ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2019 р. Справа№ 910/1918/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Хрипуна О.О.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участі представників сторін:

від позивача: Прохоров Є.І. довіреність № 3009122/03-78 від 23.09.19

від відповідача: Мицик О.Ю. ордер серія КС №314334 від 23.09.19

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО", м.Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 (повний текст складено 24.06.2019)

у справі №910/1918/19 (суддя Блажівська О.Є.)

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО", м. Київ

про зобов`язання виконати рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У лютому 2019 року Антимонопольний комітет України (далі - АМК України, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" (далі - ТОВ "ЕКО", відповідач) про зобов`язання виконати рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 №182-р, а саме:

- пункт 37 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 №182-р: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення своєї діяльності із отримання та розповсюдження інформації до вимог законодавства про захист економічної конкуренції;

- пункт 38 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 №182-р: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення своєї діяльності, в тому числі договірних відносин з постачальниками та/або виробниками товарів, та підходів до ціноутворення для своїх споживачів у відповідність до вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язань, які встановлені пунктами 37 та 38 рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 №182-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - рішення від 29.04.2015 № 182-р), яке відповідно до вимог ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обов`язковим до виконання.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 у справі №910/1918/19 позов задоволено повністю, зобов`язано ТОВ "ЕКО" виконати пункт 37 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 №182-р: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення своєї діяльності із отримання та розповсюдження інформації до вимог законодавства про захист економічної конкуренції, зобов`язано ТОВ "ЕКО" виконати пункт 38 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 №182-р: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення своєї діяльності, в тому числі договірних відносин з постачальниками та/або виробниками товарів, та підходів до ціноутворення для своїх споживачів у відповідність до вимог законодавства про захист економічної конкуренції, стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 842,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять інформації про отримання АМК України від відповідача документів, які підтверджують виконання ним зобов`язань, встановлених п.п. 37, 38 резолютивної частини рішення № 182-р від 29.04.2015, докази на спростовування обставин, викладених в позовній заяві, відповідач суду не надав.

Також суд першої інстанції твердження відповідача про встановлення судами України відсутності порушення антиконкурентного законодавства всіма торговельними мережами учасниками розслідування та ТОВ "АС Нільсен Юкрейн" визнав такими, що не відповідають дійсності, оскільки кожне з судових рішень стосувалось визнання недійсним рішення АМК України № 182-р від 29.04.2015 частково лише щодо окремих десяти суб`єктів господарювання, які оскаржили рішення позивача. До вказаного переліку суб`єктів господарювання відповідач не відноситься.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "ЕКО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 у справі №910/1918/19 скасувати та постановити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним через неправильність та неповноту дослідження доказів і встановлених обставин у справі та застосування норм права. Зокрема, місцевим господарським судом не враховано, що позивач не надав доказів, на які він посилається в позовній заяві, на підтвердження того, що відповідачем не в повному обсязі виконано рішення №182-р від 29.04.2015, а саме: вимогу від 22.06.2016 №143-29/07-6523, лист ТОВ "АС Нільсен Юкрейн" від 11.07.2016 №144 (вх. від 11.11.07.2016 №8-143/6403), копію договору від 16.04.2014 №51/15-14 (термін дії від 16.04.2014 до 16.04.2024), подання про початок розгляду справи №143-01/17 від 24.10.2016. Поряд з цим, на думку відповідача, суд не дослідив і не мотивував, які конкретно документи повинні підтвердити факт виконання відповідачем рішення №182-р від 29.04.2015. Вказані обставини свідчать, за твердженням ТОВ "ЕКО", про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ст. 19 Конституції України, ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст.ст. 48, 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що відповідно до положень ст.ст. 275, 277 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є підставою для скасування ухваленого в цій справі рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/1918/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А.(доповідач у справі), суддів Хрипуна О.О. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 поновлено ТОВ "ЕКО" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 у справі №910/1918/19, відкрито апеляційне провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 23.09.2019.

