ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2019 р. Справа№ 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Буравльова С.І.

Чорногуза М.Г.

секретар судового засідання: Камінська Т.О.

за участю представників відповідно до протоколу судового засідання від 11.11.2019,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Сбербанк» (далі - АТ «Сбербанк»; банк) на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2018 у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) (суддя Сидоренко А.С.)

за скаргою АТ «Сбербанк» на неправомірні дії арбітражного керуючого Стук Ірини Михайлівни на посаді розпорядника майна та ліквідатора Закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко» (далі - ЗАТ «Бахмачконсервмолоко»; боржник; товариство) при реалізації майна товариства,

поданої в межах судової справи

за заявою фізичної особи-підприємця Ріпи Олександра Івановича

до ЗАТ «Бахмачконсервмолоко»

про визнання боржника банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2006 ухвалою Господарського суду Чернігівської області порушено провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, обов`язки розпорядника майна покладено на арбітражного керуючого Барбарова О.Ю.

07.10.2008 ухвалою вказаного суду усунуто від виконання обов`язків розпорядника майна ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Барбарова О.Ю., а його обов`язки покладено на арбітражного керуючого Стук І.М.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 04.02.2009 боржника визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Стук І.М.

02.02.2010 ухвалою суду першої інстанції визнано поточні грошові вимоги ПАТ «Сбербанк» у сумі 7 445 130 грн. (ІV черга задоволення), 361 грн. (І черга задоволення).

29.12.2010 ухвалою Господарського суду Чернігівської області затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», провадження у справі припинено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2011 ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2010 скасовано, матеріали справи передано на розгляд до місцевого суду на стадію ліквідаційної процедури.

29.11.2011 постановою Київського апеляційного господарського суду скасовано ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2011, припинено повноваження ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» арбітражного керуючого Стук І.М., матеріали справи направлено до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

14.06.2012 ухвалою Господарського суду Чернігівської області ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Мурзу А.М.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.04.2015 достроково припинено виконання арбітражним керуючим Мурзою А.М. повноважень ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», обов`язки останнього покладено на арбітражного керуючого Юдицького О.В.

07.07.2015 ухвалою Господарського суду Чернігівської області арбітражного керуючого Стук І.М. визнано учасником провадження у справі про банкрутство.

В подальшому строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Юдицького О.В. неодноразово продовжувався.

22.03.2018 до Господарського суду Чернігівської області надійшла скарга ПАТ «Сбербанк» на неправомірні дії арбітражного керуючого Стук І.М. на посаді розпорядника майна та ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» при реалізації майна товариства, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії арбітражного керуючого Стук І.М. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 127 від 29.01.2013) на посаді ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» при укладенні таких правочинів купівлі-продажу майна товариства:

біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний № 011781 від 29.12.2009;

біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний № 011777 від 29.12.2009 та від 23.01.2010;

договору купівлі-продажу № 2 рухомого майна від 20.04.2009;

договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.04.2009;

договору купівлі-продажу автомобіля від 20.12.2010;

договору купівлі-продажу рухомого майна № 1 від 01.12.2009;

договору купівлі-продажу рухомого майна № 2 від 01.12.2009;

договору купівлі-продажу рухомого майна № 3 від 01.12.2009;

- визнати, що неправомірними діями арбітражного керуючого Стук І.М. на посаді ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», в результаті укладення перелічених вище договорів з порушенням вимог Закону, порушені права та охоронювані законом інтереси ПАТ «Сбербанк»;

- захистити порушене право і законний інтерес ПАТ «Сбербанк» шляхом стягнення з арбітражного керуючого Стук І.М. для виплати кредиторам банкрута в порядку, передбаченому статтею 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» 3 894 737, 09 грн. (без урахування нанесених збитків при неправомірному відчуженні нерухомого та рухомого майна за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.04.2009 та договором купівлі-продажу № 2 рухомого майна від 20.04.2009).

