ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.11.2019 р. Справа № 907/340/18

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Король М. Р., суддів Манюка П. Т. та Мазовіти А. Б., розглянувши

заяву: Закарпатської обласної ради професійних спілок, м. Ужгород

про: відвід головуючої судді Король М. Р.

у справі за позовом: Закарпатського окружного адміністративного суду, м. Ужгород

до відповідача: Закарпатської обласної ради професійних спілок, м. Ужгород

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної судової адміністрації України, м. Київ

про: стягнення суми збитків,

Представники учасників справи не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області ( у складі головуючої судді Король М. Р., суддів Манюка П. Т та Мазовіти А. Б. ) розглядається справа № 907/340/18 за позовом Закарпатського окружного адміністративного суду до Закарпатської обласної ради професійних спілок, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної судової адміністрації України про стягнення суми збитків.

19.11.2019 р. відповідачем подано до суду заяву ( вх. № 47843/19 ) про відвід головуючого судді Король М. Р. в порядку ч.5 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 та ч. 7 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Розглянувши заяву ( вх. № 47843/19 від 19.11.2019 р. ) відповідача, суд зазначає, що така є необґрунтованою та безпідставною з огляду на наступне:

у поданій заяві вх. № 47843/19 від 19.11.2019 р. ( надалі по тексту - «Заява» ), відповідач обґрунтовує наявність підстав для відводу головуючої судді Король М. Р. тим, що судом, на думку відповідача, безпідставно відмовлено в задоволенні двох його клопотань, а саме: клопотання про призначення експертизи та клопотання про витребування доказів, що свідчить про порушення, передбачених ч.ч.1-3, 5 ст.236 ГПК України, прав відповідача, а тому, зважаючи на те, що такі обставини, на його думку, є дискримінаційними по відношенню до громадської організації, а дії судді Король М. Р. протиправними та такими, що викликають сумніви у її неупередженості та об`єктивності при розгляді цієї справи, відповідачем заявлено відвід головуючій судді Король М. Р.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу ), якщо: 1 ) він є членом сім`ї або близьким родичем ( чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб ) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2 ) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3 ) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4 ) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5 ) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу ( самовідводу ) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу ( недопустимість повторної участі у розгляді справи ).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Так, у підготовчому засіданні, яке відбулось 10.10.2019 р. суд ухвалив відмовити відповідачу у задоволенні клопотань про призначення експертизи ( вх. № 1642/19 від 19.06.2019 р., вх. № 1643/19 від 19.06.2019 р. ); у підготовчому засіданні, яке відбулось 19.11.2019 р. - суд ухвалив відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів ( вх. № 47748/19 від 18.11.2019 р. ).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (ст. ст. 126, 129 Конституції України).

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні № 6-рп/2001 від 23.05.2001 р., судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне: відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Подана відповідачем Заява зводиться до його незгоди з процесуальною діяльністю суду у цій справі.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Беручи до уваги наведене вище, відвід судді Король М. Р. є необгрунтованим.

Крім того, суд звертає увагу на необхідність дотримання ч. 3 ст. 38 ГПК України. Так, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, враховуючи те, що підготовче засідання, у якому суд ухвалив відмовити відповідачу в задоволенні клопотань про призначення експертизи ( вх. № 1642/19 від 19.06.2019 р., вх. № 1643/19 від 19.06.2019 р. ), відбулося 10.10.2019 р., то подана відповідачем Заява в частині такої підстави для відводу головуючої судді Король М. Р., як незадоволення судом вищевказаних клопотань про призначення експертизи, є такою, що подана з порушенням встановленого строку, при цьому, у Заяві не міститься жодних обґрунтувань того, що про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді. У такому випадку згідно з п. 9 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до вирішення питання про відвід. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі для вирішення питання про відвід у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 39 ГПК України. Про поновлення провадження у справі судом буде постановлено ухвалу та повідомлено учасників справи.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 43, п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України. Так, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 229 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 907/340/18 до вирішення питання про відвід судді Король М. Р.

2. Передати справу № 907/340/18 для вирішення питання про відвід судді Король М. Р. до складу суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Головуюча суддя Король М.Р.

Суддя Манюк П. Т.

Суддя Мазовіта А. Б.