РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019Справа № 910/12561/19

За позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" Донецької області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Києва

про стягнення неустойки, ціна позову 17539,35 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що у грудні 2018-січні 2019 років зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці до станції призначення Вояни, Словацька Республіка відповідач здійснював міжнародне перевезення належного йому залізничного вагону (цистерни) № 51255883.

Після прибуття на станцію призначення ним було встановлено несвоєчасність доставки вантажу, а саме прострочення перевезення на 13 діб.

Посилаючись на ст.ст. 45, 47 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, ст.ст. 22, 23 Статуту залізниць України позивач просив задовольнити позов та стягнути з відповідача на свою користь 17539,35 грн. штрафу, а також понесені по справі судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог. Вказував про недотримання позивачем передбаченої Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення процедури досудового врегулювання спору, оскільки 180-денний строк для розгляду ним претензії позивача № 11/08/53 від 14 березня 2019 р. та надання відповіді на претензію не сплив і закінчився лише 17 вересня 2019 року.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 6 квітня 1998 р., Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно зі ст. 4 Статуту перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Судом встановлено, що у грудні 2018-січні 2019 років відповідач здійснював перевезення належного позивачу вагону (цистерни) № 51255883 зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці до станції призначення Вояни, Словацька Республіка.

Таким чином, перевезення вантажу здійснювалося залізницями України та Словацької Республіки, які є учасницями Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС).

Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні і в прямому залізничо-паромному сполученні.

Згідно п.п. 1, 3 ст. 14, п.п. 2, 3 ст. 24 УМВС перевізник у відповідності з договором перевезення зобов`язується за плату перевезти доручений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, погодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу. Підтвердження укладення договору перевезення передбачено накладною.

Термін доставки вантажу визначається виходячи з наступних норм: для контейнерів - 1 доба на кожні розпочаті 150 км, інших відправок - 1 доба на кожні розпочаті 200 км. Доставка вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

Перебіг строку доставки вантажу починається з 0.00 год. дня, наступного за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі отримувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають за повну (п. 5 ст. 24 УМВС).

Термін доставки вважається виконаним, якщо вантаж прибув на станцію призначення до закінчення терміну доставки і перевізник повідомив одержувача про прибуття вантажу і можливості передачі вантажу у розпорядження одержувача (п. 7 ст. 24 УМВС).

Вантаж у вагоні (цистерні) № 51255883 зі станції Авдіївка Донецької залізниці був відправлений 27 грудня 2018 р.

Після прибуття 19 січня 2019 р. на станцію призначення Вояни, Словацька Республіка встановлено несвоєчасність доставки вантажу, а саме з простроченням на 13 діб.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявною у матеріалах справи залізничною накладною № 53576591 від 27 грудня 2018 р.

Відповідно до вимог ст. 45 УМВС якщо перевізником не був дотриманий термін доставки вантажу, обчислений відповідно до статті 24 УМВС, перевізник сплачує відшкодування за перевищення терміну доставки у вигляді неустойки.

Розмір неустойки за перевищення терміну доставки вантажу визначається виходячи з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення - терміну доставки, та величини (тривалості) перевищення терміну доставки і розраховується, як відношення перевищення терміну доставки (в добах) до загального терміну доставки, а саме: 6 % провізної плати при перевищенні терміну доставки не більше 1/10 загального терміну доставки; 18 % провізної плати при перевищенні терміну доставки більше 1/10, але не більше 3/10 загального терміну доставки; 30% провізної плати при перевищенні терміну доставки більше 3/10 загального терміну доставки.

Згідно розрахунку, проведеного позивачем відповідно до вимог чинного законодавства на підставі вищевказаної залізничної накладної, розмір штрафу за прострочення доставки вантажу складає 17539,35 грн.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 315 ГК України щодо спорів, пов`язаних з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно з § 1 ст.ст. 46, 47 УМВС право пред`явлення претензії до перевізника належить відправникові і одержувачеві. Позов може бути пред`явлено тільки після пред`явлення відповідної претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензія.

За приписами § 3 ст. 47 Угоди позов може бути пред`явлений, якщо перевізник не дав відповіді на претензію в строк, встановлений на розгляд претензії, або якщо протягом строку на розгляд претензії перевізник повідомив особі, яка звернулася із претензією, про відхилення претензії повністю або частково.

14 березня 2019 р. позивач пред`явив відповідачу претензію № 11/08/53 про сплату неустойки за порушення терміну доставки вантажу.

Перевізник зобов`язаний у 180-денний строк з дня отримання претензії розглянути її, дати відповідь претендателю і при повному або частковому визнанні претензії сплатити претендателю належну суму. При частковому або повному відхиленні претензії перевізник повідомляє претендателю підставу відхилення претензії і одночасно повертає документи, прикладені до претензії (§ 7, 8 ст. 46 УМВС).

Доводи відповідача у відзиві на позовну заяву щодо відсутності права у позивача на звернення до суду з указаним позовом до розгляду претензії № 11/08/53 від 14 березня 2019 р. є необґрунтованими, оскільки подання позивачем позову раніше закінчення указаного строку не спростовує порушення відповідачем охоронюваних законом прав та інтересів позивача, а саме, здійснення відповідачем замовленої позивачем доставки з простроченням.

Також судом враховано, що до відкриття 25 вересня 2019 р. провадження у справі встановлений відповідачу ст. 46 УМВС строк розгляду претензії закінчився.

При цьому, всупереч вимог ст. 74 ГПК України станом на момент розгляду даної справи доказів які б свідчили про часткове або повне відхилення претензії Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" суду не надано.

Також не надано доказів сплати відповідачем на користь позивача заявленого до стягнення штрафу.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 624, 923 ЦК України підлягає стягненню 17539,35 грн. штрафу.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" Донецької області задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, код 00191075) 17539,35 грн. штрафу, 1921 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар