ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 листопада 2019 р. Справа № 903/707/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: Белавцевої О.М.,

представника відповідача: Лялюги Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Чернігівводоканал Чернігівської міської ради

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія"

про стягнення 93367грн. 72коп.,

встановив: КП "Чернігівводоканал Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом до ПАТ "Електротермометрія", в якому просить стягнути з відповідача 93367,72грн., з них: 69000грн. основного боргу за недопоставлений товар, 10903,89грн. пені, 9817,23грн. інфляційних втрат та 3646,60грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки товару згідно договору на закупівлю товару №0808/ТЗ-Л від 08.08.2017р.

Позивач зазначає, що на підставі рахунка-фактури відповідача згідно платіжного доручення №545 від 09.08.2017р. він перерахував відповідачу 816000грн. за товар, що складає загальну суму договору. Однак, відповідач обумовлений договором товар, поставив позивачу не в повному обсязі, а тому позивач просить стягнути кошти за непоставлений товар у розмірі 69000грн. та штрафні санкції.

Ухвалою суду від 11.09.2019р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

01.10.2019р. відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх. №01-57/10848/19), в якому позовні вимоги не визнає повністю та просить суд відмовити у позові. Відповідач вказує, що згідно листа-замовлення №04-14/3210 від 14.11.2017р. покупцем було замовлено 2300 комплектів монтажних частин. Згідно видаткових накладних відповідач поставив 1700 штук комплектів монтажних частин. Обсяг невиконаного замовлення становить 600 комплектів (2300-1700). Отже, відповідач прострочив поставку замовленого товару у кількості 600 штук на суму 18000грн.

Також зазначає, що оскільки заявки на постачання 1100 штук комплектів монтажних частин позива чем не надавалось, термін виконання зобов`язання щодо його поставки не настав, а тому немає прострочки та підстав для нарахування пені в цій частині позовних вимог. Предметом договору є постачання продукції та його оплата. Зазначене зобов`язання для відповідача не є грошовим, тому нарахування інфляційних втрат та 3% річних на зобов`язання з передачі товару відповідно до статті 625 ЦК України не поширюються. Стверджує, що однорічний термін позовної давності за вимогами пені на день подання позову сплив. Крім того, доводить, що позивач повинний був позиватись про зобов`язання передачі 600 комплектів монтажних частин, а не стягнення заборгованості за договором в сумі 69 000 грн. Строк виконання зобов`язання про передачу 1100 штук комплектів монтажних частин не настав в зв`язку з неподанням заявки на їх постачання.

08.10.2019р. на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №01-57/11124/19), в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, зазначеними у відзиві та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому вказує, що листом №159/1-19 від 15.11.2017р. відповідач підтвердив неможливість останнім здійснити поставку замовленої позивачем продукції. Відсутність виидаткових накладних з з 14.11.2017р. по 25.11.2017р. є підтвердженням нездійснення взятих на себе зобов`язань відповідачем згідно замовлення. Відповідач не виконав зобов`язань щодо поставки товару, грошові кошти попередної оплати у сумі 69000грн. позивачу не повернув.

Ухвалою суду від 12.11.2019р. призначено справу до судового розгляду по суті на 19.11.2019р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

08.08.2017р. між КП «Чернігівводоканал» (Покупець) та ПАТ «Електротермометрія» (Постачальник) було укладено договір на закупівлю товару№ 0808/ТЗ-Л.

Згідно п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Лічильники води (код згідно ДК 021-20-5 - Лічильники) в кількості - 4000 шт. та комплект монтажних частин до них (в комплект входить: штуцер - 2шт., гайки - 2 шт., прокладки - 2шт.) (далі -Товар) за найменуванням, в асортименті та за цінами, що вказуються в Специфікації.

Загальна сума Договору складає 840000грн. (п.2.1 Договору).

Відповідно до п.3.2 Договору строк поставки Товару протягом 10 днів з моменту направлення замовлення поштою (електронною поштою або факсимільним зв`язком). Можлива дострокова поставка.

Розрахунки за Товар здійснюються на підставі рахунку-фактури Постачальника, який виписується у відповідності до заявки Покупця та специфікації. Покупець здійснює оплату протягом Товару протягом 10 днів з моменту фактичної передачі Товару від Постачальника та підписання видаткової накладної на поставлений Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець має право здійснювати попередню оплату (часткову або повну) Товару (п.5 Договору).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №1 від 09.08.2017 року про внесення змін до Договору на закупівлю товару №0808/ТЗ-Л від 08.08.2017 року, сторони дійшли згоди зменшити суму Договору: загальна сума Договору складає 816 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 136000,00 грн.

Договір та Додаткова угода підписано сторонами та скріплено печатками підприємств.

На виконання умов Договору позивач здійснив оплату виставленого відповідачем рахунку-фактуру №7-1401-0285 від 09.08.2017 в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №545 від 09.08.2017р. на суму 816000грн.

Оплачений позивачем товар відповідач поставив у кількості: лічильник води крильчастий - 4000 шт. та комплект монтажних частин - 1700шт. Факт поставки товару підтверджується видатковими накладними №17-0951 від 23.08.2017 року; №17-0972 від 30.08.2017 року; №17-1003 від 08.09.2017 року; №17-1033 від 14.09.2017 року; № 17-1104 від 29.09.2017 року; №8-0010 від 12.01.2018 року; №8-0081 від 13.02.2018 року; №18-0108 від 23.02.2018 року; №18-0145 від 06.03.2018 року; №18-0187 від 04.04.2018 року; №18-0197 від 12.04.2018 року.

Позивач вказує, що станом на 29.08.2019 року відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором не виконав в повному обсязі, замовлений комплект монтажних частин DN15 в кількості 4000 шт. не поставлено. Відповідач поставив лише 1700 шт., отже 2300 шт. комплектів монтажних частин не поставлені.

Відповідно до п.3.2 Договору строк поставки Товару протягом 10 днів з моменту направлення замовлення поштою (електронною поштою або факсимільним зв`язком). Можлива дострокова поставка.

14.11.2017р. за допомогою електронної пошти позивач направив відповідачу лист-замовлення №04-014/3210 на поставку лічильників води разом із комплектом монтажних частин в кількості 2300 шт. Факт підтвердження отримання листа-замовлення є лист-відповідь відповідача №159/1-19 від 15.11.2017р.

У відповіді №159/1-19 від 15.11.2017р. на лист позивача, відповідач повідомив, що ПАТ "Електротермометрія" не може здійснити поставку замовленої продукції у зв`язку із зниженням попиту на продукцію та нестабільний фінансовий стан. Поставити лічильники води згідно договору зможе лише на початку 2018р.

Відповідно до Додаткової угоди № 1, вартість одного комплекту монтажних частин складає 30 грн. з ПДВ. Тобто загальна вартість товару, який недопоставлений відповідачем складає 69 000 грн. (2300 х 30).

Відповідно до п.3.2 Договору, строк поставки Товару протягом 10 (десяти) днів з моменту направлення замовлення поштою (електронною поштою, або факсимільним зв`язком).

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по Договору, позивач надіслав відповідачу претензію №04-014/4828 від 21.12.2018 року з актом звіряння розрахунків на суму 69000грн., в якій вимагав виконати зобов`язання за договором та здійснити поставку недопоставленого товару (2300 шт. комплектів монтажних частин) або повернути кошти у розмірі 69000грн.

Претензія надіслана відповідачем та отримана останнім 08.01.2019р., що підтверджується фіскальним чеком укрпошти, накладною на відправлення, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №515 та описом вкладення до цінного листа від 28.12.2018р.

Проте, відповідач претензію залишив без розгляду, недопоставлений товар позивачу не поставив.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми недопоставленого товару та нарахованих сум пені, інфляційних витрат та річних.

Прострочення поставки товару позивач рахує на підставі п.3.2 Договору - з 24.11.2017р.

Проте, оскільки позивач просить стягнути суму недопоставленого товару, а не виконати умови договору та допоставити товар, умови договору на закупівлю товару не застосовуються. Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання щодо сплати 69000грн боргу сторонами не був встановлений.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з доказів надіслання та отримання виставленої відповідачу претензії на суму 69000грн., останню вручено відповідачу 08.01.2019р. А тому, відповідач повинен був виконати зобов`язання щодо сплати суми недопоставленого товару у строк до 16.01.2019р.

За таких обставин, факт повної оплати товару позивачем та недопоставка товару відповідачем є підставами для виникнення обов`язку у відповідача сплатити позивачу 69000грн. вартості недопоставленого товару.

Враховуючи подані докази, на день розгляду спору заборгованість ПАТ "Електротермометрія" за непоставлений товар становить 69000грн., не погашена, є підставною та підлягає до стягнення в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.2 Договору у разі порушення строків поставки Товару Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення за кожен день прострочення.

Позивач нарахував відповідачу 10903,89грн. пені за період з 25.11.2017р. по 25.05.2018р., 9817,23грн. інфляційних втрат та 3646,60грн. 3% річних за період з 25.11.2017р. по 29.08.2019р.

Суд зазначає, що вимога щодо стягнення пені у розмірі 10903,89грн. є необгрунтовано та безпідставною, оскільки умовами договору сторони погодили нарахування пені у разі порушення строків поставки. Нарахування пені за порушення постачальником строків сплати вартості непоставленого товару умовами договору на закупівлю товару не передбачено. А тому вимога щодо стягнення пені не підлягає до задоволення.

Суд, перевіривши розрахунки позивача, встановив, що підставними та підлягають до стягнення з відповідача - 1171,67грн. інфляційних втрат та 1281,70грн. - 3% річних за період з 16.01.2019р. (7-денний строк з моменту отримання відповідачем претензії) по 29.08.2019р. В позові в частині стягнення 10903,89грн. пені, 8645,56грн. інфляційних втрат та 2364,90грн. річних також слід відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача визнав прострочення поставки замовленого товару. Проте, відповідач заперечує факт отримання ним претензії від позивача.

Твердження відповідача щодо ненадіслання позивачем та неотримання відповідачем претензії з вимогою щодо сплати 69000грн. боргу спростовуються доданими позивачем доказами: фіскальним чеком укрпошти від 28.12.2018р, накладною на відправлення №515 від 28.12.2018р., рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №515 08.01.2019р. та описом вкладення до цінного листа від 28.12.2018р

Отже, доводи та заперечення відповідача є такими, що не спростовують позовних вимог. Зворотнього відповідачем не доведено та доказів не надано.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240 Господарськоого процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" (43001, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Ковельська, буд.40, ) на користь Комунального підприємства "Чернігівводоканал Чернігівської міської ради (14017, Чернігівська обл., м.Чернігів, вул.Жабинського, буд.15, ) 71453грн. 37коп. (з них: 69000грн. основного боргу, 1171,67грн. інфляційних втрат та 1281,70грн. - 3% річних), а також 1470грн. 12коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В позові в частині стягнення 10903,89грн. пені, 8645,56грн. інфляційних втрат та 2364,90грн. річних відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 22.11.2019р.

Суддя О. Г. Слободян