ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019р. Справа № 904/4765/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград

До: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро

Про: стягнення 118 061, 11 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (позивач) звернувся з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (відповідач) про стягнення 118 061, 11 грн. - збитків, завданих нестачею товару (вугілля кам`яного) внаслідок незбережного перевезення відповідачем.

Ухвалою від 21.10.19р. було відкрите провадження у справі №904/4765/19 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористалась , про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі була повідомлена належним ( що підтверджується відповідними поштовими повідомленням про вручення відповідачу 22.10.19р. та 28.10.19р. копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а.с.162, 164).

Суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.16р. між ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» було укладено договір поставки № 1-1-2016/060, за змістом якого ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (постачальник) зобов`язалося передати (поставити) у власність ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» (покупець) кам`яне вугілля і вугільну продукцію. На виконання умов договору поставки, у період з квітня 2019 року по липень 2019 року на адресу:

- ВП «КРИВОРІЗЬКА ТЕС» АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» за залізничними

накладними №№ 45703444,45703402,45702453 (додаються) було направлено вантаж - вугілля

кам`яне марки Г(Г2) Р,(0-200), станція призначення - Зелене Поле Придніпровської залізниці

Енергодар Придніпровської залізниці (далі - Перевізник або Відповідач);

- на ВП «ЗАПОРІЗЬКА ТЕС» АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» за залізничними

накладними №№ 46279428, 47365978, 46886750, 47138334, 47149729, 47138383, 47335492,

47329545, 45125572,47849278,47717749,47735840, 47811583, 47808027,47967039, 47963442,

45216710, 45216611,45216728, 45269438, 47963210, 45031424, 45031374, 45031366, 45031408,

45031382, 45219680, 45216462, 45269412 було направлено вантаж - вугілля кам`яне марки Г(Г1) 0-100, Г(Г1) Р (0-200), ДГ 0-100, Г(Г2) Р (0-200), станція призначення -

Енергодар Придніпровської залізниці (перевізник, відповідач). Вантажовідправником вказаного вугілля є ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Під час перевезення відповідачем вантажу за вищезазначеними накладними на станціях Запоріжжя-Ліве, Енергодар Придніпровської залізниці було проведено перевірку стану вантажу та виявлена нестача кам`яного вугілля у деяких вагонах, про що складені комерційні акти: №460005/670 від 03.05.2019, №460005/671 від 03.05.2019, №476906/358 від 17.05.2019, №476906/359 від 17.05.2019, №476906/360 від 17.05.2019, №476906/444 від 22.06.2019, №476906/393 від 06.06.2019, №476906/394 від 06.06.2019, №476906/395 від 06.06.2019, №476906/396 від 06.06.2019, №476906/418 від 14.06.2019, №476906/416 від 14.06.2019, №476906/417 від 14.06.2019, №476906/440 від 21.06.2019, №476906/620 від 17.07.2019, №476906/577 від 10.07.2019, №476906/578 від 10.07.2019, №476906/576 від 10.07.2019, №476906/509 від 04.07.2019, №476906/508 від 04.07.2019, №476906/553 від 08.07.2019, №476906/554 від 08.07.2019, №476906/555 від 08.07.2019, №476906/556 від 08.07.2019, №476906/557 від 08.07.2019, №476906/558 від 08.07.2019, №476906/559 від 08.07.2019, №476906/552 від 08.07.2019, №476906/587 від 13.07.2019, №476906/588 від 13.07.2019, №476906/629 від 20.07.2019, №476906/630 від 20.07.2019, №476906/632 від 20.07.2019, №476906/631 від 20.07.2019, №476906/637 від 22.07.2019, №476906/586 від 13.07.2019, №476906/609 від 15.07.2019, №476906/610 від 15.07.2019, №476906/611 від 15.07.2019, №476906/612 від 15.07.2019, №476906/614 від 15.07.2019, №476906/613 від 15.07.2019, №476906/628 від 20.07.2019, №476906/633 від 20.07.2019, №476906/638 від 22.07.2019 .

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт», яка кореспондується з вимогами ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

В залізничних накладних відсутні відомості про те, що спірні вантажі були відправлені вантажовідправником вантажоодержувачу у вологому стані. Згідно з ДСТУ 4083:2012 «Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях» для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива , має бути не більше ніж 16,0 % (п.4.3.). Один із основних показників якості вугілля кам`яного є волога, яка за даними накладних №№45125572, 47849278, 47717749, 47735840, 47811583, 47808027, 47967039, 47963442, 45216710, 45216611,45216728,45269438, 47963210, 45031424, 45031374, 45031366, 45031408, 45031382, 45219680, 45216462, 45269412 у вугіллі марки ДГ 0-100, Г(Г1) (0-100), Г(Г1)Р (0-200) не перевищує гранично допустиму норму, що підтверджується записами у графі 20 перевізного документа, зокрема: «Вантаж в твердому стані, з вологою не більше 16%» та «Вантаж в твердому стані, з вологістю не більше 12%».

Відповідно до розділу 1 ДСТУ 4082-2002 «Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу», затвердженого наказом Держстандарту України від 19.03.2002 за № 163, цей стандарт поширюється на антрацит, кам`яне та буре вугілля, горючі сланці, а також на продукти їх перероблення (в подальшому паливо) і встановлює метод визначання гранулометричного складу палива. З урахуванням визначення національними стандартами України кам`яного вугілля як твердого мінерального палива, при видачі вантажу з кам`яним вугіллям застосовується норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто), яка становить 1 % маси вантажу, що зазначена в перевізних документах.

Згідно ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. У свою чергу, відповідно до роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, зокрема, - довідки відправника про вартість відправленого вантажу, підписаної головним бухгалтером. При цьому, слід зазначити, що чинні нормативні документи у сфері залізничних перевезень не передбачають обов`язкове подання вантажовідправником доказів сплати вартості вантажу.

За даними комерційних актів:

№ 460005/670 від 03.05.2019 недостача у вагоні № 56610165 складає 1 750 кг;

№ 460005/671 від 03.05.2019 недостача у вагоні № 53450870 складає 1 700 кг;

№ 476906/358 від 17.05.2019 недостача у вагоні № 56961345 складає 1850 кг;

№ 476906/359 від 17.05.2019 недостача у вагоні № 56339674 складає 2300 кг;

№ 476906/360 від 17.05.2019 недостача у вагоні № 56673932 складає 1000 кг;

№ 476906/444 від 22.06.2019 недостача у вагоні № 63487631 складає 2450 кг;

№ 476906/393 від 06.06.2019 недостача у вагоні № 56299969 складає 1250 кг;

№ 476906/394 від 06.06.2019 недостача у вагоні № 50055797 складає 1100 кг;

№ 476906/395 від 06.06.2019 недостача у вагоні № 56875099 складає 1100 кг;

№ 476906/396 від 06.06.2019 недостача у вагоні № 52184298 складає 850 кг;

№ 476906/418 від 14.06.2019 недостача у вагоні № 55074942 складає 1050 кг;

№ 476906/416 від 14.06.2019 недостача у вагоні № 56108624 складає 1800 кг;

№ 476906/417 від 14.06.2019 недостача у вагоні № 53512737 складає 1950 кг;

№ 476906/440 від 21.06.2019 недостача у вагоні № 53425054 складає 850 кг;

№ 476906/620 від 17.07.2019 недостача у вагоні № 63094544 складає 1150 кг;

-№ 476906/577 від 10.07.2019 недостача у вагоні № 53188454 складає 1550 кг;

№ 476906/578 від 10.07.2019 недостача у вагоні № 62255955 складає 1600 кг;

№ 476906/576 від 10.07.2019 недостача у вагоні № 56068752 складає 1200 кг;

№ 476906/509 від 04.07.2019 недостача у вагоні № 61191235 складає 1950 кг;

№ 476906/508 від 04.07.2019 недостача у вагоні № 56738321 складає 2050 кг;

№ 476906/553 від 08.07.2019 недостача у вагоні № 55022313 складає 1900 кг;

№ 476906/554 від 08.07.2019 недостача у вагоні № 62325170 складає 1800 кг;

№ 476906/555 від 08.07.2019 недостача у вагоні № 56872997 складає 1850 кг;

№ 476906/556 від 08.07.2019 недостача у вагоні № 56877087 складає 1500 кг;

№ 476906/557 від 08.07.2019 недостача у вагоні № 53503629 складає 1950 кг;

№ 476906/558 від 08.07.2019 недостача у вагоні № 55328173 складає 1500 кг;

№ 476906/559 від 08.07.2019 недостача у вагоні № 56194426 складає 2150 кг;

№ 476906/552 від 08.07.2019 недостача у вагоні № 53527446 складає 1550 кг;

№ 476906/587 від 13.07.2019 недостача у вагоні № 52244373 складає 950 кг;

№ 476906/588 від 13.07.2019 недостача у вагоні № 63319503 складає 3100 кг;

№ 476906/629 від 20.07.2019 недостача у вагоні № 59955534 складає 2250 кг;

№ 476906/630 від 20.07.2019 недостача у вагоні № 56293129 складає 1250 кг;

№ 476906/632 від 20.07.2019 недостача у вагоні № 56533375 складає 2450 кг;

-№476906/631 від 20.07.2019 недостача у вагоні № 58918145 складає 1800 кг;

№ 476906/637 від 22.07.2019 недостача у вагоні № 56295439 складає 1950 кг;