Скарга мотивована тим, що арбітражний керуючий Стук І.М. під час укладення вказаних договорів, не дотрималась вимог статей 25, 29, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013), продала майно за ціною значно нижчою заставної вартості, чим порушила права та охоронювані законом інтереси кредитора банкрута - ПАТ «Сбербанк».

11.04.2018 арбітражним керуючим Стук І.М. було подано Господарському суду Чернігівської області відзив на скаргу відповідно до якого вона повністю відхиляє усі вимоги щодо неї, та звертає увагу суду на те, що питання відповідності укладених нею договорів, вже було розглянуто судом в межах даної справи за заявами ліквідатора Юдицького О.В. Крім того, як зазначила Стук І .М., Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівській області за скаргою боржника була проведена перевірка діяльності Стук І.М. під час виконання повноважень ліквідатора банкрута. Разом з тим, Стук І.М. просила суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

23.04.2018 до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення ліквідатора Юдицького О.В. щодо скарги, відповідно до яких ліквідатор банкрута підтримує скаргу Банку та просить її задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2018 у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) відмовлено у задоволенні скарги.

Вказана ухвала мотивована тим, що: зі змісту абзацу 2 частини четвертої статті 24 та частини четвертої статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Закон про банкрутство) вбачається можливість оскарження дій арбітражного керуючого, який на момент такого оскарження виконує повноваження ліквідатора, оскільки повноваження ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» арбітражного керуючого Стук І.М. припинено з 29.11.2011, то, станом на момент звернення кредитора до господарського суду зі скаргою, арбітражний керуючий Стук І.М. не є учасником ліквідаційної процедури; обраний кредитором спосіб захисту його порушених прав (скарга на неправомірні дії арбітражного керуючого Стук І.М.) не відповідає характеру порушення його прав і не зможе їх поновити.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ПАТ «Сбербанк» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 22.06.2018 та прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, в порушення статей 8, 124, 129 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не розглянув по суті вимоги банку, не надав належну оцінку наведеним у скарзі обставинам.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2018 справу № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Верховця А.А., Остапенка О.М.

17.10.2018 ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду.

Відповідно до витягів з протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа неодноразово передавалась на розгляд колегій суддів у різних складах у зв`язку з обставинами, викладеними в ухвалах Північного апеляційного господарського суду.

Склад колегії змінювався, а розгляд справи відкладався.

19.09.2019 представник банку подав Північному апеляційному господарському суду деталізований виклад обставин до апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В. про самовідвід у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) задоволено, відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В., матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3851/19 від 26.09.2019 у зв`язку із задоволенням заяви судді Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В. про самовідвід, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2019 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Буравльов С.І., Чорногуз М.Г.

26.09.2019 ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прийнято до свого провадження вказаною колегією суддів.

26.09.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 16.10.2019, а 16.10.2019 до 11.11.2019.

08.11.2019 арбітражний керуючий Стук І.М. подала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку, зокрема, з необхідністю надання пояснень та аргументів, які суттєво можуть вплинути на розгляд апеляційної скарги.

11.11.2019 відділом забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду було отримано пояснення арбітражного керуючого Стук І.М. на деталізований виклад обставин, поданий представником банку 19.09.2019.

11.11.2019 кредитор Мурза А.М. надав до відділу діловодства суду пояснення по суті спору в яких зазначив таке: згідно з частиною 11 статті 41 Закону про банкрутство дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю); положеннями статті 1 вказаного Закону визначено вичерпний перелік учасників у справі про банкрутство, зокрема: сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, сторони у справі про банкрутство конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); ПАТ «Сбербанк» набув статусу поточного кредитора на підставі ухвали Господарського суду Чернігівської області від 02.02.2010, а отже, до 02.02.2010 банк не був учасником у справі про банкрутство, а отже не мав прав (процесуальної правоздатності) на оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора Стук І.М., що є підставою для відмови у задоволенні скарги ПАТ «Сбербанк»;

