ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 903/435/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський, м. Володимир-Волинський
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військторг", м. Харків
про стягнення 52295,65 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2019 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський звернувся до господарського суду Волинської області з позовною заявою №21/2016 від 30.05.2019, в якій просить суд стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Військторг" 52295,65 грн. заборгованості з відшкодування вартості наданої теплової енергії та судовий збір. На обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 6 від 03.05.2017 про відшкодування вартості теплопостачання, спожитого в процесі надання послуг з харчування.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 01.08.2019 у справі №903/435/19 матеріали справи передані до господарського суду Харківської області за територіальною підсудністю.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №903/435/19 визначено суддю Погорелову О.В.

Ухвалою суду від 27.08.2019 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.09.2019 о 10:30.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Представник позивача у судове засідання 21.11.2019 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України.

Представник відповідача у судове засідання 21.11.2019 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній".

За змістом п.п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

При цьому, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд. Всі ці обставини суд враховує при розгляді справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

28 березня 2017 року між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Військторг (виконавець) був укладений договір №286/2/17/8 про закупівлю харчування (послуги щодо забезпечення харчуванням, харчовими продуктами особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах, у тому числі годування штатних тварин), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується у 2017 році надати Міністерству оборони України послуги, зазначені у специфікаціях до цього договору, освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положеннями цього договору.

Відповідно до п. 7.4.17 договору, виконавець зобов`язаний у десятиденний термін з моменту підписання цього договору укласти с балансоутримувачем договори позички. Згідно п. 7.4.18 договору, виконавець в порядку та у терміни визначені договором позички нерухомого майна зобов`язаний укласти договір с постачальниками (виробниками) житлово-комунальних послуг та енергоносіїв. При цьому договір на постачання теплової енергії укладається виконавцем на всю площу приміщень, що передається йому за договором позички нерухомого майна.

На виконання умов договору №286/2/17/8 між ТОВ Військторг та КЕВ м. Володимир - Волинський були укладені договори безоплатної позички нерухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних сил України у військових частинах на території Волинської області (договори № 1, 3, 5, 6, 7, 9 від 03.04.2017).

Згідно умов укладених договорів позивач надав відповідачу, згідно актів приймання-передавання нерухомого майна у строкове безоплатне користування нерухоме майно, яке знаходиться на території військових частин м. Луцьк, Ковель, Володимир-Волинський, сел. Овадне Володимир-Волинського району, сел. Поворськ Ковельського району, смт. Ратне.

03 травня 2017 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир - Волинський уклав договір №6 з Товариством з обмеженою відповідальністю Військторг про відшкодування вартості наданої теплової енергії по військовим частинам, в яких ТОВ Війсьторг надає послуги з харчування, що надаються на підставі договору №286/2/17/8 від 28.03.2017, за тарифом затвердженим відповідним розпорядчим актом.

Згідно п. 1.3 договору №6 від 03.05.2017, розмір тарифу встановлюється КЕВ м. Володимир-Волинський на основі калькуляції або виходячи з вартості тарифу прямих постачальників.

22.05.2018 Управлінням Західного офісу Держаудит служби у Волинській області було складено акт №08-23/02 за результатами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський за період з 01.01.2016 по 01.02.2018.

Проведеною перевіркою встановлено, що в порушення пунктів 1 і 5 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-XIV, при розрахунках з ТОВ Військторг за жовтень-грудень 2017 року КЕВ виставлено рахунки ТОВ Військторг за спожиту теплову енергію з розрахунку 923,35 м.кв. опалювальної площі на суму 26715,98 грн. замість опалювальної площі 1802,16 м.кв. на загальну суму 79011,63 грн., тобто занижено опалювальні площі. Такими чином КЕВ м. Володимир - Волинський проведено покриття витрат ТОВ Військторг за спожиту теплову енергію на загальну суму 52295,65 грн.

Виконуючи вимоги акту №08-23/02 від 22.05.2018, позивач надіслав до ТОВ Військторг лист від 15.06.2018 № 26/1159 на предмет відшкодування вартості за спожиту теплову енергію на загальну суму 52295,65 грн. (донарахування між виставленими рахунками за технологічну площу та за загальну площу, згідно договору позички) на рахунок КЕВ м. Володимир-Волинський з метою уникнення вчинення судових позовів. Відповіді від відповідача на вказаний лист до позивача не надходило. 19.10.2018 КЕВ м. Володимир-Волинський надіслав претензію ТОВ Військторг на суму 52295,65 грн. за вих. № 21/1931, відповіді на яку також не надано.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем та визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Військторг" (61000, м. Харків, вул. Шевченка, будинок 32, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський (44701, Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. Ак. Глушкова, 1, , р/р 0450 ДКСУ м. Київ, МФО 820172) - заборгованість по відшкодуванню вартості наданої теплової енергії у розмірі 52295,65 грн. та 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський (44701, Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. Ак. Глушкова, 1, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Військторг" (61000, м. Харків, вул. Шевченка, будинок 32, ).

Повне рішення підписано 28 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Погорелова