ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Справа № 918/430/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Кузін Є.В.

відповідача-1: не з"явився

відповідача-2: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фермерського господарства "Агрофонд"

на рішення господарського суду Рівненської області, ухвалене 05.09.2019р., повне рішення складено 05.09.2019р., у справі № 918/430/19

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача-1 Фермерського господарства "Агрофонд"

до відповідача-2 ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 166 666 грн. 68 коп.

В червні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до господарського суду Рівненської області із позовом до Фермерського господарства «Агрофонд» та до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 04.05.2018 року в розмірі 166 666,68 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.05.2018 року Фермерським господарством «Агрофонд» через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг, які розмішені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк».

07.05.2018 року yа підставі вищевказаного Договору позивачем перераховано на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою по рахунку.

Проте в порушення відповідних умов Договору та приписів законодавства відповідач-1 не повернув кредитні кошти у передбачений Договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Поскільки зобов`язання за Кредитним договором від 04.05.2018 року забезпечено Договором поруки № POR187 від 04.05.2018 року, укладеним із відповідачем-2, позивач просив стягнути зазначену заборгованість солідарно з відповідачів /а.с. 3-7/.

05.08.2019 року позивачем Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» на підставі ст.46 ГПК України подано до суду заяву про зменшення позовних вимог № б/н від 31.07.2019 року, у якій позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 99 244,71 грн., з яких 73 496,15 грн. - заборгованості за кредитом, 3 333,33 грн. - заборгованість за відсотками, 20 000,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 2 415,23 грн. - пені, а також понесені позивачем судові витрати /а.с. 72/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 05.09.2019 року у справі № 918/430/19, позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задоволено.

Стягнуто солідарно з Фермерського господарства «Агрофонд» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.05.2018 року в розмірі 99 244,71 грн., з яких 73 496,15 грн. - заборгованості за кредитом, 3 333,33 грн. - заборгованість за відсотками, 20 000,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 2 415,23 грн. - пеня.

Стягнуто з Фермерського господарства «Агрофонд» на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 744, 34 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 744, 34 грн. витрат по сплаті судового збору.

Провадження у справі в частині вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про солідарне стягнення з Фермерського господарства «Агрофонд» та ОСОБА_1 93 170,53 грн. основного боргу - закрито.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу-1 у користування кредитні кошти в розмірі визначеному у Договорі, що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи, проте боржник свої зобов`язання з своєчасного повернення кредиту виконав не в повному обсязі, у зв`язку із чим у останнього утворилась заборгованість, яка підлягає до стягнення.

При цьому, встановивши, що 05.08.2019 року від Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» надійшла заява про зменшення позовних вимог, місцевий господарський суд, керуючись п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, закрив провадження в частині вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів основного боргу в розмірі 93 170,53 грн. /а.с. 87-93/.

Відповідач-1 Фермерське господарство «Агрофонд», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 05.09.2019 року у справі № 918/430/19 скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає:

- матеріали справи не містять підтверджень, що саме розумів відповідач-1 та з чим він ознайомився і погодився підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем-1 кредитних коштів містили умови, зокрема, щодо сплати неустойки та комісії по процентам, та саме у зазначеному в документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування;

- роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування;

- беручи до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, відсутні будь-які підстави, що сторони справи № 918/430/19 обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та нарахування щомісячної комісії. При цьому, вимог про їх стягнення з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема ст.ст. 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив;

- відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем-1, позивач дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Таким чином, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про укладення відповідачем-1 Кредитного договору з позивачем саме на тих умовах, які розміщені на сайті ПриватБанку, та в результаті неправильного застосування норм матеріального права, без врахування висновків Верховного Суду у справі № 342/180/17, задовольнив позов в повному обсязі.

Таким чином, скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 05.09.2019 року у справі № 918/430/19 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до приписів чинного Господарського процесуального кодексу України підлягає до скасування /а.с. 104-108/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Агрофонд» на рішення господарського суду Рівненської області від 05.09.2019 року у справі № 918/430/19, розгляд справи призначено на 13.11.2019 року об 10:00 год./а.с.102-103/.

29.10.2019 року АТ КБ «Приватбанк» подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 36047/19 від 29.10.2019 року), в якому позивач заперечує проти апеляційної скарги Фермерського господарства «Агрофонд» /а.с.134-136/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 року, у зв`язку з відрядженням головуючого судді Крейбух О.Г. змінено дату судового засідання шляхом виправлення описки, зокрема, призначено справу № 918/430/19 до розгляду на 20.11.2019 року об 10:00 год. /а.с. 141-142/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 року, розгляд справи № 918/430/19 призначено в режимі відеоконференції із господарським судом Волинської області.

В судовому засіданні 20.11.2019 року представник АТ КБ "Приватбанк" заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у письмовому відзиві, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідач-1 ФГ «Агрофонд» явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином /а.с. 148/.

