ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення зави без розгляду

"18" листопада 2019 р. Справа№ 910/4319/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Миколаєнко В.М. - дов. б/н від 05.03.2019,

від відповідача - Волков Д.Ю. - дов. № 11 від 27.02.2019,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна

України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

на рішення Господарського суду міста Києва

від 04.07.2019

у справі № 910/4319/19 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою

відповідальністю «Нова Україна»

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по

Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про визнання недійсними і скасування рішень, зобов`язання

вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

18.11.2019 через Відділ автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Україна» надійшла заява про відвід головуючого судді Ткаченка Б.О., підписана керівником позивача.

Заява мотивована тим, що строк розгляду справи є досить тривалим, що може свідчити про ймовірну упередженість суду.

У судовому засіданні 18.11.2019 представник позивача не підтримав заяву про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Ткаченка Б.О. та заперечив проти її задоволення. Проте, судова колегія не встановила у представника позивача відповідних повноважень.

Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі статті 35 Господарського процесуального кодексу України України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у випадках, визначених статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Колегія суддів не приймає як належне твердження заявника (як на доказ упередженості судді) про тривалість розгляду справи, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах ФПК ГРОСС проти України, Лагун проти України, Буряк проти України, ТОВ Гержик проти України) суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 ГПК України.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції, Смірнова проти України).

Розгляд даної справи здійснюється з урахуванням зазначених критерії, зокрема, великої кількості обставин у справі, які необхідно дослідити суду, важливості справи та інших.

При цьому, заява подана з пропуском строків встановлених ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України та не містить належних аргументів щодо правомірності несвоєчасного подання.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України», no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ у справі «Мусієнко проти України», no. 26976/06, від 20.01.2011).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2018 у справі №910/14716/17.

Судова колегія звертає увагу, що наведений висновок також підтверджується неузгодженістю позиції позивача, так як відвід поданий керівником, а представником такий відвід не підтримано.

З огляду на вказане вище, відповідно до ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає відповідну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 35, 38, 207, 234, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Україна» про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Ткаченка Б.О. - залишити без розгляду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич