ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 справа № 914/1490/19

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань Кравець О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БІПАЛ", с.Руда, Кам`янка-Бузький район, Львівська область,

про стягнення 767 999,84грн пені та 96 306,48грн штрафу.

За участю представників:

від позивача: Куракін Ю.В.;

від відповідача: не з`явився;

Обставини справи.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІПАЛ" про стягнення 767 999,84грн пені та 96 306,48грн штрафу.

Ухвалою від 30.07.2019р. суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив справу до розгляду в підготовчому засіданні на 03.09.2019р.

В підготовче засідання 03.09.2019р. з`явився представник позивача. Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в підготовче засідання, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №799.

У зв`язку із неявкою представника відповідача, суд відклав підготовче засідання на 12.09.2019р.

Позивач не забезпечив явки представника в підготовче засідання, подав клопотання про розгляд справи в підготовчому провадженні та судовому засіданні без участі представника позивача.

Відповідач також не забезпечив представника в підготовче засідання, причин неявки не повідомив.

Суд відклав підготовче засідання на 01.10.2019р.

В підготовче засідання 01.10.2019р. представники сторін повторно не з`явились незважаючи на те, що суд визнав їх явку обов`язковою. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в підготовчому засіданні без його участі, у зв`язку із тим, що він братиме участь в судовому засіданні по іншій справи, яке відбудеться 01.10.2019р. об 11:00 год в Господарському суді міста Києва. Відповідач причин неявки представника в підготовче засідання, не повідомив.

Ухвалою від 01.10.2019р. суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №914/1490/19 на 30 днів та відклав підготовче засідання на 22.10.2019р.

В підготовче судове засідання 22.10.2019р. представники сторін не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в підготовчому засіданні без його участі, у зв`язку із тим, що він братиме участь в судовому засіданні по іншій справи, яке відбудеться 22.10.2019р. об 11:30 год в Ленінському районному суді міста Запоріжжя. Однак доказів його участі в іншому судовому засіданні, суду не надав.

Відповідач причин неявки представника в підготовче засідання, не повідомив.

Ухвалою від 22.10.2019р. суд закрив підготовче провадження у справі №914/1491/19 та призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні на 05.11.2019р.

В судове засідання 05.11.2019р. з`явився представник позивача. Відповідач не забезпечив явки представника в судове засідання, причин неявки не повідомив. Суд відклав розгляд справи на 19.11.2019р.

В судове засідання 19.11.2019р. з`явився представник позивача, надав пояснення в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задоволити та стягнути з відповідача 767 999,84грн пені та 96 306,48грн штрафу.

Відповідач не забезпечив явки представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 червня 2018 року між Філією «Центр управління промисловістю» акціонерного товариства «Українська залізниця» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Біпал» (постачальник) було укладено Договір поставки № ЦУП-04/0142/18, за умовами якого Постачальник - ТзОВ «Біпал» зобов`язався поставити і передати у власність Покупцю продукцію виробничо- технічного призначення: шпали дерев`яні до залізничних колій, не просочені, найменування, асортимент, кількість та ціни якої вказуються у додатку до Договору (Специфікації), що є невід`ємними частинами Договору, а Покупець зобов`язався прийняти товар та здійснити оплату відповідно до умов Договору.

На виконання умов договору, позивачем було надано відповідачу наступні заявки:

-№ЦУП-8/4473 від 21.06.2018 р. про поставку у строк до 31.07.2018р. шпал дерев`яних в кількості 2 500 шт. (з них за договором ЦУП-04/0142/18 -1 типу 1 750 шт. та -2-го типу 750 шт.), місце поставки ВП «Новомосковський шпалопросочувальний завод» філії «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця»;

- №ЦУП-8/4474 від 21.06.2018 р. про поставку у строк до 31.07.2018р. шпал дерев`яних в кількості 2 500 шт. ( з них за договором ЦУП-04/0142/18 -1 типу 1 750 шт. та -2-го типу 750 шт.), місце поставки ВП «Рава-Руський шпалопросочувальний завод» філії «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця».

Однак відповідачем було порушено терміни поставки, у зв`язку із чим, позивач нарахував відповідачу 767 999,84грн пені та 96 306,48 грн штрафу.

Заперечення відповідач проти позову.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 11 червня 2018 року між Філією «Центр управління промисловістю» акціонерного товариства «Українська залізниця» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Біпал» (постачальник) було укладено Договір поставки № ЦУП-04/0142/18, за умовами якого Постачальник - ТзОВ «Біпал» зобов`язався за рознарядками (заявками)покупця поставити і передати у власність Покупцю продукцію виробничо- технічного призначення: шпали дерев`яні до залізничних колій, не просочені, найменування, асортимент, кількість та ціни якої вказуються у додатку до Договору (Специфікації), що є невід`ємними частинами Договору, а Покупець зобов`язався прийняти товар та здійснити оплату відповідно до умов Договору.

