ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1643/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Старченко С.П., довіреність № 80/07.3/6442 від 27.05.2019 р., адвокат;

від відповідача: Камишникова Ю.М., довіреність № 7/10-3792 від 21.12.2018 р., представник;

представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 року, ухвалене суддею Манько Г.В., повний текст якого складений 14.08.2019, у справі № 904/1643/19

за позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", м. Київ

до Виконавчого комітету Дніпровської міської Ради, м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Укрпошта", м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство інфраструктури України, м. Київ

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №468 від 12.03.2009 "Про оформлення права державної власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: вул. Володі Дубініна, 10", Свідоцтво про право власності на нерухоме майно Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.03.2009, державну реєстрацію, в частині оформлення права державної власності за Державою, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, на гараж літ Г-1 площею 126,4 кв.м.

Ухвалами господарського суду від 21.05.2019 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Укрпошта", та Міністерство інфраструктури України.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 у справі №904/1643/19 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням, Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, не надання належної оцінки наявним у справі доказам, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки отриманим в порядку адвокатського запиту до Фонду державного майна України Витягам з Єдиного реєстру об`єктів державної власності, відповідно до яких на балансі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" станом на 01.01.2008 та на 01.01.2009 перебувало спірне нерухоме державне майно, зокрема гараж, за адресою: м. Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Володі Дубініна, 10.

Вважає, що Позивачем не було пропущено строк позовної давності, оскільки про неправомірні дії Відповідача, Третьої особи-1 - Акціонерного товариства "Укрпошта" Позивачу стало відомо лише після отримання апелянтом Інформаційної довідки та відповіді від 14.04.2017 № 1/1 - 42 Дніпровської міської ради на лист № Ф12(35)863 від 10.04.2017, з якої вбачається, що спірне майно належить ПАТ "Укрпошта".

Зауважує, що заява (лист № 1117-2-533 від 20.10.2008) Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", на підставі якої прийнято рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 468 від 12.03.2009 "Про оформлення права державної власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: вул. Володі Дубиніна, 10", підписана директором Кільчинською І.М., яка не мала повноважень вчиняти реєстраційні дії.

А саме, Кільчинська І.М. діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 9152 від 07.08.2008, відповідно до якої була наділена правом представляти інтереси державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" з будь-яких питань, але не з питань реєстрації нерухомого майна за Державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України. В отриманих матеріалах не міститься ніякого клопотання, прохання, тощо, Міністерства транспорту та зв`язку України, щодо реєстрації за Державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України нерухомого майна.

Таким чином, рішення № 468 від 12.03.2009 в частині оформлення права державної власності, з видачею свідоцтва, за державою, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, на гараж літ Г-1 площею 126,4 кв. м., є незаконним, його було прийнято на підставі недостовірної інформації, наведеної не уповноваженою Міністерством транспорту та зв`язку України особою - керівником Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" в балансовій довідці № 17-2-528 від 17.10.2008, та в листі № 117-2-533 від 20.10.2008, вхід. № 11/6748 від 20.10.2008.

Крім того, до листа № 1117-2-533 від 20.10.2008 Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" не додавалися матеріали технічної інвентаризації спірного нерухомого майна, технічна інвентаризація гаражних боксів не здійснювалася, через що виникли певні помилки при визначені власника майна та при обліку площі майна.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, Виконавчий комітет Дніпровської міської Ради, проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає про відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, вказує, що листом Фонду державного майна України, який, до речі, не було долучено Позивачем до позовної заяви, було надано перелік нерухомого державного майна, яке за результатами інвентаризації об`єктів державної власності обліковується на балансі Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", орган управління - Міністерство транспорту та зв`язку України, відокремлений підрозділ Дніпропетровська дирекція УДППЗ "Укрпошта".

Відповідно до зазначеного вище переліку нерухомого майна гараж, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. В. Дубініна, 10, площею 126,4 кв. м. перебуває на балансі саме у відокремленого підрозділу Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта".

Надана ж позивачем довідка Фонду державного майна України у судовому засіданні, щодо перебування на балансі певного гаражу не підтверджує належність спірного гаражу саме Позивачу, оскільки має зовсім іншу площу, тому не є належним доказом у зазначеній справі.

Наказ Дніпропетровського обласного підприємства зв`язку "Дніпрозв`язок" від 03.10.1994 №262, на який посилається позивач, як на підставу виникнення права власності на гараж літ. Г-1, загальною площею 126,4 кв.м. не може бути взагалі доказом того, що саме цей гараж знаходиться на балансі позивача, оскільки в зазначеному вище наказі не міститься посилання саме на спірний гараж.

