ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/2449/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Кубею В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК Люкс Капітал Буд», смт. Володарка Київської області

про стягнення 145 029,67 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна», м. Київ (далі по тексту ТОВ «Ромстал Україна»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 12.09.2019 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК Люкс Капітал Буд», смт. Володарка Київської області (далі по тексту ТОВ «ІБК Люкс Капітал Буд»), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки з відстроченням платежу №3011-2/18 від 30.11.2018 в сумі 145 029,67 грн., з яких 123 987,92 грн. основного боргу, 7 852,10 грн. пені (розрахована окремо за кожною з накладних по 06.09.2019), 12398,79 грн. штрафу (10% від простроченої суми), 790,86 грн. 3% річних (по 06.09.2019).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач протягом травня-червня 2019 поставив за видатковими накладними відповідачу товар на загальну суму 123 987,92 грн. Додатковою угодою від 21.05.2019 до договору було внесено зміни, та встановлено, що оплата має бути здійснена протягом 30 днів з дати відвантаження товару. Відповідач за отриманий товар не розрахувався, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача борг у судовому порядку. Крім того, позивач згідно пункту 9.1 Договору нарахував та просить стягнути з відповідача 10% штрафу та пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання, а також відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних.

Ухвалою від 04.10.2019 позовну заяву ТОВ «Ромстал Україна» залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви. 18.10.2019 від позивача надійшли письмові пояснення до позовної заяви на виконання вимог ухвали від 04.10.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.10.2019 позовну ТОВ «Ромстал Україна» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/2449/19, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 25.11.2019.

Як свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, позивач копію ухвали від 23.10.2019 отримав 29.10.2019, відповідач копію ухвали від 23.10.2019 отримав 30.10.2019, відтак, обидві сторони були належним чином завчасно повідомлені судом про дату, час та місце судового розгляду.

20.11.2019 від позивача надійшло клопотання від 15.11.2019 №1511-2 про проведення судового засідання без участі представника позивача. До клопотання були додані оригінали прибуткових та видаткових накладних, довіреностей на отримання матеріальних цінностей та додаткової угоди до договору від 21.05.2019. У клопотанні позивач зазначив про необхідність повернути вказані документи після огляду на поштову адресу позивача.

Щодо зазначеного клопотання суд зазначає, що відповідно до ст. 92 ГПК України оригінали письмових доказів зберігаються у суді в матеріалах справи. За заявою особи, яка надала суду оригінал письмового доказу, суд повертає оригінал доказу цій особі після його дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання судовим рішенням законної сили. У матеріалах справи залишається засвідчена суддею копія письмового доказу або витяг з нього.

Враховуючи викладене, подані суду оригінали первинних документів можуть бути повернуті позивачу після дослідження в судовому засіданні.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання представника не направив, про причини неявки та неподання відзиву суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Господарський суд пунктом 10 ухвали від 23.10.2019 попереджав відповідача про право суду вирішити справу за наявними матеріалами у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно до частин 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частиною 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

30.11.2018 між ТОВ «Ромстал Україна» (постачальник) та ТОВ «ІБК Люкс Капітал Буд» (покупець) було укладено Договір поставки з відстроченням платежу №3011-2/18 (далі Договір), відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується поставляти покупцеві товари, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари у відповідності до положень цього договору (пункт 2.1);

- постачальник здійснює поставку товару на умовах ЕХW (склад продавця) відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс-2010». Покупець своїми силами та за власний рахунок протягом дня підписання видаткової накладної завантажує товар зі складу постачальника. Ризик випадкової загибелі або псування товару переходить до покупця з моменту передачі йому товару, що підтверджується підписанням сторонами документів (видаткової накладної) (пункт 3.4.1);

- договір діє протягом 12 календарних місяців. Якщо не пізніше ніж за 1 календарний місяць жодна із сторін не попередить іншу сторону про припинення цього договору у письмовій формі, договір вважається продовженим на наступні 12 місяців (пункт 8.1);

- форма оплати оплата з відстроченням платежу, строк відстрочення платежу складає 14 календарних днів з дати відвантаження (пункт 6.1).

- всі проведені покупцем платежі будуть зараховуватись у рахунок погашення заборгованості за відвантажений, проте не оплачений товар за попередній період (пункт 6.3);

- у випадку порушення покупцем строків платежів, визначених договором, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім пені, за порушення умов договору покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми вартості поставленого товару (пункт 9.1);

- нарахування та сплата неустойки (штрафу, пені) за невиконання грошових зобов`язань здійснюється без обмеження певним строком, протягом усього періоду до дня їх фактичного виконання (пункт 9.3).