Відповідач-2 фізична особа ОСОБА_1 явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений за місцем проживання (перебування), визначеним згідно з інформацією Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області /а.с. 52, 145-146/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 04.11.2019 року явка представників сторін в судове засідання 20.11.2019 року обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників відповідачів, оскільки їхня не явка не перешкоджає перегляду справи.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.05.2018 року Фермерським господарством «Агрофонд» через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», відповідно до якої ФГ «Агрофонд» (позичальник) приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг, які розмішені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» pb.ua. /а.с. 21/.

Пунктами 1.1.-1.6 Анкети-заяви визначено істотні умови кредитного договору, а саме:

1.1. Вид кредиту - строковий;

1.2. Розмір кредиту: визначається банком, вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua;

1.3. Строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів;

1.4. Проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту;

1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів;

1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений у п.1.5 цієї Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4 % на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно з розділом 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Умовами Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що укладення кредитного договору здійснюється у порядку, визначеному розділом 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг /а.с.19/.

Відповідно до п.3.2.8.1 Умов, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, відсотки за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ», а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або в сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Кредит також може надаватися шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари і послуги.

Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі- НБУ), які регулюють кредитні відносини.

Пунктом 3.2.8.2 Умов визначено, що розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги, складає від 50 000,00 грн. до 1 000 000,00 грн.

Надання кредитів в рамках послуги здійснюється на умовах: повернення кредиту здійснюється шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві (п.3.2.8.3.1 Умов).

Згідно з п.3.2.8.3.1.3 Умов, Клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата погашення кредиту. Згідно ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення чи інших). При непогашенні заборгованості за цим Договором в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

За приписами п.3.2.8.3.2 Умов, за користування послугою клієнт платить щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору відповідно до п. 3.2.8.6.2).

Відповідно до п.3.2.8.3.3 Умов, при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому в заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п.3.2.8.3.1, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний календарний день прострочення.

Згідно з п.3.2.8.5.2 Умов, клієнт зобов`язаний оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно до п.3.2.8.3.2.

При цьому, порядок розрахунків між сторонами визначений у п.3.2.8.9 Умов.

Відповідно до п.3.2.8.9.1 Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п.3.2.8.1, 3.2.8.3 цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п.3.2.8.3.2.

Згідно з п.3.2.8.9.2 Умов, нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Пунктами 3.2.8.9.3, 3.2.8.9.4 Умов передбачено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п.3.2.8.3.1). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту. У разі, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки за цим Договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені в банківський день, що передує вихідному або святковому дню. Банківський день - день, у який банківські установи України відкриті для проведення операцій з переказу грошових коштів із використанням каналів взаємодії з НБУ.

Відповідно до п.3.2.8.9.5 Умов, погашення кредиту, сплата процентів за цим Договором здійснюються у валюті кредиту. Погашення неустойки за цим Договором здійснюються у гривні відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 3.2.8.9.6 Умов визначено, що зобов`язання за цим Договором виконуються в такій послідовності: кошти, отримані від Клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим Договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п.п. 3.2.8.5.14 цього Договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього Договору, далі - прострочених процентів, далі - простроченого кредиту, далі - процентів, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості за цим Договором проводиться не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.8.9.3. цього Договору. У разі несплати процентів у відповідні дати сплати, визначені в цьому Договорі, вони вважаються простроченими. У разі розрахунку витрат Банку згідно з п.п.3.2.8.5.14. цього Договору за згодою сторін можлива зміна термінів погашення кредиту.

Згідно з п.3.2.8.9.7 Умов, розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в Заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

Пунктом 3.2.8.10.1 Умов передбачено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.3.2, 3.2.8.3.1, 3.2.8.9, 3.2.8.3.1 цього Договору, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано Клієнтом (п.3.2.8.10.3 Умов).

Терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки, пені, штрафів за цим Договором встановлюється сторонами тривалістю 15 років (п. 3.2.8.10.5 Умов).

Відповідно до пункту 3.2.8.11 Договір є чинним з моменту підписання клієнтом Заяви про приєднання та перерахування банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором /а.с. 22-27/.

04.05.2018 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між ОСОБА_1 , як поручителем, та АТ КБ «Приватбанк», як кредитором, укладено Договір поруки № POR187, предметом якого є надання поруки ОСОБА_1 за виконання Підприємством ФГ «Агрофонд» зобов`язань, які випливають з Кредитного договору.

Згідно з п.1.2 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою 1» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до п.1.5 Договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов`язань за «Угодою 1», боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники /а.с. 32/.

07.05.2018 року на виконання умов Кредитного договору, позивачем перераховано на поточний рахунок ФГ «Агрофонд» кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою по рахунку /а.с. 29/.

ФГ «Агрофонд» належним чином свої зобов`язання перед позивачем не виконало, у зв`язку з чим у відповідача-1 виникла заборгованість за кредитом, що підтверджується відповідною випискою по рахунку /а.с. 30/.