У відзиві на апеляційну скаргу, Акціонерне товариство "Укрпошта" проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає про відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, вказує, що підписання заяви про оформлення права державної власності на об`єкти нерухомого майна не уповноваженою особою не є підставою для визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 468 від 12.03.2009, з огляду на те, що AT "Укрпошта" після прийняття рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в частині оформлення права власності на спірне майно провело усі необхідні дії щодо такого оформлення.

Крім того, Позивачем умисно або з неуважності не прийнято той факт, що в матеріалах справи є копія договору на право тимчасового користування землею від 13 квітня 2001 №1030, укладеного між виконавчим комітетом Дніпровської міської ради та державним підприємством - Дніпропетровськими обласним підприємством поштового зв`язку "Дніпропошта".

У відзиві на апеляційну скаргу, Міністерство інфраструктури України проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає про відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, вказує, що оскаржувані Рішення, Свідоцтво та державна реєстрація права власності на спірне приміщення не стосуються та не порушують прав позивача; з доданих до матеріалів справи документів вбачається, що позивач не є власником спірного майна в розумінні статті 393 ЦК України. Таким чином, ДП "Український державний центр радіочастот" не є належним позивачем у справі.

Вважає, що обраний ДП "Український державний центр радіочастот" спосіб захисту шляхом скасування оспорюваного рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, свідоцтва про право власності та державної реєстрації не поновлює жодне право та жодний інтерес позивача, не гарантує отримання відповідного відшкодування, а отже, обраний спосіб захисту не є належним.

До того ж, Позивачем пропущено строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові. Обґрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності позивачем не наведено та про поновлення вказаного строку не заявлено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2019 року (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Березкіна О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 у справі №904/1643/19; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 07.10.2019.

У судовому засіданні 07.10.2019 оголошено перерву до 13.11.2019.

У судовому засіданні 13.11.2019 оголошено перерву до 15.11.2019.

14.11.2019 третьою особою-1 заявлено клопотання про допуск до участі у справі в якості представника - провідного юрисконсульта юридичного відділу Дніпропетровської дирекції АТ "Укрпошта" Сисоєвої А.В., яке обґрунтовано наявністю Висновку Конституційного Суду України щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) вимогам статей 157 та 158 Конституції України, яким визнано вказаний законопроект таким, що відповідає ст..ст.157, 158 Конституції України.

Вказане клопотання залишено судом без розгляду, з урахуванням діючих норм господарського судочинства, відповідно до яких вказана справа не є малозначною, отже, представництво в такій справі може здійснюватись в порядку ч.3 ст.56 ГПК України через керівника юридичної особи або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника, яким є адвокат або законний представник (ч.1 ст.58 ГПК України).

Зазначена у клопотанні особа не є ні керівником юридичної особи, також цією особою не надано жодних доказів наявності в неї статусу адвоката та уповноваження останнього на представництво Дніпропетровської дирекції АТ "Укрпошта" в суді.

В судовому засіданні 15.11.2019 Центральним апеляційним господарським судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Згідно з постановою Ради Міністрів СРСР від 16.03.1951 № 829 "Про заходи щодо захисту радіоприймання від індустріальних перешкод" було створено Державну радіоінспекцію, до складу якої було включено відділ по боротьбі з радіоперешкодами, утворені технічні бригади, які виконували функції радіоконтрольних пунктів (РКП) на підставі наказу Міністерства зв`язку СРСР №367 від 11.04.1957.

В 1959 році Державна радіоінспекція змінила назву на Державну інспекцію електрозв`язку.

Після проголошення незалежності України, розпорядженням Президента України від 16.05.1992 № 91 затверджено Положення про Міністерство зв`язку України.

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот та нагляду за зв`язком" (Центр "УКРЧАСТОТНАГЛЯД") входило до його складу (Свідоцтво про державну реєстрації (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 24.12.1996).

Згодом, Указом Президента України № 832/96 від 12.09.1996 було затверджено нове Положення про Міністерство зв`язку України, визнано таким, що втратило чинність, Розпорядження Президента України від 16.05.1992 N 91 "Про Положення про Міністерство зв`язку України".

Пізніше, Указом Президента України № 1352/97 від 11.12.1997 затверджено Положення про Державний комітет зв`язку України, визнано таким, що втратив чинність, Указ Президента України від 12.09.1996 N 832 "Про Положення про Міністерство зв`язку України".