- поточні грошові вимоги Банку у сумі 7 445 130 гри., які визнані ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.02.2010, мотивовані тим, що ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» як поручитель згідно договору № 01 від 08.07.2005 поручився за ТОВ «Торговий дім «Бахмачконсервмолоко» за виконання зобов`язань перед ПАТ «Сбербанк» зі сплати 7 000 000 грн. та 445 130 гри. процентного доходу, а також відшкодування державного мита та судових витрат;

- банк на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів № 12021.89- 09/05 від 01.09.2005 та договору купівлі-продажу цінних паперів № 121 14Т від 07.09.2005 є власником 7000 шт. простих іменних облігації серії А, емітованих ТОВ «Торговий дім «Бахмачконсервмолоко»;

- згідно вказаних вище договорів купівлі-продажу цінних паперів, строки виконання зобов`язань здійснюється: до 26.02.2009 за 1 400 шт., до 28.05.2009 за 2 800 шт. та до 27.08.2009 за 2 800 шт.;

- положеннями статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням боржником зобов`язання;

- ПАТ «Сбербанк» мав право протягом трьох років з моменту настання строку виконання зобов`язань ТОВ «Торговий дім «Бахмачконсервомолоко» за цінними паперами пред`явити до ЗАТ «Бахмачконсервомолоко» позов до суду про стягнення заборгованості, граничним строком пред`явлення такого позову є 27.08.2012, проте на даний час такого позову про стягнення як з поручителя заборгованості не пред`являлося;

- ухвалою Господарського суду Миколаївської області у справі № 9/178/10 від 14.09.2016 про банкрутство ТОВ «ТД «Бахмачконсермолоко» затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «ТД «Бахмачконсервмолоко» станом на 12.08.2016, ліквідовано ТОВ «ТД «Бахмачконсервмолоко» (ідентифікаційний код 33163986), зареєстроване Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 09.09.2004;

- згідно з приписами частини шостої статті 31 Закону про банкрутство вимоги не задоволені за недостатністю майна вважаються погашеними;

- погашення вимог ТОВ «ТД «Бахмачконсервмолоко» у процедурі банкрутства, є підставою для припинення зобов`язань ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» за договором поруки, на підставі частини першої статті 599 ЦК України;

- оскільки кредиторські вимоги банку до ЗАТ «Бахмачконсервомолоко» за договором поруки припинилися, то банк не є кредитором боржника у даній справі про банкрутство, а отже, і не є учасником справи про банкрутство, а тому його права на час розгляду скарги не можуть бути порушені.

У зв`язку з наведеним, Мурза А.М. подав до Господарського суду Чернігівської області клопотання про з`ясування законності кредиторських вимог банку, і до з`ясування вказаних обставин, просив суд апеляційної інстанції відкласти розгляд даної апеляційної скарги.

У судове засідання 11.11.2019 з`явився представник АТ «Сбербанк», арбітражний керуючий Юдицький О.В. та Стук І.М.

Стук І.М. у судовому засіданні підтримала подане клопотання про відкладення розгляду справи; представник банку та Юдицький О.В. у його задоволенні просили відмовити; порадившись на місці, колегія Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

Разом з тим, Стук І.М. підтримала клопотання кредитора Мурзи А.М .

Представник банку та Юдицький О.В. надали пояснення по суті поданого Мурзою А.М. клопотання, проти його задоволення заперечили з тих підстав, що станом на дату розгляду апеляційної скарги матеріали справи не містять доказів про те, що АТ «Сбербанк» не є кредитором боржника, а містять чинну ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.02.2010, якою визнано вимоги банку, а отже підстави для задоволення клопотання Мурзи А.М. відсутні.

Оскільки ані Мурзою А.М. , ані Стук І.М. не подано належних та допустимих доказів в розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) того, що банк не є кредитором боржника, то суд обговоривши наведені обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Мурзи А.М .

У судовому засіданні представник скаржника та арбітражний керуючий Юдицький О.В. просили скаргу задовольнити. Арбітражний керуючий Стук І.М. в задоволенні скарги просила відмовити, крім того, підтримала подану суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Колегією суддів на підставі частини сьомої статті 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасниками справи реалізовано.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Оскільки провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» було порушено 17.04.2006, то дана справа розглядається за правилами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 19.01.2013; далі - Закон про банкрутство).

З матеріалів справи вбачається, що:

- ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.02.2016 у даній справі, залишеною без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 та Вищого господарського суду України від 15.03.2017, відмовлено у задоволенні заяв ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу рухомого майна № 1, № 2 та № 3 від 01.12.2009, укладених між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та ПП «Форагро», та застосування наслідків недійсності правочинів;

- ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.02.2016 у даній справі, залишеною без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 та Вищого господарського суду України від 22.02.2017, відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.04.2009, укладеного між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та ТОВ «Бахмачконсервмолоко», посвідченого 16.04.2009 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Сенюк А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1064, та застосування наслідків недійсності правочину;

- ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.02.2016 у даній справі, залишеною без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 та Вищого господарського суду України від 22.02.2017, відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу рухомого майна від 20.04.2009 № 2, укладеного між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та ТОВ «Бахмачконсервмолоко» та застосування наслідків недійсності правочину;

- ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.05.2017 у даній справі, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В. про визнання недійсним Біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу від 29.12.2009, укладеного між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та ТОВ «Бахмачконсервмолоко», та застосування наслідків недійсності правочину;

- ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.05.2017 у даній справі, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В. про визнання недійсним Біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу від 29.12.2009, укладеного між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та ТОВ «Бахмачконсервмолоко», та застосування наслідків недійсності правочину;

- ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.05.2017 у даній справі, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В. про визнання недійсним правочину (договору) купівлі-продажу від 20.12.2010, укладеного між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М., та застосування наслідків недійсності правочину;

- ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.05.2017 у даній справі, яка набрала законної сили, задоволено заяву ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В., визнано недійсною Біржову угоду купівлі-продажу транспортного засобу від 23.01.2010, укладену ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Стук І.М., зареєстровану на Товарній біржі «Столична» за № 801653, а також застосовано наслідки недійсності правочину.

Під час розгляду вказаних вище заяв ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В., судами були встановлені факти порушення арбітражним керуючим Стук І.М. вимог законодавства при реалізації його майна під час виконання нею повноважень ліквідатора банкрута, а відмовлено в задоволенні заяв було, зокрема, з тих підстав, що сплив строк позовної давності і про ці обставини було заявлено сторонами оспорюваних правочинів.

Згідно з абзацом 15, 16 частини першої статті 1 Закону України про банкрутство, ліквідація - припинення діяльності суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна;

ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до абзац 2 частини четвертої статті 24 та частини четвертої статті 25 вказаного закону зазначено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд, зокрема розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов`язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену Законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Відповідно до частини шостої статті 14 Закону України «Про відновлення плато-спроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Проте, під час укладення біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу № 011781 від 29.12.2009, біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу № 011777 від 29.12.2009 та від 23.01.2010 Стук І.М. було порушено вказану норму, а саме не внесено до реєстру окремо відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Однак, на момент укладення вказаних договорів, обтяження було чинним, а матеріали справи такої згоди не містять, що свідчить про те, що арбітражним керуючим Стук І.М. здійснено відчуження вказаних матеріальних цінностей, а саме: автокрану КС-2573, 1986 року випуску, автомобіля МАЗ 54329, 1993 року випуску, автомобіль BMW 2004 року випуску без згоди заставодержателя.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази а саме, довідка №15/024 щодо середньої ринкової вартості транспортних засобів згідно ""Бюлетеня автотовароведа" - ДНИИСЭ, ИВЦ СЭУ, Донецк", станом на квітень 2009 з урахуванням особливостей по кожному транспортному засобу, свідчать, зокрема, і про те, що майно відчужувалося за вартістю нижчою від оціночної про що свідчать наступні обставини.

