ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 904/5653/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О, Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.

за участю представників:

позивача - не з`явилися

відповідача - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Криворізької міської ради

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 (суддя Мельниченко І. Ф.)

і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.07.2019 (головуючий суддя Парусніков Ю. Б., судді Білецька Л. М., Чередко А. Є.)

у справі № 904/5653/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Криворізької міської ради

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - позивач, ПрАТ "ММК ім. Ілліча") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Криворізької міської ради (далі - відповідач, Рада) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 09.11.2017 № 2017594, шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору у редакції позивача.

Зокрема, позивач просив: доповнити договір пунктом 4.1 та викласти його в наступній редакції: "4.1 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 190 398 317,33 грн станом на 01.01.2018"; внести зміни до пункту 7 розділу "Орендна плата" договору, виклавши його в наступній редакції: "Річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі 0,25% (1%*25%) від нормативної грошової оцінки землі, що становить 504 555,84 грн відповідно до розрахунку, наведеного у додатку № 1 до цієї угоди, який є її невід`ємною частиною".

2. Позовні вимоги аргументовано тим, що згідно із Законом України від 07.12.2017 № 2245-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" (який набрав чинності з 01.01.2018) статтю 284 Податкового кодексу України (далі - ПК України) доповнено пунктом 284.4, відповідно до якого, на думку позивача, для гірничодобувних підприємств установлено спеціальну ставку плати за землю, що зумовлює необхідність внесення відповідних змін до умов договору оренди.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.07.2019, позов задоволено, визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 09.11.2017 № 2017594 у запропонованій позивачем редакції.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили із того, що положення пункту 284.4 статті 284 ПК України встановлюють розмір плати за землю відповідної категорії у вигляді орендної плати, що має наслідком внесення відповідних змін у договірні відносини сторін щодо оренди земельних ділянок визначених категорій.

5. Суди зазначили, що позивач використовує надані йому в оренду земельні ділянки, безпосередньо для здійснення видобутку корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин у вигляді залізної руди. Вказані обставини підтверджуються спеціальним дозволом на користування надрами (реєстраційний № 3950) від 07.07.2006, виданим позивачеві для видобування залізних руд, втрачених при підземному видобутку, в якості сировини для металургійного і хімічного виробництва загальною площею 114,0 га, з метою видобування корисних копалин, актом від 17.01.2017 № 3173 про надання гірничого відводу площею 123,46 га, договором від 09.11.2017 № 2017594 про надання позивачеві в оренду земельної ділянки з цільовим призначенням для розміщення кар`єру "Північний" площею 60,0001 га.

6. Таким чином, прийняті зміни до ПК України в частині розрахунку плати за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобутку корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин є підставою для внесення змін до умов договору оренди з огляду на імперативність приписів ПК України.

7. Суд апеляційної інстанції зазначив, що запропоновані позивачем умови додаткової угоди до договору оренди повністю відповідають положенням пункту 274.1 статті 274, пункту 284.4 статті 284 і пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції і постановою суду апеляційної інстанції, Рада звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

9. Скаржник наголошує на помилковості висновків судів, що цільове використання орендованої земельної ділянки - для видобування залізних руд, адже за умовами договору оренди у користування позивача передано земельну ділянку із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення кар`єру "Північний", а не для розробки родовищ корисних копалин, тому застосування визначеного у пункті 284.4 статті 284 ПК України розміру орендної плати є безпідставним.

10. Також, скаржник зазначає, що позивачем не доведено, яким чином між собою співвідносяться орендована земельна ділянка площею 60,0001 га з площею земельних ділянок зазначених у спеціальному дозволі та акті про надання гірничого відводу.

11. Крім цього, заявник касаційної скарги зазначає, що положення пункту 284.4 статті 284 ПК України не можуть застосовуватися щодо орендної плати за землю, оскільки стаття 284 ПК України регулює особливості саме оподаткування платою за землю, а не особливості сплати орендної плати.

12. Скаржник не погоджується з висновками судів щодо мети Закону України від 07.12.2017 № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" і зазначає, що питання перерозподілу надходжень між бюджетами взагалі не було предметом дослідження у цій справі.

13. Скаржник також звертає увагу, що запропоновані позивачем у додатковій угоді умови, не можуть бути прийняті Радою, адже не узгоджуються з рішенням Ради від 24.06.2015 № 3727.