Указом Президента України № 601/99 від 03.06.1999 затверджено Положення про Державний комітет зв`язку України та інформатизації України, визнано таким, що втратив чинність, Указ Президента України від 11.12.1997 N 1352 "Про Положення про Державний комітет зв`язку України".

Згодом, Указом Президента України № 1009/2004 від 27.08.2004 затверджено Положення про Міністерство транспорту та зв`язку України, визнано таким, що втратив чинність, Указ Президента України від 03.06.1999 N 601/99 "Про Положення про Державний комітет зв`язку та інформатизації України".

Указом Президента України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України з питань безпеки авіації" № 510/2006 від 09.06.2006 визнано таким, що втратив чинність Указ Президента України № 1009/2004 від 27.08.2004 "Про Положення про Міністерство транспорту та зв`язку України".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 300-р від 01.08.2005, УДЦР із сфери управління Міністерства транспорту та зв`язку України передано до сфери управління Національної комісії з питань регулювання зв`язку (т. 1 а.с. 48).

На сьогодні, на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України № 95-р від 22.02.2012 УДЦР віднесено до сфери управління Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 300-р від 01.08.2005 визнано таким, що втратило чинність (т. 1 а.с. 49).

Згідно статуту Державне підприємство "Український державний центр радіочастот", скорочено - УДЦР, є Державним унітарним підприємством, заснованим на державній власності (т. 1 а.с. 13-45).

Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Згідно пункту 4.4. Статуту, право господарського віддання майном, закріпленим за підприємством, виникає з дати підписання акта приймання - передачі.

УДЦР є правонаступником Українського державного центру радіочастот та нагляду за зв`язком (Центр "Укрчастотнагляд") Державного комітету зв`язку та інформатизації, Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" Міністерства транспорту та зв`язку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про радіочастотний ресурс України", УДЦР відноситься до сфери управління Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

В структурі УДЦР створено відокремлені підрозділи, одним з таких є Центральна філія Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", скорочено - Центральна філія УДЦР (а.с. 46, т.1).

Крім того, УДЦР є правонаступником Державної інспекції електрозв`язку по Дніпропетровської області.

Рішенням № 1101 від 27.11.1958 виконкому Дніпропетровської міськради депутатів трудящих, було дозволено Обласному Управлінню зв`язку будівництво гаражів на 50 машин на території Облрадіоцентра по Тарасовській (перейменовано на Володі Дубиніна) вулиці (т. 1 а.с. 71).

Згодом, Рішенням № 508 від 03.09.1964 виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 03.09.1964 було дозволено Дніпропетровському обласному Управлінню Мінзв`язку УССР будівництво профілакторію та майстерень на 150 машин на території радіоцентру по вул. Володі Дубиніна (Тарасовській), Рішення № 1101 від 27.11.1958 скасовано (т. 1 а.с. 72-73).

Відповідно до інформації, наведеної в Листі № 1167 від 10.10.2008 Державного архіву Дніпропетровської області, Рішення про затвердження акту держкомісії про прийом до експлуатації комплексу будівель автобази по вулиці Володі Дубиніна за 1958 - 1979 роки немає (т. 1 а.с. 70).

Відповідно до Наказу №262 від 03.10.1994 Дніпропетровського обласного підприємства зв`язку "Дніпрозв`язок" вирішено передати з балансу Дніпропетровського обласного підприємства зв`язку "Дніпрозв`язок" на баланс Державної інспекції електрозв`язку автомобілі та приміщення для технічного обслуговування та стоянки автомобілів (т. 1 а.с. 50-51, т. 3 а.с. 125-126).

На виконання цього наказу між Дніпропетровським обласним підприємством зв`язку "Дніпрозв`язок" та Державною інспекціє електрозв`язку підписано акт прийому-передачі основних засобів станом на 01.10.1994, серед яких передано "гараж" (перший рядок акту) (т. 3 а.с. 127-129).

За доводами Позивача, з моменту передачі, до сьогодні УДЦР, в особі філії володіє гаражними боксами, користується ними, несе витрати по їх утриманню.

