вичерпних умов. При цьому, приписами цієї статті визначено суб`єктів оскарження щодо яких можна здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Враховуючи відсутність у даному випадку умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З огляду на зазначене, колегія суддів відхиляє клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Крім цього, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Оскільки, апеляційна скарга залишається без руху на підставі статті 260 Господарського процесуального кодексу України, то відповідно і вищезазначене клопотання судом наразі не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 у справі №910/10240/19 залишити без руху.

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів оплати судового збору у розмірі 2 881,50 грн., протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 02.12.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко