номер провадження справи 17/214/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.11.2019 Справа № 908/2529/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Головуючий суддя Корсун В.Л., розглянувши заяву ПрАТ "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" від 29.11.19 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовною заявою: приватного акціонерного товариства "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання", 71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, буд. 7

до відповідача: Бердянської міської ради, 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, площа Єдності, буд. 2

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3

про визнання незаконним та скасування пункту 6 рішення № 3 від 22.12.17.

Учасники у справі:

від позивача: Шеремета Р.Б., ордер серії ЗП № 130121 від 02.09.19

від відповідача: не з`явився

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: не з`явився

від третьої особи 3: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

13.09.19 до господарського суду Запорізької області звернулось приватне акціонерне товариство "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" (далі ПрАТ "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання") з позовною заявою від 12.09.19 до Бердянської міської ради (надалі Бердянська МР) за участі ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , третя особа 1), ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2 , третя особа 2) та ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , третя особа 3) про визнання незаконним та скасування п. 6 рішення № 3 від 22.12.17 Бердянської міської ради "Про майнові права" в частині прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Бердянська у відповідності до Закону України "Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків" гуртожитку у м. Бердянську за адресою: вул. Горького, 7.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/2529/19 між суддями, 13.09.19 вказану позовну заяву визначено до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 18.09.19 судом позовну заяву ПрАТ "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" від 12.09.19 залишено без руху.

Ухвалою від 30.09.19 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2529/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 30.10.19 о/об 09 год. 30 хв.

Також, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- ОСОБА_1 (третя особа 1);

- ОСОБА_2 (третя особа 2);

- ОСОБА_3 (третя особа 3).

Ухвалою від 30.10.19 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 02.01.20 включно та відкладено підготовче засідання у справі № 908/2529/19 на 26.11.19 о/об 11 год. 00 хв.

25.11.19 до суду надійшла заява позивача від 29.11.19 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- зупинити дію п. 6 рішення № 3 від 22.12.17 Бердянської міської ради «Про майнові права» в частині прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Бердянська гуртожитку у місті Бердянську за адресою: вул. Горького, 7 до набрання судовим рішенням законної сили по справі № 908/2529/19,

- заборонити Бердянській міській раді та її посадовим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Бердянська будівлі за адресою: м. Бердянськ, вул. Горького, 7 до набрання судовим рішенням законної сили по справі № 908/2529/19,

- заборонити Бердянській міській раді та її посадовим особам приймати будь-які акти спрямовані на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Бердянська будівлі за адресою: м. Бердянськ, вул. Горького, 7 до набрання судовим рішенням законної сили по справі № 908/2529/19.

В обґрунтування вимог вказаної заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що пунктами 6-10 рішення № 3 від 22.12.17 Бердянської міської ради «Про майнові права» (посилаючись на Закон України «Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків») вирішено прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Бердянська гуртожитки в м. Бердянську за адресами: …; м. Бердянськ, вул. Горького, 7; … . З метою прийняття вказаних у п. 6 гуртожитків, Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради доручено забезпечити підготовку необхідних документів. У випадку відсутності згоди власників гуртожитків, вказаних у п. 6, юридичному управлінню виконкому Бердянської МР доручено здійснити претензійно-позовну роботу направлену на виконання вказаного рішення. На думку позивача, у разі виконання оспорюваного рішення, ПрАТ «БЗПТО» буде позбавлено права власності на будівлю загальною площею 2 892,3 кв. м., орієнтовною вартістю 63 125 946 грн. Посилаючись на п. п. 7-10 оспорюваного рішення, позивач вважає, що Бердянська міська рада має намір вжити заходи до реалізації оспорюваного рішення шляхом реєстрації будівлі на праві власності за відповідною територіальною громадою, що позбавить позивача та третіх осіб на стороні позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, та призведе до суттєвого ускладнення захисту прав позивача та виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення позову.