Позиція позивача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

14. У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "ММК ім. Ілліча" просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, адже Верховний Суд уже висловив правову позицію щодо застосування пункту 284.4 статті 284 ПК України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. 07.07.2006 Державною службою геології та надр України надано ПрАТ "ММК ім. Ілліча" спеціальний дозвіл на користування надрами № 3950 для видобування з Саксаганського родовища (кар`єр "Північний" (до горизонту - 160 м)) залізних руд, втрачених при підземному видобутку, в якості сировини для металургійного та хімічного виробництва.

16. 09.11.2017 між Радою (орендодавець) і ПрАТ "ММК ім. Ілліча" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 2017594 (далі - Договір), відповідно до пунктів 1, 2 якого орендодавець на підставі рішення міської ради від 25.10.2017 № 2189 передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 60,0001 га із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення кар`єру "Північний" з кадастровим номером :06:065:0071, яка розташована у Саксаганському районі, м. Кривого Рогу.

17. Згідно з пунктом 6 Договору його укладено терміном до 07.07.2019.

18. Пунктом 7 Договору сторони погодили, що річна орендна плата за землю на момент укладання Договору вноситься орендарем в розмірі 1 816 399,95 грн виключно у грошовій формі за ставкою 0,9% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

19. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. Орендар самостійно зобов`язується щорічно відповідно до інформації Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, опублікованої у засобах масової інформації, здійснювати індексацію нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженою Кабінетом Міністрів формою, що заповнюється під час укладання або зміни умов Договору чи продовження його дії.

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору (пункт 8).

20. Пунктом 37 Договору визначено, що він вважається укладеним з дати підписання сторонами і набирає чинності з моменту його державної реєстрації згідно діючого законодавства.

21. Відповідно до акта Державної служби з питань праці від 17.01.2017 № 3173 ПрАТ "ММК ім. Ілліча" надано гірничий відвід з метою розробки Саксаганського родовища залізних руд (кар`єр "Північний", втрачених при підземному видобутку (до горизонту - 160 м), який знаходиться у м. Кривому Розі).

22. 01.01.2018 набув чинності Закон України від 07.12.2017 № 2245-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році".

23. Пунктом 50 названого Закону, статтю 284 ПК України доповнено пунктом 284.4 такого змісту: "284.4 Плата за землю за земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу".

24. З огляду на зазначені положення закону позивач підготував проект додаткової угоди до Договору, який передбачав, у тому числі, зміну умов пункту 7 Договору шляхом викладення його в наступній редакції: "7. Річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі 0,25% (1% * 25%) від нормативної грошової оцінки землі, що становить 504 555,84 грн, відповідно до розрахунку, наведеного у додатку № 1 до цієї угоди, який є її невід`ємною частиною". Зазначена додаткова угода була надана відповідачу супровідним листом від 23.02.2018.

25. Відповідач розглянув пропозицію позивача і відмовив у підписанні спірної додаткової угоди, що і стало причиною спору.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

26. Предметом позову у цій справі є внесення змін до укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки в частині розрахунку орендної плати у зв`язку із внесенням змін до ПК України.

27. Як уже зазначалося, між позивачем і відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, цільове призначення якої землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

28. У пункті 7 Договору сторони узгодили, річна орендна плата за землю на момент укладення договору вноситься орендарем в розмірі 1 816 399,95 грн виключно у грошовій формі за ставкою 0,9% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У пункті 11 Договору зазначено, що розмір та сума орендної плати переглядається, у тому числі, у разі зміни граничного розміру орендної плати за землю, визначеного ПК України.

29. Водночас у статті 284 ПК України наведено особливості оподаткування платою за землю.

30. Згідно із Законом України від 07.12.2017 № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" статтю 284 ПК України доповнено пунктом 284.4 (діє з 01.01.2018), відповідно до якого плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

31. Отже з 01.01.2018 для гірничодобувних підприємств для видобування корисних копалин і розробки родовищ корисних копалин установлено спеціальну ставку плати за землю.

32. Як убачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, спірна земельна ділянка використовується позивачем з метою забезпечення видобування корисних копалин (пункт 5 цієї постанови).