Так, заставна вартість автомобіля УРАЛ 43202, 1981 року випуску становила 6 960 грн., а відчужено його за умовами біржового договору (угоди) купівлі-продажу транспортного засобу № 011781 від 29.12.2009 за 2 305, 02 грн. (згідно з ціновою довідкою № 15/024 від 19.06.2015 ринкова вартість автомобіля УРАЛ 43202 КС 2573-2 (автокран), 1981 року випуску становила 10 688 дол.США).

Згідно з біржовим договором купівлі-продажу транспортного засобу № 011777 від 29.12.2009, заставна вартість якого становила 20 550 грн., вказаний транспортний засіб було реалізовано за ціною 5 207,35 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля від 20.12.2010 автомобіль SKODA OCTAVIA А5 Elegance 2.0 TDI 2005 року випуску, балансова вартість якого становила 77 265,39 грн., заставна вартість - 323 361,00 грн., був проданий арбітражним керуючим Стук І.М. громадянину Лаврик Т.М. за 2 000 грн., тобто на 75 265,39 грн. дешевше балансової вартості (відповідно до цінової довідки № 15/024 від 16.06.2015 ринкова вартість автомобіля SKODA OCTAVIA А5 Elegance 2.0 TDI 2005 року випуску становила 15 075 дол.США.).

Згідно з біржовою угодою купівлі-продажу транспортного засобу від 23.01.2010 автомобіль BMW 2004 року випуску був проданий ОСОБА_5 на товарній біржі «Столична» за ціною 16 853, 02 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи прибутковим касовим ордером № 1/44 від 23.01.2010. Відповідно до Договору застави № 111-103/2005 від 15.06.2005, укладеного боржником і ЧФ АТ «Кредит Банк», заставне майно з урахуванням його ліквідності оцінюється сторонами у 330 000,00 грн., а згідно з ціновою довідкою №15/024 від 19.06.2015 (копія якої міститься в матеріалах справи) ринкова вартість вказаного автомобіля станом на квітень 2009 року становила 31 680 дол. США.

За умовами договору купівлі-продажу рухомого майна № 1 від 01.12.2009 покупець приватне підприємство «Форагро» придбало у боржника згущене молоко в кількості 1 400 080 банок за ціною 20 998, 80 грн., що підтверджується актом прийому-передачі рухомого майна від 29.12.2009 до вказаного договору.

Відповідно до договорів застави від 22.11.2005 та договорів застави від 02.03.2006, укладеними боржником з ЧФ АТ «Кредит Банк» було передбачено, що заставна вартість реалізованого згущеного молока становила 2 940 000,00 грн.

Тоді, як вбачається з матеріалів справи, згущене молоко було реалізовано арбітражним керуючим Стук І.М. за 20 998,80 грн., тобто на 2 919 001,20 грн. дешевше заставної вартості.

За умовами договору купівлі-продажу рухомого майна № 2 від 01.12.2009 ПП «Форагро» (покупець) придбав у боржника обладнання по виробництву соєвого молока УСМ-2,5 в тому числі бак для змішування сої, вузли для промивання сої, насос рециркуляції, водоструминний насос за ціною 75 000 грн., що підтверджується актом прийому-передачі рухомого майна від 29.12.2009 до вказаного договору, тоді як відповідно до договорів застави від 22.11.2005, укладеними між боржником та ЧФ ТА «Кредит Банк» вартість вказаного майна становить 583 045,00 грн.

Згідно договору купівлі-продажу рухомого майна № 3 від 01.12.2009 ПП «Форагро» (покупець) придбав у боржника автомобілі КАМАЗ 5320 (1985 року випуску; державний номерний знак НОМЕР_2 ), ГАЗ 5312 (1991 року випуску; державний номерний знак НОМЕР_3 ) за ціною 8 850, 20 грн. проте, відповідно до договору застави № 186-103/200 від 22.11.2005 загальна заставна вартість перелічених автомобілів, які були предметом вказаного договору, становила 23 420 грн., а реалізовано вказане майно за ціною 8 850, 20 грн.