Позивач вважає, що є висока ймовірність переходу права власності на спірну будівлю до моменту винесення рішення по справі, що наявні протиправні дії відповідача з приводу виконання оспорюваного рішення, виходячи з наступного:

- відповідач знає про рішення виконкому Бердянської МР Запорізької області № 172 від 14.04.94 «Про переобладнання гуртожитку під адміністративну будівлю», яке унеможливлює передачу будівлі до комунальної власності відповідної територіальної громади;

- відповідач обізнаний, що спірне приміщення перебуває у спільній частковій власності, яке належить ПрАТ «БЗПТО» - 17/18, ОСОБА_1 - 1/72; ОСОБА_2 - 1/36; ОСОБА_3 - 1/72;

- відповідач обґрунтовує своє рішення Законом України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ та ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», проте, для застосування вказаних норм, на час прийняття оскаржуваного рішення за Бердянською міською радою вже повинні бути зареєстровані права комунальної власності на спірне приміщення, а тому їх застосування суперечить вимогам законодавства України;

- … ;

- в оспорюваному рішенні не зазначено спосіб передачі спірного майна. Проте, відповідач вже звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до ПрАТ «БЗПТО» про передачу гуртожитку у комунальну власність територіальної громади м. Бердянськ саме на без компенсованій основі (справа № 908/1674/19).

Отже, на думку позивача, на час розгляду справи № 908/2529/19 в суді є очевидна небезпека та вірогідність здійснення інших не обґрунтованих дій з боку Бердянської міської ради для реалізації оспорюваного рішення. А тому, існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Виконання оспорюваного рішення по відчуженню спірного майна на без компенсованій основі може призвести до зменшення активів, та як наслідок зменшення статутного капіталу ПрАТ «БЗПТО», що може здійснюватись лише за рішенням загальних зборів відповідно до ст.. 1 параграфу ІІІ Порядку збільшення (зменшення) статутного капіталу акціонерного товариства, затв. рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Також, позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову по цій справі може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами у майбутньому.

Таким чином, на думку позивача, задоволення господарським судом цієї заяви є єдиною можливою гарантією захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в господарському процесі, та інших осіб, чиї права безумовно будуть порушені внаслідок протиправних дій відповідача, та механізмом, який здатен забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, яке буде прийняте по справі.

Розглянувши матеріали заяви ПрАТ "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" від 29.11.19 про вжиття заходів забезпечення позову судом враховано наступне.

У провадженні господарського суду Запорізької області станом на час постановлення цієї ухвали знаходиться інша справа, а саме справа № 908/1674/19 (суддя Колодій Н.А.) за позовом Бердянської міської ради до відповідача ПрАТ "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1 - Фонд державного майна України, 2 - ОСОБА_2 , 3 - ОСОБА_1 , 4 - ОСОБА_3 про передачу гуртожитку у комунальну власність територіальної громади.

Статтею 136 ГПК України унормовано, що, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно із п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

У п. 3 вказаної постанови Пленуму зазначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну загрозу у позивача в ускладненні відновлення порушених прав без наведення відповідного обґрунтування та надання належних доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження виникнення у заявника підстав для того, щоб просити суд забезпечити позов до матеріалів заяви про забезпечення позову від 29.11.19 надано:

- документ про сплату судового збору.

Судом враховано, що питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. А тому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається із змісту заявлених позовних вимог у цій справі, предметом спору є немайнова вимога ПрАТ "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" до Бердянської МР … про визнання незаконним та скасування п. 6 рішення № 3 від 22.12.17 Бердянської міської ради "Про майнові права" в частині прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Бердянська у відповідності до Закону України "Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків" гуртожитку у м. Бердянську за адресою: вул. Горького, 7.

А заходами забезпечення позову, які позивач просить суд застосувати у цій справі є, зупинення дії п. 6 наведеного вище рішення Бердянської МР; заборона Бердянській МР та її посадовим особам вчиняти будь-які дії/приймати будь-які акті, спрямовані на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Бердянська оспорюваної будівлі до набрання судовим рішенням законної сили.

Між тим, із змісту заяви не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано належних доказів стосовно співмірності заявлених заходів забезпечення позову з характером позовних вимог саме у цій справі.

Крім того, заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть спричинити значну шкоду підприємству позивача, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами в майбутньому. І про які саме «неминучі» труднощі в майбутньому мав на увазі заявник в рамках справи № 908/2529/19. А самі лише посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може спричинити значну шкоду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Приймаючи до уваги вищевикладене, у задоволенні заяви ПрАТ "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" від 29.11.19 про вжиття заходів забезпечення позову судом, через необґрунтованість, відмовляється.

Керуючись ст.ст. 13, 42, 46, 73,74, 76, 77, 86, 136-140, 232, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПрАТ "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" без номеру від 29.11.19 про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/2529/19 відмовити.

Відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 235 ГПК України визначено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України закріплено, що окремо від рішення суду першої інстанції мажуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

Згідно з вимогами ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 28.11.19.

Суддя В.Л. Корсун