У судовому засіданні 23.09.2019 колегією суддів апеляційного господарського суду оголошено перерву до 24.10.2019 о 12:20.

У зв`язку з тим, що 24.10.2019 розгляд в судових засіданнях попередньо призначених справ розтягнувся в часі, представники сторін Прохоров Є.І. та Мицик О.Ю. через канцелярію суду надали клопотання про відкладення розгляду справи №910/1918/19.

Ухвалою від 24.10.2019 клопотання представників позивача та відповідача про відкладення розгляду даної справи судом апеляційної інстанції задоволено, розгляд апеляційної скарги ТОВ "ЕКО" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 відкладено на 11.11.2019 о 14 год. 30 хв.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи.

Через відділ документального забезпечення суду 10.09.2019 від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін. Позивач у вказаному відзиві наполягає на тому, що відповідачем не надано в повному обсязі інформації про виконання ним зобов`язань, передбачених п.п. 37, 38 рішення АМК України №182-р від 29.04.2015, а повідомлення про припинення будь-яких договірних відносин між ним та ТОВ "АС Нільсен Юкрейн", є недостовірними. Крім того, посилаючись на норму ч.1 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", позивач зазначає, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи АМК України наділені повноваженнями приймати рішення, в тому числі про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції. В той же час нормами цього Закону не передбачено повноважень органів Комітету щодо надання вказівок стосовно способів усунення допущених порушень. Натомість суб`єкт господарювання, якого зобов`язали припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, має самостійно визначатися із шляхом (способами) такого припинення відповідно до закону (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №908/1370/19, від 30.05.2018 у справі №917/725/17 та від 30.05.2018 у справі №910/4489/17). Тому, на думку позивача, необґрунтованими є твердження відповідача про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з огляду на те, що рішення позивача №182-р від 29.04.2015 не містить вказівок на конкретні дії, які суб`єкт господарювання повинен вчинити або від яких утриматися для припинення такого порушення.

Позиції учасників справи.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, у позові відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.04.2015 АМК України за результатами розгляду справи №242-26.13/150-12 прийняв рішення №182-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким, зокрема:

- визнано, що ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Фора", ПАТ "Фуршет", ДП "Траверс Маркет", ДП "Фуд-Центр", ДП "Фуршет Центр", ТОВ "Фудмаркет", ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", ПІІ "БІЛЛА-Україна", ТОВ "Край-2", ТОВ "НОВУС Україна", ТОВ "Спар-Центр", ТОВ "Мепромаг", ТОВ "МЕТРО Кеш енд Кері Україна", здійснивши разом з ТОВ "АСНільсен Юкрейн" обмін інформацією та даними щодо істотних умов здійснення господарської діяльності з таким рівнем деталізації, агрегації та актуалізації, що сприяло координації конкурентної поведінки на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва, що призводить до обмеження конкуренції, вчинили порушення, передбачене частиною першою статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва (пункт 1);

- визнано, що ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Фора", ПрАТ "Фуршет", ДП "Траверс Маркет", ДП "Фуд-Центр", ДП "Фуршет Центр", ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", ТОВ "Фудмаркет", ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", ПІІ "БІЛЛА-Україна", ТОВ "Край-2", ТОВ "НОВУС Україна", ПрАТ "Ікс 5 Рітейл Груп Україна", ТОВ "Спар-Центр", ТОВ "Мепромаг", ТОВ "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" використавши схожі механізми взаємодії з постачальниками, які призводять до схожих змін цін на товари, які реалізуються торговельними мережами кінцевим споживачам, що призводять до обмеження конкуренції, при тому, що аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій, вчинили порушення, передбачене частиною третьою статті 6 та пунктом першим статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення схожих дій на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва (пункт 2);

- за порушення, передбачене в пункті 1 рішення, накладено на ТОВ "ЕКО" штраф у розмірі 50 000 грн. (пункт 11);

- за порушення, передбачене в пункті 2 рішення, накладено на ТОВ "ЕКО" штраф у розмірі 50 000 грн. (пункт 28);

