ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1328/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Килич Мехмет Онур ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 24.07.2017 у розмірі 120 888,60 грн., з якої 49 992,00 грн. - заборгованість за кредитом, 27 504,92 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 11 988,84 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 31 402,84 грн. - пеня

Представники:

Від позивача - Акрабова О.М. (довіреність від 18.05.2017 № 6642-К-О);

Від відповідача - не з`явився.

Суть спору:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Килич Мехмет Онур (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 24.07.2017 у розмірі 120 888,60 грн., з якої 49 992,00 грн. - заборгованість за кредитом, 27 504,92 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 11 988,84 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 31 402,84 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 16.05.2019 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із необхідністю усунути недоліки позовної заяви, а саме зазначити в позовній заяві уточнення щодо підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, в семиденний термін з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1328/19, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті на 16.07.2019.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 29.07.2019.

В судовому засіданні 29.07.2019 представник позивача подав до суду клопотання, згідно якого, у зв`язку із необхідністю надати додаткові докази по справі № 916/1328/19, просить суд здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.07.2019 задоволено клопотання представника позивача АТ Комерційного банку "Приватбанк", постановлено розглядати справу № 916/1328/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання суду призначено на 29.08.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду від 29.08.2019 відкладено підготовче засідання до 16.09.2019.

Протокольною ухвалою від 16.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 09.10.2019.

Протокольною ухвалою від 09.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.10.2019.

Протокольною ухвалою від 29.10.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 15.11.2019.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити їх.

Позовні вимоги із посиланням на статті 11, 509, 526, 530, 549, 559, 610, 611, 634, 639, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статті 173, 174, 193, 216, 230, 231 Господарського кодексу України, обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору, неповерненням кредитних коштів у передбачений договором термін та не сплатою в повному обсязі процентів у вигляді щомісячної комісії.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить власний підпис представника Відповідача на розписці про оголошення перерви. Надав відзив на позовну заяву від 28.10.2019 № 5-10/19 (вх. № 22262/19 від 28.10.2019) в якому просить суд в задоволенні позовних вимог АТ "Приватбанк" відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що сторони при укладанні договору досягли згоди з усіх істотних умов договору.

15.11.2019 на адресу господарського суду надійшла Відповідь на відзив від 11.11.2019 № 20191029/4540 (вх. № 23641/19 від 15.11.2019).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в:

24.07.2017 Фізична особа-підприємець Кіліч Мехмет Онур (Відповідач) через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису (а.с. 18) Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги ,,КУБ" (а.с. 17). Відповідно до вказаної заяви позичальник (Відповідач) приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "Приватбанк" http://privatbank.ua.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 Анкети-заяви від 24.07.2017 вид кредиту: строковий. Розмір кредиту: визначається ПриватБанком, вказується у профілі позичальника (Відповідача) на сайті kub .pb.ua. Строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів. Проценти (комісія) за користування кредитом: 2 % в місяць від початкового розміру кредиту. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в пункті 1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять 4 % на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частинами першою, другою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На виконання умов договору Позивачем перераховано на рахунок Відповідача кредитні кошти в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою за особовим рахунком ФОП Кіліч Мехмет Онур (а.с. 27).

Відповідачем частково погашено заборгованість за кредитом в розмірі 8,00 грн. - 28.08.2017 (а.с. 29).

Отже сума заборгованості Відповідача за кредитом складає 49 992,00 грн. (50 000,00 - 8,00 = 49 992,00).

Докази повернення Відповідачем кредитних коштів у зазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Судом встановлено, що заборгованість Відповідача за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість складають суму у розмірі 27 504,92 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем (а.с. 25-26).

Заборгованість Відповідача за відсотками у вигляді щомісячної комісії складає суму в розмірі 11 988,84 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем (а.с. 25-26).

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У Анкеті-заяві позичальника від 24.07.2017, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню за несвоєчасну сплату кредиту і заборгованість у вигляді щомісячної комісії.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині сум пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 24.07.2017, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК": https://privatbank.ua.

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК": https://privatbank.ua, що надані Позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (Договір є чинним з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання та перерахування банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (пункт 3.2.8.11 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил розумів Відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, про що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що зазначено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в своїй постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 про те, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК": https://privatbank.ua/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються Відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами від 24.07.2017 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім того, у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасну сплату відсотків та погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення суми пені в розмірі 31 402,84 грн. з вищевказаних підстав.

На підставі викладеного суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 49 992,00 грн. - заборгованості за кредитом, 27 504,92 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 11 988,84 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, статтями 525, 526, 536, 549, частинами першою, другою статті 551, статтею 610, частиною першою статті 612, статтями 625, 629, частиною першою статті 633, статтями 634, 1046, частиною першою статті 1048, частиною першою статті 1049, частиною першою статті 1050, частинами першою, другою статті 1054, статтею 1055, статтею 1056-1 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, постановою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, статтями 129, 231, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Килич Мехмет Онур ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 49 992,00 грн. (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 00 коп.) - суму основного боргу, 27 504,92 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот чотири гривні 92 коп.) - відсотки нараховані на прострочену заборгованість, 11 988,84 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 84 коп.) - відсотки у вигляді щомісячної комісії та витрати на сплату судового збору в розмірі 1 421,99 грн. (одна тисяча чотириста двадцять одна гривня 99 коп.).

3. Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Килич Мехмет Онур в частині стягнення 31 402,84 грн. - пені.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 листопада 2019 р.

Суддя Ю.А. Шаратов