33. Беручи до уваги наведені обставини, суди дійшли правильного висновку, що прийняття змін до ПК України у частині розрахунку плати за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин і розробки родовищ корисних копалин, є підставою для внесення відповідних змін до умов укладеного між сторонами договору оренди землі з огляду на імперативність приписів цього Кодексу.

34. Верховний Суд вважає безпідставними доводи скаржника, що дія положення пункту 284.4 статті 284 ПК України, згідно з яким передбачено пільги щодо плати за землю відповідної категорії, не поширюється на орендарів земель комунальної власності, адже ці особи є платниками плати за землю у формі орендної плати, а зазначені вище норми ПК України стосуються платників земельного податку, якими є власники або постійні користувачі земельних ділянок, зважаючи на таке.

35. Положення статті 284 ПК України регулюють особливості оподаткування платою за землю. Поняття плати за землю наведено у підпункті 147 пункту 14.1 статті 14 ПК України - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Тобто плата за землю має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого - однією із форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком.

36. Таким чином, положення пункту 284.4 статті 284 ПК України визначають розмір плати за землю відповідної категорії у виді орендної плати, що має наслідком внесення відповідних змін у договірні відносини сторін щодо оренди земельних ділянок визначених категорій. Імперативні приписи ПК України мають пріоритет у частині визначення розміру орендної плати.

37. Верховний Суд звертається до власних висновків, викладених у постановах у справах № 904/3714/18, № 904/3719/18, № 904/3711/18, № 904/3715/18, № 904/3706/18, № 904/3721/18, № 904/3710/18, № 904/3717/18, № 904/3708/18, № 904/3709/18, № 904/3718/18.

38. Верховний Суд погоджується із тим, що запропоновані позивачем умови додаткової угоди до договору оренди повністю відповідають положенням пункту 274.1 статті 274, пункту 284.4 статті 284 і пункту 288.5 статті 288 ПК України.

39. Аргументи скаржника стосовно не доведення позивачем того що спірну земельну ділянку надано підприємству для видобування корисних копалин і розробки родовищ корисних копалин, оскільки за умовами пункту 1 договору оренди метою її використання є лише розміщення кар`єру "Північний", а тому застосування визначеного у пункті 284.4 статті 284 ПК України розміру орендної плати є безпідставним, оскільки, як встановлено судами, використання спірної земельної ділянки позивачем саме з метою видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин підтверджується наданими ПрАТ "ММК ім. Ілліча", а саме спеціальним дозволом на користування надрами (реєстраційний № 3950) від 07.07.2006, виданим позивачеві для видобування залізних руд, втрачених при підземному видобутку, в якості сировини для металургійного і хімічного виробництва загальною площею 114,0 га, з метою видобування корисних копалин, актом від 17.01.2017 № 3173 про надання гірничого відводу площею 123,46 га.

40. Фактів, які спростовують використання спірної земельної ділянки з іншою метою, ніж за цільовим призначенням - видобування залізних руд, суди не встановили, а доказів на підтвердження протилежного - відповідач не надав.

41. Доводи скаржника, викладені у пункті 10 постанови, уже були предметом дослідження у судів апеляційної інстанції, який встановив, що у спеціальному дозволі № 3950 на користування надрами у вигляді корисних копалин зазначається не площа земельної ділянки, а площа ділянки надр, яка знаходиться в земній корі під поверхнею суші в межах наданого гірничого відводу. Координати орендованої земельної ділянки (60,0001 га), площі гірничого відводу (123,46 га) та площі земельної ділянки визначеної в спеціальному дозволі (114,0 га) знаходяться в межах земельного відводу, що надані ПрАТ "ММК ім. Ілліча", який використовується з метою видобування залізних руд, втрачених при підземному видобутку, в якості сировини для металургійного та хімічного виробництва.

42. Доводи скаржника, викладені у пункті 12 цієї постанови, не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позову, а тому колегією суддів відхиляються.

43. Стосовно решти доводів, наведених у касаційній скарзі, варто зауважити, що вони спрямовані на переоцінку доказів у справі, а це виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

44. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків судів та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень.

45. За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ПрАТ "ММК ім. Ілліча" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.07.2019 у справі № 904/5653/18 - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

Розподіл судових витрат

46. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Криворізької міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.07.2019 у справі № 904/5653/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил