ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. м.Київ Справа№ 910/17626/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання: Короля Д.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 27.11.2019 року у справі №910/17626/18 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Укрхімтрансаміак»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019, повний текст якої складено та підписано 09.08.2019

у справі №910/17626/18 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінжиніринг-Діагностика»

до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак»

про стягнення 451 412,65 грн.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінжиніринг-Діагностика» (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами про стягненння з Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" (далі-відповідач) 438 618,47 грн, з яких: 414 113,57 грн - основний борг, 18 003,88 грн - інфляційні втрати, 6 501,02 грн - 3% річних.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором № 20.11/17 від 20.11.2017 щодо оплати вартості ІІ циклу робіт з режимного спостереження та дослідження на зсувних ділянках у районах проходження магістрального аміакопроводу на території Придніпровського управління магістрального аміакопроводу та проведення досліджень зсувної ділянки в районі переходу аміакопроводу через Тілігульський лиман на території Миколаївського управління магістрального аміакопроводуз оплати за виконані позивачем підрядні роботи.

20.09.2019 позивач подано до Господарського суду міста Києва заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на його користь основну заборгованість у розмірі 414 113,57 грн, інфляційні втрати у розмірі 27 599,06 грн, 3 % річних у розмірі 9 700,02 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/17626/18 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінжиніринг-Діагностика" основний борг у сумі 414 113,57 грн, інфляційні втрати у сумі 27 599,06 грн, 3 % річних у сумі 9 292,03 грн, судовий збір у сумі 6 765,07 грн. У решті позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції вказав на те, що позивачем доведено обґрунтованість підстав на які він посилається заявляючи свої позовні вимоги. При цьому, суд першої інстанції здійснивши власний перерахунок сум інфляційних витрат та 3% річних задовольнив частково в цій частині позовних вимог, оскільки позивачем не були враховані пункти 4.1, 6.10 договору щодо відстрочення оплати робіт.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/17626/18 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, скаржник в апеляційній скарзі просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, прийняте з неповним з`ясуванням та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального права.

Крім того, скаржник стверджує, що на даний час роботи не прийняті ним та сторонами не підписані акти приймання-передачі технічної документації та акти приймання-передачі виконаних робіт, а тому строк оплати за договором не настав, відповідно позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Також, скаржник стверджує, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено в задовленні клопотання про призначення експертизи.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/17626/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді - Куксов В.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 поновлено Державному підприємству «Укрхімтрансаміак» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/17626/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/17626/18; розгляд апеляційної скарги Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/17626/18 призначено на 23.10.2019 о 10:00 год.; встановлено строк позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

18.10.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

23.10.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.11.2019.

27.11.2019 у судовому засіданні скаржник підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Представник позивача у даному судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та підтримав доводи викладенні у відзиві на апеляційну скаргу.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.11.2017 між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, був укладений договір №20.11/17 від 20.11.2017 (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується провести режимні спостереження та дослідження на зсувних ділянках у районах проходження магістрального аміакопроводу на території Придніпровського управління магістрального аміакопроводу та проведення досліджень зсувної дільниці в районі переходу аміакопроводу через Тілігульський лиман на території Миколаївського управління магістрального аміакопроводу (3 цикла спостережень), а саме - режимні інструментальні спостереження за зрушенням земної поверхні для встановлення деформації аміакопроводу на ділянках: ГПС14Ц5-153 км.; НС-9 - 1435 км.; схил балки - 1 443 км. (ділянка 9Ц1, с. Моначинівка), РС-27-1 553 км.; схил балки річки «Берека» - 1 562 км.; - дослідження динаміки потенційно-зсувного схилу в районі переходу аміакопроводу через Тілігульський лиман, а замовник - прийняти і оплатити виконані роботи на умовах цього договору.

Відповідно до п.2.1 Договору виконавець повинен виконати роботи відповідно до технічних вимог та переліку документації, які вказані в технічному завданні. Виконавець зобов`язується використовувати для виконання робіт якісні та сучасні матеріали, конструкції та устаткування, що відповідають державним стандартам, технічним умовам, та за умови наявності необхідних сертифікатів, технічних паспортів чи інших документів, що засвідчують їх якість.