21.05.2019 сторонами укладено Додаткову угоду до Договору поставки з відстроченням платежу №3011-2/18 від 30.11.2018, відповідно до якої сторони домовились внести зміни до пункту 5.2 договору та до пункту 6.1 договору, встановивши, що строк відстрочення платежу складає 30 календарних днів з дати відвантаження товару.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно видаткової накладної від 30.11.2018 №РУ-0020748 позивач поставив відповідачу електричний конвектор вартістю 5555,76 грн. Товар був отриманий представником відповідача Могілевським Ю.О. за довіреністю №243 від 30.11.2018, дійсною до 09.12.2018.

Позивач визнає за відповідачем оплату товару в сумі 6173,04 грн. із призначенням платежу «за конвектор згідно р/ф від 30.11.2018» платіжним дорученням №1655 від 22.12.2018, що підтверджується довідкою ПАТ «ІНГ банк Україна» №1987 від 11.10.2019.

Позивач не включає до розрахунку основного боргу та штрафних санкцій поставку від 30.11.2018, однак, надлишок коштів 617,28 грн. (сума оплати 6173,04 грн. мінус вартість товару 5555,76 грн.) зараховує у рахунок оплати за накладними від 23.05.2019.

Протягом травня червня 2019 договору Позивач здійснював поставки відповідачу продукції всього на суму 144500,76 грн., про що свідчать залучені до матеріалів справи копії видаткових накладних, а саме:

№РУ-0007919 від 23.05.2019 на суму 3595,87 грн.;

№РУ-0007928 від 23.05.2019 на суму 15013,20 грн.;

№РУ-0007925 від 23.05.2019 на суму 15013,20 грн.;

№РУ-0007920 від 23.05.2019 на суму 15040,31 грн.;

№РУ-0007929 від 23.05.2019 на суму 14 719,76 грн.;

№РУ-0007927 від 23.05.2019 на суму 3594,04 грн.;

№Ру-0007926 від 23.05.2019 на суму 15712,46 грн.;

№РУ-0007924 від 23.05.2019 на суму 3594,04 грн.;

№РУ-0007921 від 23.05.2019 на суму 15718,39 грн.;

№РУ-0008802 від 04.06.2019 на суму 211,43 грн.;

№РУ-0008801 від 04.06.2019 на суму 1736,66 грн.;

№РУ-0008800 від 04.06.2019 на суму 1204,13 грн.;

№РУ-0008799 від 04.06.2019 на суму 1736,66 грн.;

№РУ-0008798 від 04.06.2019 на суму 4511,16 грн.;

№РУ-0008797 від 04.06.2019 на суму 4859,56 грн.;

№РУ-0008796 від 04.06.2019 на суму 211,43 грн.;

№РУ-0008795 від 04.06.2019 на суму 1736,66 грн.;

№РУ-0009956 від 21.06.2019 на суму 26291,80 грн.;

Товар був отриманий представником ТОВ «ІБК Люкс Капітал Буд» Волинець В.І. за довіреностями на отримання матеріальних цінностей, копії яких залучені до матеріалів справи, а саме:

№39 від 22.05.2019, дійсна до 31.05.2019;

№41 від 04.06.2019, дійсна до 13.06.2019;

№42 від 04.06.2019, дійсна до 13.06.2019;

№43 від 04.06.2019, дійсна до 13.06.2019;

№44 від 04.06.2019, дійсна до 13.06.2019;

№48 від 21.06.2019, дійсна до 30.06.2019.

За умовами пункту 6.1 в редакції додаткової угоди від 21.05.2019, товар за вищеперерахованими накладними мав бути оплачений відповідачем протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження та підписання видаткової накладної, тобто строк оплати товару за спірними накладними є таким, що настав.

Відповідач за товар, поставлений за накладними від 23.05.2019 на суму 102 001,27 грн. мав розрахуватися до 22.06.2019. Враховуючи, що 22.06.2019 припадає на вихідний, за правилами розрахунку строків (частина 5 ст. 254 ЦК України) останнім днем строку є перший за ним робочий день 24.06.2019, а з 25.06.2019 настало прострочення.

Відповідач за товар, поставлений 04.06.2019 на суму 16207,69 грн. мав розрахуватися до 04.07.2019, а з 05.07.2019 настало прострочення.

Відповідач за товар, поставлений 21.06.2019 на суму 26291,80 грн. мав розрахуватися до 21.07.2019, враховуючи, що 21.07.2019 припадає на вихідний, останнім днем строку є 22.07.2019, а з 23.07.2019 настало прострочення.

Згідно наступних прибуткових накладних (повернення) відповідач 21.06.2019 здійснив, а позивач прийняв повернення товару всього на суму 19895,56 грн., а саме:

№РУ-0004441 від 21.06.2019 на суму 7004,09 грн.;

№РУ-0004440 від 21.06.2019 на суму 6994,23 грн.;

№РУ-0004439 від 21.06.2019 на суму 5897,24 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту належної оплати за отриманий товар закон покладає на покупця.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за поставлений товар в розмірі, більшому, ніж визнає позивач, не представив, в тому числі і на виконання вимог ухвали від 23.10.2019, яка набрала законної сили.