На підтвердження чого Позивачем надано:

- Технічний паспорт, виготовлений на замовлення Позивача станом на 07.03.2017 на гаражні бокси за адресою: м. Дніпро, вул. В. Дубініна, 10, відповідно до якого загальна площа боксів складає 122,1 кв. м. (літера за планом А -1) (т. 1 а.с. 57-60);

- інвентарну картку обліку основних засобів - гаражу (т. 1 а.с. 61-62);

- довідку за підписом головного бухгалтера Позивача (т. 1 а.с. 90);

- договори про надання послуг з опалення, освітлення, охорони боксів від 01.01.2000, 28.05.2004, 27.05.2005, 31.12.2013, 05.01.2016, укладені між Українським державним підприємством поштового зв`язку "Укрпошта" (Виконавець) та Державною інспекціє електрозв`язку по Дніпропетровській області (в подальшому, Державним підприємством "Український державний центр радіочастот", Замовник) та розрахунки до даних договорів, відповідно до яких Позивач займав площу 144 кв.м.(т. 1 а.с. 76-89);

- отримані в порядку адвокатського запиту до Фонду державного майна України Витяги з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, відповідно до яких на балансі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" станом на 01.01.2008 та на 01.01.2009 перебувало наступне нерухоме державне майно, зокрема гараж (місцезнаходження: м. Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Володі Дубініна , 10; реєстровий № 01181765.167.ФТУУВЧ105); площа об`єкта - 180 кв. м.; дата проведення інвентаризації - 01.11.2007 (т. 2 а.с. 114, 115).

Листом № 17-2-533 від 20.10.2008 Дніпропетровська дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" звернулась до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради з проханням оформити право державної власності, з видачею свідоцтва, за державою, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, на адміністративну будівлю Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" за адресою: вул. Володі Дубініна, 10 (т. 1 а.с. 66).

Лист було підписано директором Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" Кільчинською І.М., яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 9152 від 07.08.2008.

Довіреність видано генеральним директором державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" Замковою Т.Ф. (т. 1 а.с. 67-68).

До листа № 17-2-533 від 20.10.2008 Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" були надані, серед іншого, наступні документи:

- Лист № 1167 від 10.10.2008 Державного архіву Дніпропетровської області, відповідно до якого рішення про затвердження акту держкомісії про прийом до експлуатації комплексу будівель автобази по вулиці Володі Дубиніна за 1958 - 1979 роки немає;

- Лист комітету комунальної власності № 7/5-933 від 24.09.2008;

- Лист Фонду державного майна України № 10-15-4988 від 29.03.2007, відповідно до якого Фонд державного майна України на запит Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта" надав з Єдиного реєстру об`єктів державної власності перелік нерухомого майна, яке за результатами інвентаризації об`єктів державної власності обліковується на балансі Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта".

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності на балансі Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта" Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" станом на 01.01.2007 перебувало наступне нерухоме державне майно, зокрема (№ 1.32) гараж (місцезнаходження: м. Дніпропетровськ ( Дніпро), вул. Володі Дубініна , 10; реєстровий № 21560045.400.АААЖЖА114), площа об`єкта - 126,4 кв. м.; дата проведення інвентаризації - 01.07.2005 (т. 2 а.с. 42);

- Договір оренди земельної ділянки № 1030 від 13.04.2001 за адресою: м. Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Володі Дубініна, 10;

- Довідку про балансову належність об`єкту;

- Дані Державного земельного кадастру № 2279 від 11.06.2008.

На підставі зазначених вище документів оскаржуваним Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 12.03.2009 №468 вирішено оформити право державної власності, з видачею свідоцтва, за державою, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, на адміністративну будівлю літ. А-2, загальною площею 1154,3 кв.м, гараж літ. Г-1, загальною площею 126,4 кв.м, механізовану мийку літ. Д-1, загальною площею 398,2 кв.м, будівлю для заміни масла літ. Ж-1, загальною площею 128,4 кв.м, бокси літ. З-1, загальною площею, 465,5 кв.м, шиномонтажне та електрогазозварювальне відділення літ. ЗІ-1, загальною площею 204,5 кв.м, гараж літ. ЗІІ-1, загальною площею 80,3 кв.м, будівлю майстерень літ. И-1, загальною площею 1264,7 кв.м, будівлю профілакторію літ. К-1, загальною площею 519,6 кв.м, склад літ. Л-1, загальною площею 342,2 кв.м, склад літ. М-1, загальною площею 314,1 кв.м, диспетчерську літ. Р-1, загальною площею 93,1 кв.м, прохідну літ. РІ-1, загальною площею 9,1 кв.м, гараж літ. РІІ-1, загальною площею 181,5 кв.м, автозаправні блоки літ. О-1, П-1, Р-1 Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" за адресою: вул. Володі Дубініна, 10 (т. 1 а.с. 65-65).

На підставі вищезазначеного рішення Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 20.03.2009 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 222, 223).

З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що долучено до матеріалів справи, вбачається, що дані відомості сформовані 11.05.2017 за пошуком права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Дубініна Володі, буд. 10. Встановлено тип майна: будівлі та споруди Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", адреса нерухомого майна Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Дубініна Володі, будинок 10, технічний опис майна включає гараж літ. Г-1, загальною площею 126,4 кв.м., дата прийняття рішення про державну реєстрацію від 13.05.09 та дата внесення запису 13.05.2009 за Державою, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, що має державну форму власності. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності, САС №581059, 20.03.2009, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (т. 1 а.с. 97).

Отже, право власності на спірний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав за державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України 13.05.2009.

На замовлення Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" виготовлено Технічний паспорт станом на 18.12.2013 на виробничі будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. В. Дубініна, 10, відповідно до якого до складу будівель та споруд за даною адресою входить гараж Літ Г-1 загальною площею 126,4 кв.м. (т. 1 а.с. 215-221).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 березня 2011 року № 265 "Питання управління Міністерством інфраструктури об`єктами державної власності" УДППЗ "Укрпошта" (), правонаступником якого є AT "Укрпошта", включено до Переліку підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Мінінфраструктури.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 05 липня 2017 року № 240 "Про затвердження Акту передавання майна до статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Укрпошта" затверджено Акт передавання майна до статутного капіталу товариства (т. 1 а.с. 224).

Згідно з відомостями, що містяться в Акті передавання майна до статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Укрпошта", що є правонаступником Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", Міністерство інфраструктури України в особі міністра Омеляна В. В. та ПАТ "Укрпошта" в особі виконувача обов`язків генерального директора Смілянського І.Ю. уклали цей Акт про те, що 01.03.2017 Міністерство інфраструктури України передало, а публічне акціонерне товариство "Укрпошта" прийняло об`єкти майна згідно з переліком, що додається. Публічне акціонерне товариство "Укрпошта" набуло у власність об`єкти майна державної власності, що були передані Міністерством інфраструктури України як внесок до статутного капіталу цього товариства за правочином, оформленим у виді Акту передавання майна до статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Укрпошта", що є правонаступником Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта".

Серед іншого за вищезазначеним актом до статутного капіталу ПАТ "Укрпошта" передано нерухоме майно за інвентарним номером 1361, а саме: гараж літ Г-1, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Володі Дубініна, 10 (т. 1 а.с. 226).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуване рішення було прийнято компетентним органом для вирішення питання про оформлення права власності та в межах наданих повноважень. До того ж, наявними у справі доказами не підтверджено, що Позивач є власником спірного майна в розумінні приписів ст.393 Цивільного кодексу України.

Також, господарський суд погодився з доводами Відповідача, що Позивачем пропущений строк звернення до господарського суду з заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Підставами для визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт і порушення процедури його прийняття.

Такі положення закріпленні у ст.4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Частиною другою ст. 19 Конституції України, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету міністрів України, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно ст. 41 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об`єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.09.2004 №684-р було затверджено перелік підприємств, установ та організацій, що передаються до сфери управління Мінтрансзв`язку, серед яких значиться Українське державне підприємство поштового зв`язку "Укрпошта" (зазначена копія розпорядження міститься в додатках до оскаржуваного рішення).

Відповідно до Статуту УДППЗ "Укрпошта", майно Підприємства складається з основних фондів, обігових коштів, а також інших цінностей, вартість яких відображається у балансі Підприємства і належать йому на правах господарського відання.

Здійснюючи право господарського відання, Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном згідно з законодавством України та цим Статутом.

Листом Фонду державного майна України № 10-15-4988 від 29.03.2007 надано перелік нерухомого державного майна, яке за результатами інвентаризації об`єктів державної власності обліковується на балансі Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", орган управління - Міністерство транспорту та зв`язку України, відокремлений підрозділ Дніпропетровська дирекція УДППЗ "Укрпошта".

Відповідно до зазначеного вище переліку нерухомого майна гараж, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. В. Дубініна, 10, площею 126,4 кв. м. перебуває на балансі саме у відокремленого підрозділу Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта".

Відповідно до договору на право тимчасового користування землею від 13 квітня 2001 року № 1030, укладеного між виконавчим комітетом Дніпровської міської ради та державним підприємством - Дніпропетровськими обласним підприємством поштового зв`язку "Дніпропошта", останньому надано у користування земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. В. Дубініна, 10 (т. 1 а.с. 49-51).

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що до заяви Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" не додавалися матеріали технічної інвентаризації спірного нерухомого майна, технічна інвентаризація гаражних боксів не здійснювалася, через що виникли певні помилки при визначені власника майна та при обліку площі майна, спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до положень законів України "Про управління об`єктами державної власності", "Про Фонд державного майна України", постанов Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року № 467 "Про затвердження Положення про Єдиний реєстр об`єктів державної власності" та від 30 листопада 2005 року № 1121 "Про затвердження Методики проведення інвентаризації об`єктів державної власності" Єдиний реєстр об`єктів державної власності (далі - Реєстр) формується та ведеться Фондом державного майна України згідно з наданою суб`єктами управління інформацією щодо об`єктів державної власності.

Суб`єкти управління об`єктами державної власності:

- несуть відповідальність за проведення інвентаризації державного майна, яка проводиться раз на рік (станом на 31 грудня) або позапланово;

- ведуть облік об`єктів державної власності, які належать до сфери їх управління та підлягають внесенню до Реєстру;

- здійснюють контроль за повнотою даних Реєстру та їх відповідністю встановленим вимогам;

- передають щокварталу до Фонду інформацію для внесення змін до Реєстру в паперовому вигляді за формами, затвердженими наказом Фонду державного майна України від 03 лютого 2006 року № 197 "Про затвердження форм надання відомостей про об`єкти державної власності" (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 04 квітня 2006 року за № 380/12254), та в електронному вигляді засобами автоматизованої системи "Юридичні особи".

Відповідно до вимог пункту 7 вищевказаної Методики проведення інвентаризації об`єктів державної власності:

- інвентаризація державного майна проводиться за рішенням відповідного суб`єкта управління;

- юридичні особи (балансоутримувачі державного майна) на підставі даних інвентаризаційних описів складають пооб`єктний перелік державного майна за формою № 26 "Відомості про державне майно" та надають його в паперовому вигляді суб`єкту управління;

- суб`єкт управління на підставі отриманих переліків державного майна, що надійшли від юридичних осіб, узагальнює та надає його до Фонду. Фонд отримує від суб`єктів управління пооб`єктний перелік державного майна в електронному вигляді за формою № 26 та узагальнену інформацію про все державне майно в паперовому вигляді за формами № 2у "Інформація щодо державного майна" та № 2р "Інформація стосовно державного майна, щодо якого прийнято управлінські рішення" з метою внесення змін до Реєстру.

Підставою для включення та внесення змін до Реєстру є надходження від суб`єктів управління до Фонду інформації про об`єкти державної власності. Таким чином, дії Фонду щодо внесення даних до Реєстру залежать від дій суб`єктів управління.

Міністерством інфраструктури України з 2007 року до Фонду з метою внесення до Реєстру надавалися відомості про окреме нерухоме державне майно, яке перебувало на балансі Українського підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" (код за ), зокрема склад/гараж (місцезнаходження: м . Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Володі Дубініна , 10; реєстровий № 21560045.400.АААЖЖА114), щодо якого прийнято управлінське рішення, зокрема майно, на базі якого створено AT "Укрпошта" (майно, що увійшло до статутного капіталу).

Так, відповідно до Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності на балансі Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта" Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" станом на 01.01.2007 перебувало наступне нерухоме державне майно, зокрема (№ 1.32) гараж (місцезнаходження: м. Дніпропетровськ ( Дніпро), вул. Володі Дубініна , 10; реєстровий № 21560045.400.АААЖЖА114), площа об`єкта - 126,4 кв.м.; дата проведення інвентаризації - 01.07.2005 (т. 2 а.с. 42).

Таким чином, відомостями з Єдиного реєстру об`єктів державної власності спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про не здійснення технічної інвентаризація гаражних боксів.

Результати технічної інвентаризації, проведеної 01.07.2005, підтверджені Технічним паспортом станом на 18.12.2013 на виробничі будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. В. Дубініна, 10, відповідно до якого до складу будівель та споруд за даною адресою входить гараж Літ Г-1 загальною площею 126,4 кв.м. (т. 1 а.с. 215-221).

Отже, площі будівель повністю співпадають.

Витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності із переліком нерухомого державного майна, що перебувало на балансі Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта" Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" станом на 01.01.2007 із зазначенням інформації про проведення інвентаризації (01.07.2005) додавався до заяви Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта".

Таким чином, розглянувши прохання Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: вул. Володі Дубініна, 10, Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради було вирішено оформити право державної власності, з видачею свідоцтва, за державою, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України.

Виконавчий комітет Дніпровської міської ради виконував дії стосовно ухвалення оскаржуваного рішення №486 від 12.03.2009 в межах наданих повноважень та відповідно до встановленої процедури.