- зобов`язано ТОВ "АС Нільсен Юкрейн", ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Фора", ПрАТ "Фуршет", дочірнє підприємство "Траверс Маркет", ДП "Фуд-Центр", ДП "Фуршет Центр", ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", ТОВ "Фудмаркет", ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", підприємство з іноземними інвестиціями "БІЛЛА-Україна", ТОВ "Край-2", ТОВ "НОВУС Україна", ПрАТ "Ікс 5 Рітейл Груп Україна", ТОВ "Спар-Центр", ТОВ "Мепромаг", ТОВ "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції протягом двох місяців з дня отримання рішення шляхом приведення своєї діяльності із отримання та розповсюдження інформації до вимог законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 37);

- зобов`язано ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Фора", ПрАТ "Фуршет", ДП "Траверс Маркет", ДП "Фуд-Центр", ДП "Фуршет Центр", ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", ТОВ "Фудмаркет", ТОВ "ЕКО", ТОВ "Адвентіс", ПІІ "БІЛЛА-Україна", ТОВ "Край-2", ТОВ "НОВУС Україна", ПрАТ "Ікс 5 Рітейл Груп Україна", ТОВ "Спар-Центр", ТОВ "Мепромаг", ТОВ "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції протягом двох місяців з дня отримання рішення шляхом приведення своєї діяльності, в тому числі договірних відносин з постачальниками та/або виробниками товарів, та підходів до ціноутворення для своїх споживачів у відповідність до законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 38).

В резолютивній частині рішенні АМК України також зазначено, що рішення може бути оскаржене до Господарського суду міста Києва у двомісячний строк з дня його одержання.

Супровідним листом №143-26.13/09-4944 від 12.05.2015 АМК України направив копію рішення відповідачу, який був отриманий ТОВ "ЕКО" 22.05.2015.

За повідомленням позивача відповідач, не погодившись з рішенням №182-р від 29.04.2015, оскаржив його до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2015 порушено провадження у справі №910/18925/15.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 у справі №910/18925/15 у задоволенні позовних вимог ТОВ "ЕКО" відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2016 у справі №910/18925/15 повернуто ТОВ "ЕКО" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2015.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 241 ГПК України рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 у справі №910/18925/15 набрало законної сили після повернення апеляційної скарги та згідно ст. 18 ГПК України є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

ТОВ "ЕКО" повідомило АМК України листом від 16.01.2016 №669 (вх.№8-01/514 від 21.01.2016) про виконання зобов`язань, передбачених резолютивною частиною рішенням №182-р від 29.04.2015, зазначивши, що договірні відносини з ТОВ "АС Нільсен Юкрейн" припинено, договірні відносини з постачальниками/виробниками товарів відповідають всім вимогам чинного законодавства України, ціноутворення здійснюється з дотриманням вимог норм чинного законодавства України.

Проте зважаючи на те, що жодних доказів на підтвердження цих тверджень відповідачем до вказаного листа надано не було, позивачем 19.02.2016 надіслано ТОВ "ЕКО" лист за № 143-26.13/03-1683, у якому запропоновано йому надати документи, які підтверджують виконання рішення №182-р від 29.04.2015. Однак ТОВ "ЕКО" відповіді на нього не надало.

З метою повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин, пов`язаних із виконанням рішення №182-р від 29.04.2015 до ТОВ "ЕКО" було надіслано вимогу державного уповноваженого АМК України від 19.05.2016 №143-26.13/03-5105 (далі - Вимога 1), в якій запропоновано надати інформацію та належним чином засвідчені документи про виконання рішення № 182-р від 29.04.2015, а саме: по 3 копії договорів, з усіма змінами і додатками, в кожній категорії товарів, укладені ТОВ "ЕКО" з найбільшими виробниками/постачальниками, які були чинні у період з 22.05.2015 по дату направлення вимоги (п.2 Вимоги 1); копії всіх договорів, крім постачання, укладених ТОВ "ЕКО" з суб`єктами господарювання, зазначені у пункті 2 цієї вимоги, чинні у період з 22.05.2015 по дату отримання цієї вимоги (п. З Вимоги 1).