Згідно із п.3.1 Договору загальна вартість робіт становить 1 315 501,91 грн разом з ПДВ. Оплата робіт здійснюється замовником по факту виконання робіт, протягом трьох банківських днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт, при наявності коштів на розрахунковому рахунку замовника (п.4.1 Договору).

Вартість конкретних видів робіт визначається кошторисами №№ 1, 2, що є додатками до даного договору (п. 3.3 Договору).

У відповідності до п. 6.1, 6.2, 6.3 Договору роботи за цим договором виконуються на території Придніпровського та Миколаївського управлінь магістрального аміакопроводу ДП "Укрхімтрансаміак". При цьому конкретні ділянки аміакопроводу (їх конкретні межі, довжина, тощо), на яких мають виконуватись роботи визначаються у технічному завданні. Виконавець зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 3-х днів з моменту укладення даного договору та виконати ці роботи у строк, встановлений у календарному графіку виконання робіт.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що замовник може у разі необхідності прийняти рішення про зупинення виконання робіт, а виконавець зобов`язаний виконати таке рішення замовника. Датою закінчення виконання певних робіт вважається дата їх прийняття замовником за актом приймання передачі (п.6.5 Договору).

Згідно із п.6.9 Договору приймання-здача виконаних робіт по кожному акту оформлюється актом приймання-здачі робіт. На підтвердження виконання відповідного обсягу робіт за договором виконавець передає замовнику два примірника акту приймання-здачі виконаних робіт, підписаних виконавцем та скріплених печаткою. До моменту надання актів приймання-передачі виконаних робіт виконавець зобов`язується передати замовнику технічну документацію визначену технічним завданням.

Замовник протягом десяти робочих днів з дня отримання від виконавця документів, передбачених п.6.9 Договору, аналізує отриману документацію, і здійснює у цей же строк одну з таких дій: відправляє виконавцю підписаний акт приймання-здачі виконаних робіт та акт приймання-передачі технічної документації, що свідчить про прийняття замовником від виконавця відповідних робіт за договором або надає письмові зауваження до виконаних за договором робіт (п. 6.10 Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1 Договору).

Додатками № 1, № 2, № 3, № 4 до Договору сторони погодили договірну ціну робіт, яка становить 1 315 501,91 грн, технічне завдання на проведення режимних спостережень та досліджень, зведений кошторис і календарний графік виконання робіт.

Так, календарним графіком робіт визначено 3 цикли робіт та їх тривалість: І цикл - протягом 4 тижнів від дати укладання Договору до кінця 2017 року; ІІ цикл робіт - з квітня 2018 року по травень 2018 року; ІІІ цикл робіт - з жовтня 2018 року по листопад 2018 року (а.с.41 т.1).

У відповідності до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору позивачем виконано роботи по І циклу робіт на суму 462 524,52 грн та ІІ циклу робіт на суму 414 113,57 грн. Виконання позивачем робіт по І циклу відповідачем прийнято без зауважень, що підтверджується актом приймання-здачі виконаних робіт №ПД-0000001 від 28.12.2017 та актом приймання-передачі документації №20.11/17-1 від 28.12.2017, підписаними обома сторонами без зауважень (а.с.53, 66 т.1). При цьому, вказані роботи (І циклу) відповідачем оплачено у повному обсязі, про що свідчить платіжне доручення №37 від 12.01.2018 та не оспорюється сторонами (а.с.75 т.1).

31.05.2018 позивачем направлено на адресу відповідача лист №3105-1 про виконання робіт ІІ циклу робіт на суму 414 113,57 грн, а також разом з останнім направлено акт приймання-здачі виконаних робіт №ПД-0000007, рахунок-фактуру №ПД-0000007, акт №20.11/17-2 приймання-передачі документації у 2-х примірниках та звітні матеріали за переліком, вказаному в акті приймання-передачі документації, для погодження та підписання (а.с.88-99, 107 т.1).

Проте, зазначені документи відповідачем не підписано та направлено позивачу лист №626 від 29.05.2018, в якому повідомив позивача про прийняте ним рішення щодо зупинки виконання робіт за Договором (а.с.108 т.1).

В свою чергу, позивач листом № 1406-3 від 14.06.2018 надав детальне обґрунтування щодо належного виконання ІІ циклу робіт та наголосив про необхідність відповідача здійснити підписання отриманих актів №ПД-0000007 і №20.11/17-2 та оплату за ними (а.с.109-111 т.1).