Наказ Дніпропетровського обласного підприємства зв`язку "Дніпрозв`язок" від 03.10.1994 № 262 не є доказом обставин, на які посилається Позивач, оскільки в цьому наказі не міститься посилання на гараж літ. Г-1 загальною площею 126,4 кв. м., що знаходиться за адресою Володі Дубиніна, 10, м. Дніпро.

З інформації, наявної у наказі від 03.10.1994 № 262, а також з акту прийому-передачі основних засобів станом на 01.10.1994 взагалі неможливо встановити, яку саме будівлю передано позивачу, її площу та інші характеристики. Не зазначена навіть адреса будівлі.

Таким чином, твердження позивача про передачу йому саме спірного приміщення згідно з наказом від 03.10.1994 № 262 є безпідставними. Позивачем не доведено на підставі належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, що майно, яке йому передано згідно наказу від 03.10.1994 № 262 та нерухоме майно - гараж літ. Г-1 загального площею 126,4 кв. м., що знаходиться за адресою Володі Дубиніна, 10, м. Дніпро є одним і тим же майном.

Витяги з Єдиного реєстру об`єктів державної власності, відповідно до яких на балансі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" станом на 01.01.2008 та на 01.01.2009 перебувало спірне нерухоме державне майно, зокрема гараж за адресою: м. Дніпропетровськ (Дніпро), вул. Володі Дубініна, 10, також не є достатніми та достовірними доказами того, що майно, яке передано Позивачу згідно наказу від 03.10.1994 № 262 та нерухоме майно - гараж літ. Г-1 загального площею 126,4 кв. м., що знаходиться за адресою Володі Дубиніна, 10, м. Дніпро є одним і тим же майном, оскільки відповідно до вищезазначених витягів площа гаража становить - 180 кв.м., в той час як фактична площа спірного гаражного боксу становить 126,4 кв.м.

При цьому, відповідно до цих же витягів та пункту 7 Методики проведення інвентаризації об`єктів державної власності площу у розмірі 180 кв.м. встановлено самим Позивачем на підставі проведеної ним 01.11.2007 інвентаризації.

Як вбачається з матеріалів справи рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 468 від 12.03.2009 "Про оформлення права державної власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: вул. Володі Дубиніна, 10" приймалось за заявою Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" (лист № 1117-2-533 від 20.10.2008).

Зазначений лист № 1117-2-533 від 20.10.2008 Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" підписано директором Кільчинською І.М., яка діяла на підставі нотаріально посвідченої Довіреності зареєстрованої в реєстрі за № 9152 від 07.08.2008.

Довіреність видано генеральним директором державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" Замковою Т.Ф.

Колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що на підставі цієї довіреності Кільчинська І.М. була наділена правом представляти інтереси державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" з будь яких питань, але не з питань реєстрації нерухомого майна за Державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України. В матеріалах не міститься ніякого клопотання, прохання, тощо, Міністерства транспорту та зв`язку України, щодо реєстрації за Державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України нерухомого майна.

В той же час, на думку колегії суддів, підписання заяви про оформлення права державної власності на об`єкти нерухомого майна не уповноваженою особою не є підставою для визнання незаконним та скасування Рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 468 від 12.03.2009, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Зважаючи на те, що AT "Укрпошта" після прийняття рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в частині оформлення права власності на спірне майно провело усі необхідні дії щодо такого оформлення, а саме:

- оформило технічний паспорт на виробничий будинок виробничої будівлі №10 по вул. Володі Дубиніна, м. Дніпро, за інвентаризаційною справою № 82, виготовлений 18 грудня 2013 року Фізичною особою-підприємцем, інженером з інвентаризації нерухомості - Чайкою

Олександром Миколайовичем . Кваліфікаційний сертифікат АЕ №001636;

- отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно (бланк Серія САС №581059), видане 20.03.2009 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 468 від 12.03.2009 року;

- отримало Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер запису: 22717587 від 13.05.2009 року, реєстраційний номер: 26801231, видане КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської міської ради;

- підписало акт передавання майна до статутного капіталу з Міністерством інфраструктури України, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України № 240 від 05.07.2017 року "Про затвердження Акту передавання майна до статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Укрпошта";

- та фактично прийняло усі вказані в акті об`єкти,

є очевидним схвалення Міністерством інфраструктури України дій представника Кільчинської І.М .