Відповідно до частини 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Довідка АТ "ІНГ банк Україна" від 11.10.2019 №1987 підтверджує відсутність надходжень коштів від ТОВ "ІБК Люкс Капітал Буд" на рахунок ТОВ "Ромстал Україна", відкритий у АТ "ІНГ Банк Україна" за період з 01.11.2018 по 10.10.2019.

Відповідач доказів пред`явлення позивачу претензій та зауважень щодо кількості, якості та вартості товару, суду не надав, відповідно доводи позивача не спростував.

Відтак, суд перевіривши розрахунок основного боргу, встановив, що вартість поставленого та не оплаченого товару, строк оплати якого настав, становить 123 987,92 грн. (144500,76 грн. (вартість поставки) мінус 19895,56 грн. (вартість прийнятого повернення) мінус 617,28 грн. (надлишок коштів, сплачених за поставку від 30.11.2018), відтак вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу належить до задоволення повністю.

Позивач просить суд стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання передбачену договором пеню в сумі 7852,10 грн., 10% штраф в сумі 12 398,79 грн., та згідно із ст. 625 ЦК України 790,86 грн. 3% річних (за період загалом з 23.06.2019 по 06.09.2019).

Пунктом 9.1 Договору передбачено сплату покупцем пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені позивачем здійснено невірно, оскільки невірно визначено дату прострочення.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Інше встановлено пунктом 9.3 Договору, згідно якого неустойка нараховується за весь період до дня фактичного виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК, відтак, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ст. 232 ГК України до 3% річних та інфляційних втрат не застосовується.

Сума боргу,грн.Період прострочення3% річних, грн.Пеня, грн.
81488,4325.06 06.09.2019495,635670,70
16207,6905.07 06.09.201985,26972,46
26291,8023.07 06.09.201999,401126,59
всього 123 987,92 680,297769,75
Відтак, здійснивши власний розрахунок 3% річних та пені, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду, суд встановив, що належні до стягнення з відповідача 3% річних становлять 680,29 грн., пеня становить 7769,75 грн., у зв`язку з чим вказані вимоги позивача належить задовольнити частково.

Щодо вимог про стягнення штрафу в сумі 12398,79 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно частини 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин умовою застосування до боржника неустойки у вигляді штрафу є: по-перше, наявність порушення боржником зобов`язання, а по-друге, така неустойка (штраф) за порушення зобов`язання має бути передбачена Договором.

За умовами пункту 9.1 підписаного сторонами на підставі вільного волевиявлення Договору №3011-2/18 від 30.11.2018, крім пені, за порушення умов договору покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми вартості поставленого товару.

Суд звертає увагу на те, що позивач нараховує та просить стягнути з відповідача штраф 10% не від вартості поставленого товару (144500,76 грн.), а від вартості неоплаченого товару 123 987,92 грн., тобто в розмірі, меншому, ніж мав би право заявити згідно умов договору.

Щодо одночасного стягнення передбачених договором пені та штрафу, суд зазначає, що зазначене не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

По-перше, таке формулювання пункту 9.1 Договору сторони погодили у договорі, укладеному на підставі вільного волевиявлення, яке відповідає положенням частини 2 ст. 231 ГК України.

По-друге, стаття 61 Конституції України розміщена у розділі ІІ Конституції України «Права, свободи та обов`язки людини і громадянина», та не стосується прав, обов`язків та юридичної відповідальності юридичних осіб у зобов`язальних відносинах, заснованих на господарському договорі.

У зв`язку із викладеним, позовна вимога про стягнення штрафу є такою, яку належить задовольнити.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов ТОВ «Ромстал Україна» частково, приймає рішення про стягнення з ТОВ «ІБК Люкс Капітал Буд» 123 987,92 грн. основного боргу, 7769,75 грн. пені, 680,29 грн. 3% річних та 12 398,79 грн. штрафу.

У зв`язку зі частковим задоволенням позову суд відповідно до ст. 129 ГПК України покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК Люкс Капітал Буд» (09300, Київська область, Володарський район, смт. Володарка, вул. Кооперативна, буд. 139Д, ідентифікаційний код 40336185)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 4-А, ідентифікаційний код 32346937)

123 987,92 грн. (сто двадцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят сім гривень дев`яносто дві копійки) основного боргу,

7769,75 грн. (сім тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок) пені,

680,29 грн. (шістсот вісімдесят гривень двадцять дев`ять копійок) 3% річних,

12 398,79 грн. (дванадцять тисяч триста дев`яносто вісім гривень сімдесят дев`ять копійок) штрафу,

2172,55 грн. (дві тисячі сто сімдесят дві гривні п`ятдесят п`ять копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 27.11.2019.

Суддя О.В. Конюх