№ 476906/586 від 13.07.2019 недостача у вагоні № 67920512 складає 2300 кг;

№ 476906/609 від 15.07.2019 недостача у вагоні № 56082043 складає 2000 кг;

№ 476906/610 від 15.07.2019 недостача у вагоні № 56998628 складає 2150 кг;

-№476906/611 від 15.07.2019 недостача у вагоні № 63651152 складає 1150 кг;

№ 476906/612 від 15.07.2019 недостача у вагоні № 59955013 складає 750 кг;

№ 476906/614 від 15.07.2019 недостача у вагоні № 60460060 складає 950 кг;

№ 476906/613 від 15.07.2019 недостача у вагоні № 63094437 складає 1650 кг;

№ 476906/628 від 20.07.2019 недостача у вагоні № 63487664 складає 1450 кг;

№ 476906/633 від 20.07.2019 недостача у вагоні № 61668935 складає 1900 кг;

№ 476906/638 від 22.07.2019 недостача у вагоні № 56968431 складає 4300 кг.

За даними довідок про вартість вугільної продукції :

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №56610165,

складає 3 214,90 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №53450870

складає 3 214,90 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагонах

№№56961345, 56339674, 56673932 складає 2 237,08 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №63487631,

складає 2 598,06 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагонах

№№56299969, 50055797, 56875099, 52184298 складає 2 886,18 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №55074942,

складає 2 780,58 грн. з урахуванням ПДВ

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №5610862?

складає 3 304,96 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №53512737

складає 2 780,58 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №53425054

складає 2 156,22 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №63094544

складає 2 538,10 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагонах

№№53188454, 62255955, 56068752 складає 1 874,54 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагонах

№№61191235, 56738321 складає 2 632,76 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагонах

№№55022313, 62325170, 56872997, 56877087 складає 2 556,62 грн. з урахуванням ПДВ:

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагонах

№№53503629, 55328173, 56194426, 53527446 складає 2 660,70 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №52244373

складає 2 903,54 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №63319503

складає 2 733,90 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагонах

№№59955534, 56293129, 56533375, 58918145 складає 2 784,18 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №56295439

складає 2 080,33 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №67920512

складає 2 400,50 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагонах №№56082043, 56998628, 63651152 складає 2 586,61 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагонах №№59955013, 60460060, 63094437 складає 2 711 27 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №63487664

складає 2 104,74 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №61668935 складає 1 618,18 грн. з урахуванням ПДВ;

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного, що перевозилось у вагоні №56968431

складає 2 593,37 грн. з урахуванням ПДВ.

З урахуванням вищезазначеного, позивачем була розрахована вартість втраченого вантажу по вищезазначеним вагонам, яка склала 118 061, 11 грн. з ПДВ. (зворотній бік, а.с.5,6-8).

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно ст.6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення;

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частини 1, 2 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

За норами ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (частини 2, 3 ст. 308 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно ст. ст. 110, 111, 113 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, (далі - Статут) залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (абз. 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Залізниця прийняла спірні вагони без будь-яких зауважень щодо повноти завантаження, їх технічного стану. Наведене свідчить, що на момент передачі вказаних вагонів з вантажем залізниці до перевезення були відсутні будь-які зазори, нещільності тощо, що могли привести до втрати вантажу при перевезенні.

За вказаних обставин, відповідальність за втрату вантажу під час перевезення слід покласти на залізницю.

Так, ст. 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема обставин невідповідності маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 Цивільного кодексу України. Зокрема даною нормою закону передбачено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У разі втрати або нестачі вантажу за заподіяну при перевезенні шкоду перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає (ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно п. 14 Інструкції П-6 перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов`язковими для сторін правилами.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів передбачено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: при перевезенні мінерального палива. Для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки, норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються від маси нетто.

Оскільки вантаж вугілля кам`яне є мінеральним твердим паливом, тому норма недостачі становить 1% маси, зазначеної у перевізних документах.

Судом встановлено, що з урахуванням норми недостачі 1% маси, зазначеної в перевізних документах, позивачем було правомірно та вірно розрахована вартість втраченого вантажу в сумі 118 061, 11 грн.

Згідно ст.130 Статуту, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів вантаж був відправлений у належній кількості, однак при прибутті вантажу комерційним актом встановлена недостача такого вантажу.

Враховуючи те, що вантаж був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень, відповідальність за недостачу, що утворилась під час перевезення, покладається на перевізника у розмірі фактичної шкоди. Перевізник не забезпечив збереження вантажу на шляху слідування та на залізничних станціях.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108; код ЄДРПОУ 40081237) на користь позивача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» ( 51400, м. Павлоград, вул. Соборна, 76 ; ): 118 061, 11 грн. - вартість виявленої нестачі товару та 1 921, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 27.11.2019р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.