ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Черкаси справа № 925/1168/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., із секретарем судового засідання Юхименко О.В.,

за участю представника позивача - Савінського К.В., адвокат,

розглянув справу за позовною заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг»

до Приватного підприємства «Імпексагро»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

третя особа на стороні відповідачів Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про зняття арешту з майна,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» звернулося з позовом до суду, у якому просить зняти арешт:

з однокімнатної квартири, загальна площа 36,2 кв м, житлова площа 19,9 кв м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Христинівський район, місто Христинівка, вулиця Маяковського, 12, квартира 1, який накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №45283675, виданою 04.11.2014 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (запис про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 7600608).

з нежилого приміщення, магазин «Молоко», загальна площа 107,2 кв м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, місто Монастирище, вулиця Леніна, 126, який накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №45283675, виданою 04.11.2014 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (запис про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 7600665).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04.10.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 06.11.2019. Цією ж ухвалою до участі у справі залучено Відділ примусового виконання рішень Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

01.11.2019 на електронну адресу та 04.11.2019 засобами поштового зв'язку від Приватного підприємства «Імпексагро» надійшла заява від 25.10.2019, у якій останній визнав позовні вимоги. Також 04.11.2019 через канцелярію від першого відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

У судове засідання 19.11.2019 представники другого відповідача та третьої особи не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у матеріалах справи міститься поштове повідомлення про отримання другим відповідачем ухвали суду про судовий перебіг розгляду справи. Ухвала, направлялась третій особі за місцем її державної реєстрації, повернута до суду поштовим відділенням з відміткою «за місцем обслуговування вибула».

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (Кредитодавець) та Приватним підприємством «Імпексагро» (Позичальник - відповідач 1 у справі) було укладено кредитний договір № 150/12-КL за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику кредитні кошти у формі відкличної кредитної лінії, максимальний ліміт заборгованості за якою становить 4000000,00 доларів США, а Позичальник зобов'язалося повернути в повному обсязі кредит та сплатити проценти за користування кредитом (далі Кредитний договір).

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача 1 за кредитним договором Кредитодавець та Позичальник уклали договір іпотеки, посвідчений 01.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим №3798, зі змінами та доповненнями, внесеними до нього договорами про внесення змін, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. 08.11.2012 за реєстровим № 5440, 07.12.2012 за реєстровим № 5978, 27.12.2012 за реєстровим № 6387, 17.01.2014 за реєстровим № 257 (далі договір іпотеки), згідно з яким відповідач 1 передав в іпотеку Банку, серед іншого, таке нерухоме майно: 1) однокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: Черкаська обл. Христинівський р-н, м.Христинівка, вул. Маяковського, буд.12, кв.1, загальна площа 36,2 кв м, житлова площа 19,9 кв м (далі - квартира); 2) нежиле приміщення, магазин «Молоко», що знаходиться за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, м.Монастирище, вул.Леніна, буд.126, загальна площа 107,2 кв м (далі - нежиле приміщення).

08.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (новий кредитор - позивач у справі) уклали договір №3 про відступлення прав вимоги, за яким Банк відступив шляхом продажу позивачу права вимоги до Приватного підприємства «Імпексагро» за кредитними договорами боржника серед яких і кредитний договір №150/12-КL.

Також 08.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (первісний Іпотекодержатель/Заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (далі новий Іпотекодержатель/Заставодержатель- позивач) уклали договір про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим №207, за яким Банк відступив шляхом продажу позивачу права вимоги до відповідача-1 за договором іпотеки.

У зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» звернуло стягнення на квартиру та нежиле приміщення в рахунок виконання його зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.06.2019 було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 36.2 кв м за адресою: вул.Маяковського, 12, кв.1, м.Христинівка,Черкаська область та нежиле приміщення магазин «Молоко», загальною площею 107,2 кв м за адресою: вул. Леніна, буд. 126, м.Монастирище, Черкаська область за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг».

Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі виконавчого листа №757/27838/13-ц, який виданий 23.10.2014 Печерським районним судом м.Києва, накладено арешт на все рухоме на нерухоме майно Приватного підприємства «Імпексагро», що також підтверджується Інформацією про виконавче провадження. Як свідчить Інформація про виконавче провадження №45283675, боржником у цьому провадженні зазначено Приватне підприємство «Імпексагро», стягувачем - Публічне акціонерне товариство «Банк» «Київська Русь». Стягнення заборгованості відбулося за кредитним договором №5416-20/11-1 від 07.02.2011 у розмірі 90155244,61 грн, а також судового збору у розмірі 1147,00 грн на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №45283675 було завершене 04.12.2015, проте на дату завершення виконавчого провадження №45283675, арешт знятий був.

Наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги у повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом та відновленням свого права власника.

Згідно з нормами статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 1054, 1055 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Загальні положення про забезпечення виконання зобов'язання викладені у § 1 Глави 49 Цивільного кодексу України. Згідно з положеннями статті 546 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до статті 572, 574 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави (статті 576, 583 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами першою, другою 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язання. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та правочинів.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 Цивільного кодексу України).

Статтями 512, 514 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений, зокрема, шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 213 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 цього Кодексу). Отже, заміна кредитора у зобов'язанні не припиняє самого зобов'язання, а тільки приводить до вибуття однієї з його сторін (первісного кредитора), на місце якої приходить інша особа (новий кредитор).

Відповідно до стаття 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах.

Як встановлено судом первісний кредитор - Публічне акціонерне товариство «Златобанк» відступив новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» права вимоги за кредитним договором №150/12-КL від 22.06.2012, а також права вимоги за договором іпотеки. Отже, як вбачається із матеріалів справи позивач на підставах, що не заборонені законом внаслідок укладення правочину набув право власності на нерухоме майно та здійснив державну реєстрацію вказаного права.

Відповідно до частини 1 статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи арешт на спірне майно був накладений арешт державним виконавцем на підставі виконавчого листа №757/27838/13-ц виданого 23.10.2014 Печерським районним судом м.Києва, водночас, як свідчать матеріали справи 04.12.2015 виконавче провадження було завершено, що підтверджується відомостями автоматизованої системи виконавчого провадження, проте, арешт, який був накладений у зв'язку з проведенням виконавчих дій у виконавчому провадженні №45283675 державним виконавцем знятий не був, що позбавляє права позивача розпоряджатися своїм майном.

Перший відповідач у своїй заяві визнав позовні вимоги позивача.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого може бути визнання права, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Отже, з огляду на встановлені судом обставини справи та наведені правові норми, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» є обґрунтованими, можуть бути захищені обраним позивачем способом захисту, тому підлягають до повного задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, відшкодування судового збору покладається солідарно на першого та другого відповідачів. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позову позивачем була сплачена загальна сума судового збору 3842 грн. Оскільки перший відповідач до початку розгляду справи по суті подав суду заяву, у якій визнав позовні вимоги повністю, суд дійшов висновку, що 960 грн 50 коп підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України. Решта сплаченого позивачем судового збору у сумі 960 грн 50 коп підлягає до стягнення з першого відповідача, а сума судового збору 1921 грн 00 коп підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок другого відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зняти арешт з однокімнатної квартири загальна площа 36,2 кв м, житлова площа 19,9 кв м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Христинівський район, місто Христинівка, вулиця Маяковського, 12, квартира 1, який накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №45283675, виданою 04.11.2014 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (запис про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 7600608).

Зняти арешт з нежилого приміщення, магазин «Молоко», загальна площа 107,2 кв м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, місто Монастирище, вулиця Леніна, 126, який накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №45283675, виданою 04.11.2014 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (запис про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 7600665).

Стягнути з Приватного підприємства «Імпексагро» (вул.Гоголя,137, офіс 20, м.Черкаси,18007, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (вул.Михайлівська, 21Б. нежитлове приміщення 34, м.Київ, 01001 ) 960 грн 50 коп судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (вул.Олексія Терьохіна, 8А, офіс 111, 04080, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (вул.Михайлівська, 21Б. нежитлове приміщення 34, м.Київ, 01001 ) 1921 грн 00 коп судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (вул.Михайлівська, 21Б. нежитлове приміщення 34, м.Київ, 01001 ) з державного бюджету 960 грн 50 коп судового збору, який був сплачений позивачем згідно з платіжним дорученням №672 від 20.09.2019.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення підписане 28.11.2019.

Суддя О.І.Кучеренко