При цьому, ліквідатором Стук І.М., не було проведено оцінку вище наведеного реалізованого майна, оскільки матеріали справи не містять Звіту про його оцінку.

Частиною першою статті 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.

За змістом статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Так, в ухвалі Господарського суду Чернігівської області від 10.05.2017 у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) (копія наявна в матеріалах справи) зазначено таке: «В матеріалах справи звіти про оцінку майна відсутні, ліквідатором Стук І.М. було подано тільки висновки про його вартість. Ці звіти не були передані від арбітражного керуючого Стук І.М. арбітражному керуючому Мурзі А.М. і відповідно арбітражному керуючому Юдицькому О.В. Відсутність звіту про оцінку майна не дає суду можливості призначити його рецензування з метою неупередженого критичного розгляду оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2017 у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) було зобов`язано Стук І.М. передати арбітражному керуючому Юдицькому О.В. - звіти про оцінку майна банкрута за період проведення ліквідаційної процедури, проте, ліквідатором Стук І.М. вказану вимогу не виконано.

У судовому засіданні 11.11.2019 Стук І.М. зазначила, що надала оригінали документів, проте в матеріалах справи відсутні докази її показів, а Юдицький О.В. наголосив, що вказану ухвалу Стук І.М. не виконано.

У частині третій статті 13, частині першій статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною першою статті 79 ГПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Арбітражним керуючим Стук І.М. не було подано належних та допустимих доказів в обґрунтування її заперечень, посилання Стук І.М. на ті обставини, що всі оригінали документів було передано на зберігання і там вони зникли, а частково було передано у виконавчу службу не підтверджено ні передавальним актом, ані будь-якими іншими доказами.

Частиною другою статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що збори кредиторів вважаються повноважними незалежно від кількості голосів кредиторів, які беруть участь у зборах, якщо всіх кредиторів було письмово повідомлено про час і місце проведення зборів відповідно до частини першої цієї статті. Кількість голосів кредиторів визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

Однак, Стук І.М. не скликала збори комітету кредиторів боржника відповідно до вимог закону, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексім-Трейдінг» (далі - ТОВ «Ексім-Трейдінг») не було повідомлене про час та місце проведення зборів комітету кредиторів, що встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) від 29.11.2011.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.05.2017 у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) встановлено таке: «... з огляду на преюдиційність обставин, встановлених судовим рішенням апеляційного суду, щодо неповідомлення належним чином представника ТОВ «Ексім-Трейдінг» про дату, час та порядок денний зборів комітету кредиторів, враховуючи, що даний кредитор володів значною кількістю голосів, суд дійшов висновку про те, що збори комітету кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», проведені 30.11.2009, не були повноважними, а рішення, прийняті на цих зборах, не відповідають вимогам закону.»;

Крім наведеного, в матеріалах справи № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) відсутні належні докази того, що комітет кредиторів приймав будь-які рішення, оскільки ліквідатор Стук І.М. надала суду лише неналежним чином завірені копії протоколів які не відповідають вимогам державного стандарту ДСТУ 4163-2003, а тому не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази, що встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) від 29.11.2011.

У відповідності до частини першої статті 30 Закону України «Про відновлення плато-спроможності боржника або визнання його банкрутом» після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Як вбачається з матеріалів справи, комітет кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» не встановлював інший порядок продажу майна банкрута, а постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) від 29.11.2011 та ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.05.2017 у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) встановлено, що збори комітету кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», проведені 30.11.2009, не були повноважними, а рішення, прийняті на цих зборах, не відповідають вимогам закону;

Частиною другою статті 30 Закону України «Про відновлення плато-спроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів.