В той же час, відповідач листом №911 від 26.07.2018 запропонував позивачу з`явитись на засідання робочої групи ДП "Укрхімтрансаміак" для прийому результатів робіт за Договором (а.с.112 т.1). На вказаному засіданні робочої групи, за участі представників позивача було прийняте рішення, оформлене протоколом від 31.07.2018, яким сторони домовились провести коригування розглянутої технічної документації та зобов`язано позивача надати обґрунтування необхідності проведення ІІІ циклу робіт за Договором.

Також 10.08.2018 відповідач листом №981 направив позивачу зауваження до переданої йому за актом № 20.11/17-2 технічної документації по ІІ циклу робіт. Проте, позивач у листі №1008-1 від 10.08.2018 надав відповідачу відповідні роз`яснення щодо цього етапу робіт. Натомість, відповідачем акт приймання-здачі виконаних робіт № ПД-0000007 та акт приймання-передачі документації № 20.11/17-2 щодо ІІ циклу робіт так і не підписано, вартість роботи згідно з цими актами не сплачено.

В свою чергу, відповідач сверджує, що технічний звіт за ІІ циклом спостережень не відповідає вимогам технічного завдання до Договору, а тому роботи по даному етапу виконані не у повному обсязі та неналежної якості. Також, на думку відповідача, викладені у технічному звіті ІІ циклу технічні рішення та креслення до них співпадають із технічними рішеннями, які зазначались у технічному звіті іншої організації - ТОВ «Укрнтєк- Екогеодинаміка», яка проводила подібні дослідження у 2013 році, що свідчить про невиконання позивачем робіт за ІІ циклом, а копіюванням аналогічного звіту, виготовленого іншою особою.

З цього приводу колегія суддів заначає наступне.

Магістральний аміакопровод «Тольятті-Горлівка-Одеса», на об`єктах якого позивачем виконувались роботи, є високотехнологічним об`єктом підвищеної небезпеки, роботи на якому повинні проводитися з дотриманням встановлених норм, правил, при обов`язковій наявності відповідних дозвільних документів та з дозволу підприємства, зокрема, відповідача, який здійснює експлуатацію аміакопроводу.

У відповідності до ст.19 Закону «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» будівельні, ремонтні, земляні, днопоглиблювальні роботи на земельних ділянках проводяться лише на підставі письмового погодження з підприємствами магістральних трубопроводів.

Пунктом 1.1 Правил охорони праці під час експлуатації магістральних трубопроводів для транспортування рідкого аміаку (аміакопроводів), затверджених наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці № 2 від 11.01.2005 (далі - Правила охорони праці) передбачено, що ці Правила поширюються на всі підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, відомчої належності та видів діяльності, які здійснюють транспортування рідкого аміаку магістральним трубопроводом (аміакопроводом), технічне обслуговування, проведення ремонтних робіт та реконструкцію його об`єктів, а також на всі інші юридичні особи, які виконують певні види робіт на об`єктах аміакопроводу (будівництво, розширення, реконструкцію, тощо), у тому числі на підставі договорів підряду, субпідряду. Працівники підприємств, які виконують роботи на об`єктах магістрального аміакопроводу на умовах договору підряду, повинні допускатися до роботи за актом-допуску, форма якого наведена у додатку 2 цих Правил.

Пунктом 12 Правил охорони магістральних трубопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1747 від 16.11.2002 передбачено, що будівельні, ремонтні, земляні роботи проводяться лише за письмовою згодою підприємств магістрального трубопровідного транспорту.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з метою виконання робіт за Договором, зокрема, ІІ циклу робіт та дотримання зазначених вище Правил, 18.04.2018 та 27.04.2018 позивач листами №1804-1 та №2404-1, звертався до відповідача з проханням забезпечити допуск своїх працівників на об`єкти, які знаходяться на території Придніпровського управління магістрального аміакопроводу (а.с.76, 86 т.1). Крім того, для виконання вказаних робіт позивач направив на ці об`єкти аміакопроводу своїх працівників, що підтверджується відповідними документами позивача, зокрема, копіями посвідчень на відрядження №№ ПД-0000028, ПД-0000029, ПД-0000030, ПД-0000031 від 19.04.2018, наказом №17-В/18 від 24.04.2018 (а.с.77-85 т.1). З указаними працівниками відповідачем проведено вступний інструктаж, що підтверджується наявним в матералах справи витягом з журналу реєстрації вступного інструктажу Придніпровського управління магістрального аміакопроводу.