25.05.2019 року позивач направив відповідачу-1 та відповідачу-2 повідомлення від 14.05.2019 року № 30.1.0.0/2 IGJROKUBOVSD9 з вимогою погасити прострочену заборгованість не пізніше 5 календарних днів з дати одержання цього повідомлення /а.с. 33/.

Однак дана вимога залишилася відповідачами без відповіді та виконання, у зв`язку з чим позивач звернувся із позовом до суду про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості за Кредитом договором № б/н від 04.05.2018 року.

05.08.2019 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог № б/н від 31.07.2019 року, згідно якої предметом даного позову є вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 99 244,71 грн., з яких 73 496,15 грн. - заборгованості за кредитом, 3 333,33 грн. - заборгованість за відсотками, 20 000,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 2 415,23 грн. - пені.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Приписами ст.639 ЦК України передбачено, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 181 ГК України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За положеннями ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Враховуючи вищевикладене, укладений між сторонами Кредитний договір № б/н від 04.05.2018 за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищевказаних Анкети-заяви та Умов.

Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі порукою.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.1, 2 ст.553 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Апеляційним судом встановлено, що Кредитний договір у формі заяви-приєднання, а також Договір поруки підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, відповідачі на момент укладання договорів не заявляли додаткових вимог щодо умов договору, договір містить повну інформацію щодо умов кредитування, зокрема про строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки сплати платежів, а також права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Кредитного договору від 04.05.2018 року, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн.

Разом з тим, відповідач-1 в порушення умов Договору та приписів чинного законодавства не повернув позивачу кредитні кошти у строк встановлений договором, відповідну оплату здійснив частково, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 73 496,15 грн., 3 333,33 грн. заборгованість за відсотками, 20 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, що підтверджується виписками по рахунку боржника /а.с. 30, 75-77/.

Отже, поскільки порука має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання, а відповідачами не надано жодних належних та допустимих доказів щодо виконання договірних зобов`язань за Кредитним договором № б/н від 04.05.2018 року, вимоги позивача про стягнення 73 496,15 грн. заборгованості за кредитом, 3 333,33 грн. заборгованості за відсотками, 20 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії визнаються судом правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені у розмірі 2 415,23 грн. за період з 07.02.2019 по 31.07.2019 року, нарахованої за неналежне виконання зобов`язань за договором.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 ГК України).

Пунктом 3.2.8.10.1 Умов передбачено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.8.3.2, 3.2.8.3.1, 3.2.8.9, 3.2.8.3.1 цього Договору, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Пунктом 3.2.8.10.3 Умов визначено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, здійснюється протягом 15 (п`ятнадцять) років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок пені, доданий до матеріалів позовної заяви, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення 2 415,23 грн. пені за сукупний період з 07.02.2019 по 31.07.2019 року, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов`язань, визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, посилання скаржника на те, що Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ» на момент отримання відповідачем-1 кредитних коштів не містила умови, зокрема, щодо сплати неустойки та комісії по процентам, судом апеляційної інстанції оцінюється критично.

Так, в змісті анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» вказано розмір процентної ставки (комісії) за користування кредитом (2% в місяць від початкового розміру кредиту - п.1.4 анкети-заяви), розмір відсоткової ставки у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитним договором (4% в місяць від суми заборгованості - п.1.6 анкети-заяви).

При цьому, розмір неустойки є договірним (п.1.6 анкети-заяви) і передбачений п. 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг.

У відповідності до п.3.2.8.10.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів погашення кредиту, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

Саме в такому розмірі, який зазначено в пункті 3.2.8.10.1 Умов та правил надання банківських послуг, Банк нараховував пеню і саме в такому розмірі ставка пені зазначена в розрахунку заборгованості.

Отже, відповідач-1 був обізнаний зі всіма істотними умовами Кредитного договору, які містяться в заяві анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», а також в Умовах та правилах надання банківських послуг, до яких в порядку ст.634 ЦК України останній приєднався.

Що стосується посилання скаржника ФГ «Агрофонд» на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, судова колегія враховує, що апелянт не врахував тієї обставини, що суд касаційної інстанції у даній справі прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача (позичальника у кредитних правовідносинах) заборгованості по тілу кредиту, який ним отримано, тим самим спростовано безпідставні твердження відповідача про недоведеність обставин укладення між позивачем та відповідачем-1 Договору банківського обслуговування.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що інші заперечення ФГ «Агрофонд», викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених судових висновків, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення та відхиляються як необґрунтовані.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення господарського суду Рівненської області від 05.09.2019 року у справі № 918/430/19 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на відповідача-1.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Агрофонд" на рішення господарського суду Рівненської області від 05.09.2019р. у справі № 918/430/19 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Рівненської області від 05.09.2019р. у справі № 918/430/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 918/430/19 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "21" листопада 2019 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.