ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" листопада 2019 р. Справа№ 910/7260/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Жук Г.А.
суддів: Мальченко А.О.
Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (вх. №09.1-04.1/6641/19 від 22.08.2019) Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019

у справі №910/7260/19 (суддя Балац С.В.)
за позовом Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛАСС"
про стягнення 75 529,80 грн

за участю представників учасників справи:
від позивача - Кривошея Д.А. довіреність № 220/524/Д від 03.09.19
від відповідача - Вознюк М.В. довіреність № б/н від 22.08.19

ВСТАНОВИВ:
Міністерство оборони України звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛАСС" про стягнення 75.529,80 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено строк виконання зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про поставку товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти державного бюджету України) від 10.05.2018 № 286/2/18/17, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 75.529,80 грн., з яких: 50.707,80 грн. - пеня та 24.822,00 грн. - штраф.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 у задоволенні позову відмовлено.
Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши, фактична поставка товару за Договором здійснена відповідачем без порушення строку, а складання одержувачем позивача актів приймання через 4-6 місяців після фактичного отримання товару не співвідноситься із принципами добросовісного виконання позивачем умов укладеного між сторонами спору Договору та не може бути підставою для притягнення відповідача до відповідальності та стягнення неустойки, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Міністерство оборони України, 16.08.2019 подав апеляційну скаргу (вх. №09.1-04.1/6641/19 від 22.08.2019), просить рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 у справі №910/7260/19 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з порушенням норм матеріального права. Так, апелянт стверджує, що наявні в матеріалах справи акти приймання від 11.12.2018 № 85 та від 22.10.2018 № 53 підтверджують факт передачі постачальником позивачу товару з порушенням строків. При цьому, позивач вважає, що складання видаткових накладних 8 та 10 червня 2018 не може свідчити про те, що зазначеній у ній товар був переданий позивачу того ж дня, оскільки не вказує на дату поставки.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 апеляційну скаргу (вх. №09.1-04.1/6641/19 від 22.08.2019) Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 у справі №910/7260/19 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 у справі №910/7260/19. Відповідачу встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а учасникам справи заяв, клопотань, пояснень до 21.10.2019. Справу №910/7260/19 призначено до розгляду на 28.10.2019.
21.10.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛАСС" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведення позивачем обставин поставки товару з порушенням строків, оскільки видаткова накладна згідно умов договору та вимог чинного законодавства підтверджує саме факт поставки товару, а не прийняття його скаржником. Прийняття товару підтверджується іншим документом актом приймання, який складається замовником. Тобто дата складання видаткової накладної та акту приймання можуть відрізнятись, однак це не дає право замовнику нарахувати штрафні санкції.
В судовому засіданні 28.10.2019 оголошено перерву до 25.11.2019.
Представник позивача в судовому засіданні 25.11.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
Представник відповідача в судовому засіданні 25.11.2019 заперечував проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.
Місцевим господарським судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між позивачем, як замовником за договором, та відповідачем, як постачальником за договором, укладено Договір про поставку товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти державного бюджету України) від 10.05.2018 № 286/2/18/17, відповідно п.1.1, 1.2 якого відповідач-ТОВ «Євро класс» зобов`язався у 2018 році поставити Міністерству оборони України обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (Лінія самообслуговування на 500 чол.) - обладнання для їдалень (39312200-4) (Лінія самообслуговування на 500 чол, яка включає: 2 нейтральні елементи (прилавки); стійка для столових приборів та підносів; прилавок охолоджуємий; марміт для других страв; марміт для перших страв; холодильна вітрина, що відповідає переліку товару зазначеного у специфікації, а позивач зобов`язався забезпечити приймання та оплату вартості товару в кількості, у строки відповідно умов договору.
Пунктом 1.2 Договору сторони узгодили ціну, кількість та строки поставки товару: - строк поставки до 10.06.2018 включно; загальна кількість 7 шт.; ціна за одиницю 147.750,00 грн. без ПДВ; загальна сума 1.034.250,00 грн.; строк поставки до 20.06.2018 включно; загальна кількість 3 шт.; ціна за одиницю 147.750,00 грн. без ПДВ; загальна сума 443.250,00 грн..
За умовами договору товар постачається на умовах DDP Міжнародних правил по тлумаченню термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року, терміни поставки визначаються у рознарядці Замовника, яка є невідємною частиною договору. Місце поставки товару є військова частина Міноборони України, що значиться у рознарядці, яка є невідємною частиною цього договору, згідно з розрахунком поставки та обов`язковим дотриманням передбачених нею вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів та черговості відвантажень. (п.п.5.1,5.2 договору).
В матеріалах справи наявна Рознарядка на поставку обладнання (додаток № 12.1.1 до договору, якою визначено, що до 10.06.2018 постачальник повинен поставити обладнання до: в/ч НОМЕР_1 (м.Миколаїв), в/ч НОМЕР_2 (м.Миколаїв), в/ч НОМЕР_3 (м.Миколаїв), в/ч НОМЕР_4 (м.Очаків), в/ч НОМЕР_5 (м.Біла Церква), в/ч НОМЕР_6 (м.Васильків), Центр забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ (м.Київ) та до 20.06.2018 до в/ч НОМЕР_7 (м. Белгород-Дністровський), в/ч НОМЕР_8 (м.Болград), в/ч НОМЕР_9 (с.Дачне, Біляєвський район, Одеська обл.).
Згідно пункту 2.4 Договору приймання товару за кількістю та якістю оформлюється актом приймання-передачі (додаток 22 до наказу позивача від 17.08.2017 № 440), який складає одержувач позивача на кожну партію товару після закінчення приймання товару в трьох примірниках: перший примірник позивачу, другий одержувачу товару, третій відповідачу. Належним чином оформлені документи: акт приймання, видаткова накладна та повідомлення-підтвердження, відповідно до наказу міністра оборони України від 31.12.2016 № 757, є підтвердженням приймання товару.
Умовами договору сторони передбачили майнову відповідальність сторін за порушення виконання зобов`язань за договором. Так, пунктом 7.3.6 договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язання відповідач сплачує пеню в розмірі 0,1 % вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з відповідача додатково стягується штраф в розмірі 7 % вартості недопоставленого товару.
Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).
За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Місцевим господарським судом надана вірна оцінка правової природи правовідносин між сторонами за укладеним договором, як договору поставки товару, відтак, права і обов`язки сторін регулюються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.
Відповідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).
Згідно ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу
Позивач посилаючись акт приймання № 85 від 11.12.2018 на суму 177.300,00 грн. (з ПДВ) стверджує, що відповідачем поставлено обладнання до в/ч НОМЕР_4 (м. Очаків) лише 11.12.2018 , тобто з порушенням строків визначених договором та у рознарядці на 153 доби. За порушення строку поставки обладнання до в/ч А1594 позивач, згідно п. 7.3.6 договору, нарахував постачальнику неустойку в сумі 39537,90 грн (в тому числі за несвоєчасну поставку товару пеню в розмірі 0,1% від вартості обладнання в сумі 27126,90 грн, та за прострочення понад 30 днів штраф в розмірі 7% в сумі 12411,00 грн).
Посилаючись на акт приймання № 53 від 22.10.2018 на суму 177.300,00 грн. (з ПДВ) стверджує, що відповідачем поставлено обладнання до Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ (м.Київ) лише 22.10.2018, тобто з порушенням строків визначених договором та у рознарядці на 133 доби. За порушення строку поставки обладнання до Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ (м.Київ) позивач, згідно п. 7.3.6 договору, нарахував постачальнику неустойку в сумі 35991,90 грн (в тому числі за несвоєчасну поставку товару пеню в розмірі 0,1% від вартості обладнання в сумі 23580,90 грн, та за прострочення понад 30 днів штраф в розмірі 7% в сумі 12411,00 грн).
Однак, в матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія видаткової накладної від 08.06.2018 № 191 про передачу обладнання на суму 177.300,00 грн Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ (м.Київ), яку підписано сторонами, підписи уповноважених осіб як постачальника так і отримувача товару скріплені відбитками печаток юридичних осіб в тому числі й Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ (м.Київ) в графі «одержав» без будь яких застережень.
В матеріалах справи наявна також належним чином засвідчена копія видаткової накладної від 10.06.2018 № 351 про передачу обладнання на суму 177.300,00 грн в/ч А1594 (м. Очаків), яку підписано сторонами, підписи уповноважених осіб як постачальника так і отримувача товару - в/ч НОМЕР_4 (м. Очаків), скріплені відбитками печаток юридичних осіб в тому числі й в/ч НОМЕР_4 (м. Очаків) в графі «одержав» без будь яких застережень.
З огляду на наявність зазначених видаткових накладних, місцевий господарський суд дійшов висновку, що поставка товару за договором № 286/2/18/17 від 10.05.2018 на адресу Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ (м.Київ) та в/ч НОМЕР_4 (м. Очаків) здійснено у строки визначені договором та рознарядкою замовника і підстава застосування відповідальності у вигляді неустойки до постачальника відсутня.
При розгляді спору у апеляційній інстанції позивач не спростував доводів відповідача щодо поставки обладнання саме в строки підписання отримувачем видаткових накладних, не надав належного обґрунтування розбіжності в даті підписання видаткових накладних та складання Актів приймання обладнання та належних та допустимих доказів які б підтверджували, що товар доставлено до покупця не 08.06.2018 та 10.06.2018, як значиться у видаткових накладних, а в день складання Актів прийняття.
Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту порушення відповідачем строків поставки обладнання, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 у справі №910/7260/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення немає.
Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (позивача у справі).
Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, ст. 276, ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 у справі №910/7260/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва 24.07.2019 у справі №910/7260/19 залишити без змін.
3. Справу №910/7260/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 26.11.2019