У відповідь на Вимогу 1 ТОВ "ЕКО" листом від 03.06.2016 №419/77юв (вх. №8-143/698-кі від 10.06.2016) надано інформацію, яка, за твердженням позивача, є неповною і не є підтвердженням того, що ТОВ "ЕКО" припинило порушення і привело свою діяльність у відповідність до вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

У зв`язку з наведеним ТОВ "ЕКО" надіслано вимогу державного уповноваженого АМК України від 22.06.2016 № 143-29/07-6520 (далі - Вимога 2), в якій запропоновано надати уточнюючу інформацію та документи щодо виконання рішення № 182-р від 29.04.2015.

ТОВ "ЕКО" листом від 07.07.2016 за № 458/777юв (вх. № 8-01/6431 від 12.07.2016) звернулося до позивача з проханням надати більш тривалий термін для відповіді, а саме до 22.07.2016 включно, у зв`язку з тим що запитувана інформація є надто об`ємною. Листом АМК України від 19.07.2016 № 143-29/03-7603 було подовжено ТОВ "ЕКО" строк для надання відповіді до 22.07.2016.

Запитувану інформацію на Вимогу 2 ТОВ "ЕКО" надано АМК України листом від 22.07.2016 № 480/777юв (вх. № 8-143/829-кі від 25.07.2016).

Оскільки, за твердженням позивача, запитувана інформація була надана не в повному обсязі, тобто відповідач не виконав зобов`язання, передбачені пунктами 37 та 38 резолютивної частини рішення №182-р від 29.04.2015, він у відповідності до вимог ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" змушений був звернутися до господарського суду з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Приписами ст. 4 вказаного Закону визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Положеннями ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу.

Згідно з ч.1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, за результатами розгляду справи №242-26.13/150-12 позивачем прийнято рішення № 182-р від 29.04.2015, яким визнано вчинення торгівельними мережами порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій та накладено штрафи за вчинене порушення.

Відповідно до пунктів 37 та 38 резолютивної частини рішення № 182-р від 29.04.2015 торгівельні мережі, в тому числі ТОВ "ЕКО" зобов`язано припинити порушення протягом двох місяців з дня отримання рішення шляхом:

- приведення своєї діяльності із отримання та розповсюдження інформації до вимог законодавства про захист економічної конкуренції;

- приведення своєї діяльності, в тому числі договірних відносин з постачальниками та/або виробниками товарів та підходів до ціноутворення для своїх споживачів у відповідність до законодавства про захист економічної конкуренції.

Предметом позову у даній справі є зобов`язання відповідача виконати п.п. 37, 38 резолютивної частини рішення № 182-р від 29.04.2015 у справі №242-26.13/150-12 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем було оскаржено рішення позивача № 182-р від 29.04.2015 до Господарського суду міста Києва. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 у справі №910/18925/15 в задоволенні позовних вимог ТОВ "ЕКО" про визнання недійсним рішення АМК України №182-р від 29.04.2015 в частині накладення штрафу на товариство відмовлено повністю. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2016 у справі №910/18925/15 апеляційну скаргу ТОВ "ЕКО" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 повернуто.

Отже, рішення позивача № 182-р від 29.04.2015 в частині стягнення з відповідача штрафу та виконання ним зобов`язань, визначених п.п. 37, 38 його резолютивної частини, є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" є обов`язковим до виконання.

Доводи відповідача про невідповідність пунктів 37 та 38 рішення №182-р від 29.04.2015 Законам України "Про Антимонопольний комітет України" та "Про захист економічної конкуренції", оскільки вони не містить вказівки на конкретні дії, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи, зокрема, державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але ні Конституцією, ані законами України не передбачено таких повноважень та способу дій Антимонопольного комітету України, які б дозволили зобов`язати ТОВ "ЕКО" (відповідача у справі) вчинити конкретні дії. Натомість відповідач мав самостійно, у встановлених законом порядку і у спосіб, вирішити питання щодо припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про яке йшлося у рішенні № 182-р від 29.04.2015.

