ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"20" листопада 2019 р. Справа № 911/5186/14

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши матеріали

за позовною заявою ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Консоль ЛТД",

м. Сімферополь

про визнання дій незаконними

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/5186/14 за заявою Комунального підприємства "Управління контролю за благоустроєм міста" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Консоль ЛТД", провадження в якій порушено ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2015 р.

Постановою господарського суду Київської області від 04.08.2016 р. визнано банкрутом ТОВ Фірми "Консоль ЛТД" та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Наразі триває ліквідаційна процедура ТОВ Фірми "Консоль ЛТД", повноваження ліквідатора останнього виконує арбітражний керуючий Демчан Олександр Іванович.

18.11.2019 р. на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Консоль ЛТД", відповідно до змісту якого позивач просить суд: «визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Консоль ЛТД" в особі ліквідатора - Демчана Олександра Івановича щодо реалізації лот № 1 в оголошенні про проведення аукціону з продажу майна ТОВ Фірми "Консоль ЛТД", а саме: Лот № 1 - 81/100 об`єкту незавершеного будівництва житловий комплекс з адміністративними та комерційними приміщеннями (І черга), за адресою: м. Дніпро, вул. Поля, 8 незаконними.».

Поряд з зазначеним, 18.11.2019 р. позивач звернувся з заявою про забезпечення вищевказаного позову, шляхом заборони реалізації 81/100 об`єкту незавершеного будівництва за проектом житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями (1 черга), за винятком квартир, що знаходяться в іпотеці Дніпровської міської ради та частини об`єкту незавершеного будівництва, що визнана за третіми особами на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015 року у справі № 200/22893/14-ц, що є Лотом № 1 в оголошенні про проведення відкритих торгів від 18.10.2019 року.

Розглянувши вищенаведену заяву позивача про забезпечення позову, судом встановлено наступне:

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що слід вважати доведеною та такою, що не підлягає доказуванню, встановлену судовим рішенням по цивільній справі №200/22893/14-ц (провадження №2/200/976/15) обставину, що ОСОБА_1 є власником у спільній частковій власності з іншими власниками об`єкту незвершеного будівництва у житловому комплексі з адміністративними та комерційними приміщеннями, з визначеною будівельною адресою: м. Дніпро, вул. Поля (біля будинку 2) та вул. Ливарна та відповідно до Розпорядження міського голови м. Дніпропетровська адресою: м. Дніпропетровська, вул. Поля 8. Разом з тим, ліквідатором виставлено на продаж майно - 81/100 об`єкту незавершеного будівництва житловий комплекс з адміністративними та комерційними приміщеннями (І черга), за адресою: м. Дніпро, вул. Поля 8, на переконання позивача, без правових на те підстав, у зв`язку з чим з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до ліквідатора з відповідною вимогою, проте останній не відреагував належним чином, не здійснив дії спрямовані на припинення реалізації вказаного майна. Виходячи з наведеного, позивач звернувся з відповідним позовом, однак врахувавши, що за період розгляду даного спору торги з продажу вказаного майна можуть відбутись, також вирішив звернутись з заявою про забезпечення позову.

Згідно частинами першою та другою ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами частини першої ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії та/ або вжиття інших заходів до забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання (заяви) про забезпечення позову.

Аналогічного висновку дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 15.08.2018 р. у справі № 907/835/17.

Разом з тим, судом встановлено, що в основу обґрунтувань необхідності вжиття заходів до забезпечення позову позивачем покладено саме обставини, на які він посилається в обґрунтування заявлених в позовній заяві вимог та наявність саме яких і була підставою для звернення до суду з позовною заявою про визнання неправомірними дій ліквідатора ТОВ Фірми "Консоль ЛТД". Отже, заявником не враховано, що при вирішенні питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки, як вже зазначалось, питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави відносно майна, що є предметом спору), що у майбутньому, у разі задоволення позовних вимог, може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, що в свою чергу порушить права позивача. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. (даної позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 21.01.2019 р. у справі № 902/483/18).

Разом з тим, позивачем під час звернення з вищевказаною заявою про забезпечення позову вищенаведене не враховано, так як в обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач посилається на обставини, які покладено в основу звернення з позовом, крім того, звертаючись з позовом про визнання незаконними дій ліквідатора ТОВ Фірми "Консоль ЛТД", позивач просить вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони реалізації об`єкта нерухомого майна, яке, враховуючи зазначені визначені позивачем позовні вимоги, не є предметом спору.

Більше того, позивачем не визначеного осіб, яким слід заборонити вчиняти певні дії щодо відповідного майна.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 74 ГПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приписами частини першої статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на все вищенаведене, проаналізувавши аргументацію викладену в заяві про забезпечення позову, врахувавши не доведення позивачем за первісним позовом наявності обставин, що свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, з урахуванням предмету позову - визнання незаконними дій ліквідатора ТОВ Фірми "Консоль ЛТД", суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення позову з зазначених в ній мотивів та визначеним заходом до забезпечення позову, який, на переконання позивача, слід вжити для забезпечення реального виконання рішення за результатами розгляду позову є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 13.11.2019 р. б/н (вх. № 277/19 від 18.11.2019 р.) про забезпечення позову відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 20.11.2019 р.

Суддя А.В. Лопатін