Як свідчить наявний в матеріалах справи технічний звіт за ІІ циклом досліджень, позивачем були проведені режимні спостереження та дослідження на зсувних ділянках в районах проходження магістрального аміакопроводу Придніпровського управління магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак» (ПУМА). Також здійснено роботи по дослідженню зсувної ділянки в районі переходу аміакопроводу через Тілігульський лиман Миколаївського управління магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак» (а.с.95-97 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, законом передбачене право позивача на складання одностороннього акту, що спрямоване на захист інтересів підрядника, якщо замовник безпідставно відмовляється від належного оформлення прийняття виконаної роботи.

Пунктом 6.10 Договору сторони погодили, що замовник протягом 10 робочих днів від дня отримання від виконавця документів, передбачених п. 6.9 цього договору, аналізує подану виконавцем документацію, пов`язану з виконанням робіт, і здійснює у цей же строк одну з таких дій: відправляє виконавцю підписаний акт приймання-здачі виконаних робіт та акт приймання-передачі технічної документації, що свідчить про прийняття замовником від виконавця відповідних робіт за договором або надає письмові зауваження до виконаних за договором робіт.

Як встановлено вище, 31.05.2018 позивач листом №3105-18 направив відповідачу для погодження та підписання акт приймання-здачі виконаних робіт №ПД-0000007 та акт приймання-передачі документації №20.11/17-2, які стосувались ІІ циклу робіт. Однак, у строк, передбачений п.6.10 Договору (протягом 10 робочих днів з моменту їх отримання) відповідач заперечень до вказаних актів (ІІ циклу робіт), не надав, а також не вчинено жодний дій, направлених на реалізацію п.6.10 Договору.

З огляду на що, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що роботи за вказаними актами були прийняті замовником у повному обсязі та їх фактичне виконання він визнав.

Крім того, листом №981 від 10.08.2018 відповідач направив позивачу лише зауваження до технічної документації ІІ циклу робіт, а не до якості самих робіт за актом приймання-здачі виконаних робіт №ПД-0000007, при цьому, вказані зауваження відповідачем направлено майже через 2,5 місяці після надання позивачем на погодження відповідних актів ІІ етапу робіт, тобто з проспуском строку погодженого сторонами у п.6.10 Договору (а.с.115-117 т.1).

За таких обставин, лист № 981 від 10.08.2018 не може вважатись належним доказом не виконання позивачем спірних робіт.

Твердження відповідача, які викладенні у запереченнях (а.с.1-5 т.2), зокрема про те, що позивач зобов`язаний був зупинити виконання ІІ циклу робіт, у зв`язку із направленням ним листа №626 від 29.05.2018 (а.с.6 т.2) щодо зупинки подальших робіт, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно було відхилено, оскільки, по-перше, у вказаному листі відповідач не конкретизував, які саме (подальші) роботи мають бути зупинені; по-друге, вказаний лист позивачем отримало на початку червня 2018 року, при цьому, акти виконаних робіт за ІІ етапом (31.05.2018) вже були направлені на погодження відповідачу, а відповідні роботи були виконані.

Щодо тверджень відповідача про те, що технічний звіт про ІІ цикл є скопійованим, колегія суддів вказує наступне.

До складу виконаних позивачем робіт входили геодезичні спостереження, геофізичні спостереження та аналіз отриманих результатів. З огляду на специфіку робіт (спостереження за наявністю і динамікою зсувних процесів магістрального аміакопроводу) до керівництва цими роботами у частині виконання інженерних вишукувань, позивач залучив сертифікованого спеціаліста з інженерно-будівельного проектування Петенко Г.О., під керівництвом якого у 2011-2014 роках були виконані відповідні дослідження, викладені у звітах іншої організації - ТОВ «Укрнтєк-Екогеодинаміка».

Таким чином, керівником досліджень, виконаних та викладених як у технічному звіті ТОВ «Укрнтєк-Екогеодинаміка» за 2013 рік, на який посилається відповідач, так і досліджень, виконаних і викладених у звітах за 2018 рік (у тому числі з ІІ циклу робіт), була одна й та ж особа - ОСОБА_1 , а тому креслення у технічних звітах за 2013 та 2018 роки, що виконані однією і тією ж особою, можуть співпадати між собою, що також виключає порушення авторського права ОСОБА_1 .

Крім того, магістральний аміакопровід «Тольятті-Одеса» за своєю будовою є об`єктом підвищеної небезпеки. Відповідно, вищевказані роботи є регламентними, тобто, для забезпечення безпечної експлуатації магістрального аміакопроводу, прокладеного у просідаючих грунтах та на підроблюваних територіях, один раз на шість місяців має проводитись інструментальне спостереження за зсувом земної поверхні та роботою компенсаторів (п. 17.2.27 Правил технічної експлуатації магістральних трубопроводів для транспортування рідкого аміаку (аміакопроводі) ГТСТУ 3-041-2003).

При цьому, якщо за результатами проведення цих регламентних робіт не було виявлено відхилень, розбіжностей, тощо, зокрема, зсуву грунтів, їх деформації навколо пролягання аміакопроводу, порушення цілісності реперів, то результати обстежень цих робіт у поточному році не будуть відрізнятися від результатів обстежень за попередні роки. За таких обставин, доводи відповідача про те, що позивачем при складенні технічного звіту за 2018 рік за результатами виконання робіт ІІ циклу, використано інформацію з технічного звіту по цьому ж виду робіт, які проводилися у 2013 році, є безпідставними, оскільки глобальних змін у місці досліджень пролягання аміакопроводу за цей період (з 2013 року по 2018 рік) виявлено не було.

Також, з урахуванням викладеного та оскільки відповідачем за сукупністю умов, які визначенні ст.99 ГПК України не доведено суду щодо необхідності в даних правовідносинах спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити обставини справи неможливо, а також неможливість надання суду висновку експерта за його замовленням у відповідності ст.101 ГПК України, колегія суддів визнає доводи відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, внасідок відмови в задоволенні клопотання про призначення експертизи у даній справі, безпідставними. Крім того, слід зауважити, що висновок судового експерта для господарського суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється господарським судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею ст.104 ГПК України.

Твердження відповідача про надання позивачем анотованого звіту щодо виконаної роботи, колегія суддів відхиляє, оскільки, по-перше, як встановлено вище, 31.05.2018 позивачем було направлено на адресу відповідача лист №3105-1 про виконання робіт ІІ циклу робіт на суму 414 113,57 грн, а також разом з останнім направлено акт приймання-здачі виконаних робіт №ПД-0000007, рахунок-фактуру №ПД-0000007, акт №20.11/17-2 приймання-передачі документації у 2-х примірниках та звітні матеріали за переліком, вказаному в акті приймання-передачі документації, для погодження та підписання (а.с.88-99, 107 т.1); по-друге, анотований звіт містить в собі стислу інформацію, яка не може бути використана без повного технічного звіту, оскільки вся інформація щодо виконаних польових робіт міститься в технічних звітах, які були надісланні позивачем відповідачу; по-третє, вказані твердження не спростовують висновків суду про порушення відповідачем строків передбачений п.6.10 Договору щодо надання заперечень до вказаних актів (ІІ циклу робіт).

З огляду на що, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача виник обов`язок по сплаті вартості виконаних робіт за актом №ПД-0000007 у сумі 414 113,57 грн.

Відповідно до частин 1, 2 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Дана норма кореспондується зі ст.525, 526 Цивільного кодексу України.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідачем відповідно до ст.ст.76, 77 ГПК України не надано належних та допустимих доказів на спростування наявності вищевказаної заборгованості.

Оскільки факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 414 113,57 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, колегією суддів визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині вимог, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила ст. 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

З огляду на вищезазначені правові норми боржник не звільняється від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Враховуючи встановлене вище прострочення відповідачем грошового зобов`язання, приписи вказаних правових норм та перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно позовні вимоги в цій частині задоволено частково та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 9 292,03 грн та інфляційні втрат у розмірі 27 599,06 грн.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/17626/18 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/17626/18 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на Державне підприємство «Укрхімтрансаміак».

4.Матеріали справи №910/17626/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 02.12.2019.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Г.А. Кравчук