Крім того, господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні ст. 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 2 ст. 47 та ч. 1 ст. 60 названого Закону, оскільки дана особа вже скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати рішення є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Так, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні визнає доведеними обставини невиконання відповідачем у повному обсязі зобов`язань, визначених п.п. 37, 38 рішення №182-р від 29.04.2015, оскільки відповідачем надана недостовірна інформація про відсутність договірних відносин з ТОВ "АС Нільсен Юкрейн". На підтвердження даного факту суд першої інстанції зазначає, що ТОВ "АС Нільсен Юкрейн" на вимогу АМК України від 22.06.2016 за №143-29/07-6523 листом від 11.07.2016 №144 (вх. від 11.07.2016 №8-143/6403) повідомило протилежну інформацію - про наявність договірних відносин між ним та відповідачем, надавши копію договору від 16.04.2014 №51/15-14 (термін дії договору з 16.04.2014 до 16.04.2024).

Однак, дослідивши матеріали даної справи колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено відсутність серед них вимоги АМК України від 22.06.2016 за №143-29/07-6523, направленої на адресу ТОВ "АС Нільсен Юкрейн", листа ТОВ "АС Нільсен Юкрейн" від 11.07.2016 №144, копії договору від 16.04.2014 №51/15-14.

Поряд з цим, суд першої інстанції погоджуючись з доводами позивача стосовно того, що дії ТОВ "ЕКО", що полягають у поданні інформації в неповному обсязі на вимогу державного уповноваженого АМК України від 19.05.2016 № 143-26.13/03-5105 та вимогу державного уповноваженого АМК України від 22.06.2016 № 143-29/07-6520 у встановлені ними строки містять ознаки порушень, передбачених п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", констатував, що дана обставина підтверджується складеним позивачем поданням про початок розгляду справи №143-01/17 від 24.10.2016 про порушення ТОВ "ЕКО" законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Проте, матеріали даної судової справи такого подання також не містять.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду, аналізуючи норми ст.ст. 35, 36, 37 Закон України "Про захист економічної конкуренції", вважає, що належним доказом вчинення порушення, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки), є розпорядження органу АМК України про початок розгляду справи, яке приймається при виявленні ознак відповідного порушення, в тому числі наслідків такого порушення, та прийняте рішення, яким закінчується розгляд справи.

Складення подання, про яке йде мова в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, є лише підставою для початку розгляду справи, тобто прийняття відповідного розпорядження органом АМК України.

Положеннями ч. 2 ст. 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Доказів надіслання на адресу ТОВ "ЕКО" розпорядження про початок розгляду справи за ознаками порушень, передбачених п.14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" матеріали справи не містять, на такі докази позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не посилався.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позивачем належними, допустимими та достовірними доказами не доведено обставин щодо виконання відповідачем не в повному обсязі зобов`язань, встановлених п.п. 37, 38 резолютивної частини рішення №182-р від 29.04.2015.

За таких обставин, доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, щодо наявності передбачених ст. 277 ГПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі з ухваленням нового, про відмову у задоволенні позову, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених у даній справі обставин Північний апеляційний господарський дійшов висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ТОВ "ЕКО" виконати пункти 37, 38 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 №182-р з покладенням на відповідача судових витрат у розмірі 3 842,00 грн. Отже, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового про відмову в позові.

Судові витрати.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового про відмову у задоволення позовних вимог, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог ст.129 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 у справі №910/1918/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 у справі №910/1918/19 скасувати та прийняти нове, яким в позові Антимонопольного комітету України відмовити повністю.

3. Судові витрати покласти на Антимонопольний комітет України.

4. Матеріали справи №910/1918/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26.11.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді О.О. Хрипун

Г.П. Коробенко