Проте, ліквідатором Стук І.М. не було оповіщено через засоби масової інформації про порядок продажу майна банкрута, умови та строки придбання такого майна, крім того, склад, умови та строки придбання майна не погоджені з комітетом кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» оскільки збори комітету кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», проведені 30.11.2009, не були повно-важними, а рішення, прийняті на цих зборах, не відповідали вимогам закону, що, як вже зазначалося, встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) від 29.11.2011 та ухвалою господарського суду Чернігівської області від 10.05.2017 у справі № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б).

Крім того, ліквідатор Стук І.М. всупереч пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», подала суду неналежним чином завірені копії протоколів, не подаючи оригіналів на огляд суду, тобто знову ж не подано належних та допустимих доказів в розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з частиною шостою статті 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Обґрунтування оскаржуваної ухвали зводяться до того, що станом на момент звернення кредитора до господарського суду зі скаргою, арбітражний керуючий Стук І.М. не була учасником ліквідаційної процедури, а обраний кредитором спосіб захисту його порушених прав (скарга на неправомірні дії арбітражного керуючого Стук І.М.) не відповідає характеру порушення його прав і не зможе їх поновити.

З огляду на усі наведені вище обставини, суд апеляційної інстанції не може погодитися з мотивуваннями оскаржуваного рішення суду першої інстанції та з висновками, покладеними в його основу, оскільки перш за все суд першої інстанції мав встановити усі наведені вище обставини, дослідити подані сторонами докази, надати належну оцінку фактам, встановленим ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2017, постановою Київського апеляційного господарського суду у справі від 29.11.2011 та ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2015 якою арбітражного керуючого Стук І.М. визнано учасником провадження у справі про банкрутство.

Крім того, прийняти до уваги, що вчинення неправомірних дій негативно вплинуло на фінансовий стан боржника і, відповідно, негативні наслідки настали і для кредиторів, зокрема, скаржника.

Так, Європейський суд з прав людини, досліджуючи питання права на справедливий суд крізь призму повноти судового рішення, зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27 вересня 2001 року № 49684/99). Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Наведені у скарзі доводи, не є очевидно безпідставними, що вимагало від Господарського суду Чернігівської області їх повного дослідження, надання їм належної оцінки і відображення в своєму рішенні, проте суд першої інстанції безпідставно ухилився від її розгляду по суті.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на що, наявні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Водночас, під час розгляду справи судом першої інстанції, Стук І.М. заявила клопотання про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності до вимог, що наведені у скарзі.

У судовому засіданні 11.11.2019 Стук І.М. підтримала подану.

З огляду на наведене, колегія Північного апеляційного господарського суду вбачає за можливе зазначити таке.

У пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.010 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» зазначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як встановлено колегією Північного апеляційного господарського суду, право скаржника та його інтерес було порушено неправомірними діями Стук І.М. , але позовна давність спливла і про це нею було зроблено відповідну заяву.

За змістом статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник став учасником справи про банкрутство 02.02.2010 (ухвала суду першої інстанції про визнання його кредитором), а отже міг дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки АТ «Сбербанк» звернувся зі скаргою у 2018 році, тобто з порушенням строку у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, то суд апеляційної інстанції вбачає за можливе відмовити в задоволенні скарги з вказаної підстави.

Керуючись статтями 255, 269, 271, 275, 281-284 ГПК України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк» задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2018 у справі № № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б) скасувати.

3. Постановити нове рішення яким в задоволенні скарги Акціонерного товариства «Сбербанк» на неправомірні дії арбітражного керуючого Стук Ірини Михайлівни на посаді розпорядника майна та ліквідатора Закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко» при реалізації майна товариства - відмовити.

4. Витрати зі сплати судового збору покласти на Акціонерне товариство «Сбербанк».

5. Справу повернути до Господарського суду Чернігівської області.

6. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 25.11.2019.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.І. Буравльов

М.Г. Чорногуз