Як вбачається із п. 1.2 договору та специфікації до договору, відповідач повинен був поставити позивачу:

- Шпали дерев`яні не просочені І тип, ДСТУ ГОСТ 78-2009 в кількості 3500 шт. загальною вартістю 1 480 500,00грн;

- Шпали дерев`яні не просочені ІІ тип, ДСТУ ГОСТ 78-2009 в кількості 1500 шт. загальною вартістю 531 000,00грн;

Відповідно до п. 5.1. Договору поставки сторони погодили, що поставка товару здійснюється в терміни, зазначені в рознарядках (заявках) Покупця, що є підтвердженням готовності Вантажоодержувачів прийняти товар.

Відвантаження товару здійснюється тільки після письмової рознарядки (заявки) покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару (п. 5.4 договору).

Рознарядка (заявка) на поставку товару надається Постачальнику із застосуванням факсимільного зв`язку на номер або через мережу електронного зв`язку (Інтернет) на адресу / . Надіслання Покупцем рознарядки (заявки) через мережу електронного зв`язку (Інтернет) є достатньою підставою для початку перебігу строку поставки товару (п.п.5.5.1, 5.5.3 Договору поставки).

Відповідно до п. 5.6 договору, товар вважається поставленим з дати підписання акту приймання-передачі товару на складах вантажоодержувачів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

На виконання умов договору, позивачем було надано відповідачу наступні заявки:

- №ЦУП-8/4473 від 21.06.2018 р. про поставку у строк до 31.07.2018р. шпал дерев`яних в кількості 2 500 шт. (з них за договором ЦУП-04/0142/18 -1 типу 1 750 шт. та -2-го типу 750 шт.), місце поставки ВП «Новомосковський шпалопросочувальний завод» філії «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця»;

- №ЦУП-8/4474 від 21.06.2018 р. про поставку у строк до 31.07.2018р. шпал дерев`яних в кількості 2 500 шт. ( з них за договором ЦУП-04/0142/18 -1 типу 1 750 шт. та -2-го типу 750 шт.), місце поставки ВП «Рава-Руський шпалопросочувальний завод» філії «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця».

Відповідні заявки були направлені позивачем на електронну адресу відповідача 22.06.2018р., що підтверджується скріншотами сторінки електронної пошти позивача та не заперечується відповідачем.

Таким чином, відповідач повинен був поставити обумовлений у договорі, специфікації та заявках товар у строк до 31.07.2018р.

На виконання умов договору відповідачем було здійснено поставки товару згідно наступних накладних:

1. Видаткова накладна №31 від 21.06.2018р. на суму 50 551,20 грн.

2. Видаткова накладна №32 від 22.06.2018р. на суму 89 208,20 грн.

3. Видаткова накладна №40 від 27.06.2018р. на суму 42 208,20 грн.

4. Видаткова накладна №57 від 17.07.2018р. на суму 198 604,80 грн.

5. Видаткова накладна №62 від 18.07.2018р. на суму 206 388,00 грн.

6. Видаткова накладна №68 від 20.07.2018р. на суму 36532,80 грн.

7. Видаткова накладна №78 від 25.07.2018р. на суму 352 274,40 грн.

8. Видаткова накладна №92 від 31.07.2018р. на суму 24 638,40 грн.

9. Видаткова накладна №93 від 31.07.2018р. на суму 33 501,60 грн.

10. Видаткова накладна №146 від 01.11.2018р. на суму 142 862,40 грн.

11. Видаткова накладна №152 від 16.11.2018р. на суму 87 228,00 грн.

12. Видаткова накладна №168 від 27.12.2018р. на суму 25 380 грн.

Факт поставки також підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі, копії яких долучені до справи.

Однак, як свідчить аналіз наведених накладних, така поставки була здійснена із порушенням строків поставки зазначених в рознарядках (заявках) Покупця.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.8.2 договору поставки сторони погодили, що у разі непоставки товару Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,5 % вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10% вказаної вартості.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч.1 ст.230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Відповідно до положень ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2, ч.3 ст.6 та ст.627 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності (договірної санкції) за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.

При цьому, чинне законодавство не забороняє застосування штрафних санкцій (пені та штрафу) за прострочення виконання негрошового зобов`язання, встановлених ч. 2 ст. 231 ГК України, у правовідносинах між недержавними господарюючими суб`єктами, в тому числі й тоді, коли порушено господарське зобов`язання, в якому жодна із сторін не є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення не пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання не фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, сторони, керуючись принципом свободи договору за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення не грошового зобов`язання - порушення строків постачання товару.

За порушення строків поставки обумовленого договором товару, позивач нарахував відповідачу 767 999,84грн пені та 96 306,48 грн штрафу.

Судом проведено перевірку правильності здійснених позивачем нарахувань пені та штрафу.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення в повному обсязі в сумі 864 306,32 грн з яких: 767 999,84грн пеня та 96 306,48 грн штраф.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, оскільки позовні вимоги задоволено судом в повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 12 964,60 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІПАЛ" (Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с.Руда, вул.Колгоспна, 28, ідентифікаційний код 35602992) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Київ, вул. Федорова,32, ідентифікаційний код 40081389) 767 999,84грн пені, 96 306,48 грн штрафу та 12 964,60грн судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного

господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.11.2019р.

Суддя Запотічняк О.Д.