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про те, що Рішення № 468 від 12.03.2009 в частині оформлення права державної власності, з видачею свідоцтва, за державою, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, на гараж літ Г-1 площею 126,4 кв. м., є незаконним, оскільки його було прийнято на підставі недостовірної інформації, наданої не уповноваженою Міністерством транспорту та зв`язку України, особою - керівником Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", не відповідають фактичним обставинам справи.

07.10.2019 через канцелярію суду надійшло клопотання Позивача про долучення додаткових доказів, а саме висновку науково-правової експертизи від 05.10.2019.

Щодо даного клопотання колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 2 ст. 164 ГПК України при поданні позовної заяви позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та у відповідності до п. 3 ст. 164 ГПК України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

В підготовчому засіданні господарським судом було з`ясовано, чи було надано сторонами по справі всі наявні докази, однак, клопотання позивача щодо проведення експертизи та надання додаткових доказів також не було заявлено.

Згідно з приписами частини третьої статті 269 ГПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обґрунтовуючи неможливість подання висновку до суду першої інстанції, апелянт зазначив, що такий доказ виготовлено 05.10.2019, тобто після винесення рішення суду першої інстанції.

З наданих апелянтом документів вбачається, що він звернувся до Науково-дослідного інституту інформатики і права Національної академії наук України з проханням підготувати висновок науково-правової експертизи листом від 03.10.2019 № 80/07.1-04/12721. Тобто, звернення до установи відбулось майже через два місяці після проголошення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 у справі № 904/1643/19.

Господарський процесуальний кодекс допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак, неприйнятно, коли суд першої інстанції відмовив у позові, а заявник апеляційної скарги просить долучити до апеляційної скарги висновок, який виготовлено на його замовлення після вирішення справи судом першої інстанції.

Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції в суді першої інстанції.

Під час розгляду справи судом першої інстанції Позивач не повідомляв суд про неможливість надання висновку науково-правової експертизи та не заявляв клопотань про необхідність в його отримані та долучені до матеріалів справи.

Таким чином, апелянтом не доведено винятковості випадку неможливості надання суду першої інстанції висновку науково-правової експертизи, який просить долучити до справи на стадії апеляційного розгляду згідно з клопотанням від 07.10.2019, як не надано і доказів неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від апелянта.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі №922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. А саме встановлено, що апеляційним судом обґрунтовано відхилене клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції, тобто це доказ, який взагалі не існував на момент розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15.

Відповідно до частини восьмої статті 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, у задоволені клопотання державного підприємства "Український державний центр радіочастот" від 07.10.2019 про долучення додаткових доказів слід відмовити; висновок науково-правової експертизи від 05.10.2019, доданий до клопотання апелянта від 07.10.2019, колегією суддів до розгляду не приймається.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 904/3582/18 та від 04.04.2019 у справі № 918/329/18.

Відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки господарський суд прийшов до висновку, що право чи інтерес позивача не порушені, та відмовив в позові з підстав його необґрунтованості, з чим погоджується колегія суддів, доводи заявника апеляційної скарги про не пропущення ним строку позовної давності, а також погодження господарського суду з доводами відповідача про пропущення позивачем строку позовної давності, є передчасними, оскільки жодним чином не впливають на оскаржуване рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на результати вирішення спору, за якими рішення відбулось на користь відповідача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у даній справі покладаються на позивача (заявника у апеляційній скарзі).

При цьому, згідно з ч. 12 ст.129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа-2 - Міністерство інфраструктури України просило відмовити в задоволенні скарги та залиши рішення суду першої інстанції без змін. Одночасно третьою особою-2 у відзиві заявлено клопотання про стягнення на її користь судових витрат у розмірі 90 грн, пов"язаних з направленням документів сторонам по справі. На підтвердження вказаних витрат надано засвідчені належним чином ксерокопії фіскальних чеків на суму 75 грн. (а.с.32-38. т.3).

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 2, 3 ст.128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У випадках, коли сума витрат пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

З урахуванням наведеного, оскільки третьою особою-2 подані докази направлення сторонам відзиву на апеляційну скаргу, що можливо віднести до інших витрат пов"язаних з розглядом справи, та рішення відбулось на користь відповідача, позицію якого підтримувала третя особа, витрати в розмірі 75 грн. підлягають стягненню на користь третьої особи-2 з позивача.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", м. Київ на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 у справі №904/1643/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 у справі №904/1643/19 - залишити без змін.

Судові витрати Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", м. Київ за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Стягнути з Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", м. Київ на користь Міністерство інфраструктури України, м. Київ 75 грн. судових витрат, пов"язаних з розглядом справи.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.11.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна