ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2019 р. Справа№ 910/11020/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Буравльова С.І.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився;

від відповідача 4: не з`явився;

від відповідача 5: не з`явився;

від відповідача 6: не з`явився;

від відповідача 7: не з`явився;

від відповідача 8: не з`явився;

від відповідача 9: не з`явився;

від відповідача 10: не з`явився;

від відповідача 11: не з`явився;

від відповідача 12: Курильченко К. О.;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2019

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк"

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

5. ОСОБА_5

6. ОСОБА_6

7. ОСОБА_7

8. ОСОБА_8

9. ОСОБА_9

10. ОСОБА_10

11. ОСОБА_11

12. ОСОБА_12

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк"

про стягнення 2 573 881 218,27 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст обставин справи

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про стягнення 2 573 881 218,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення процедури ліквідації ПАТ "Міський Комерційний Банк" встановлено недостатність майна такого банку для покриття вимог кредиторів на суму 2 573 221 227,87 грн., у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів як пов`язаних з банком осіб про стягнення збитків у вказаному розмірі, що були завдані внаслідок неправомірних дій таких осіб.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі № 910/11020/18 позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк", залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов Фонду, суд першої інстанції вказав, що позов у даній справі від імені та в інтересах ПАТ "Міський Комерційний Банк" поданий безпосередньо Фондом, позовна заява підписана представником Фонду Мостепанюком В.І. на підставі довіреності №27- 8071/18 від 18.04.2018р., а оскільки станом на час подання позовної заяви уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Міський Комерційний Банк" була Савельева Анна Миколаївна (за рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1137 від 19.04.2018) і доказів відкликання Фондом делегованих уповноваженій особі повноважень органу управління банку на момент заявлення позову в даній справі до суду не подано, а тому сам Фонд, як юридична особа, на період делегування повноважень органу управління уповноваженій особі Фонду позбавлений можливості реалізації таких повноважень, а отже не має права звертатися особисто до суду з позовом від імені ПАТ "Міський Комерційний Банк"

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі № 910/11020/18 від 27.03.2019, а позовну заяву передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що наведені судом першої інстанції аргументи та судова практика не стосуються дійсних обставин справи, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав позов не від імені ПАТ «Міський комерційний банк» (в порядку ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), а від власного мені, в порядку ч. 5 ст. 52 цього Закону.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/11020/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 22.05.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 зупинено провадження у справі № 910/11020/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 910/12208/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 відкладено розгляд справи на 02.10.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 року № 09.1-08/4095/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2019 року для розгляду справи №910/11020/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Буравльов С.І., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 прийнято апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2019р. у справі № 910/11020/18 до провадження у визначеному складі суду, поновлено апеляційне провадження у справі № 910/11020/18 та призначено до розгляду на 13.11.2019.

Враховуючи перебування у відпусті головуючої судді Дідиченко М.А. 13.11.2019, розгляд справи № 911/129/19 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 розгляд справи було призначено на 20.11.2019.

Явка представників сторін у судове засідання

Представники позивача, відповідачів 1-11 та третьої особи у судове засідання 20.11.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 20.11.2019.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У статтях 3, 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначається, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом.

Уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини 1 статті Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Норми, закріплені у статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначають процедуру запровадження тимчасової адміністрації, яка, серед іншого, передбачає призначення виконавчою дирекцією Фонду з числа працівників Фонду уповноваженої особи Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Водночас під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Аналогічні положення щодо делегування Фондом своїх повноважень наведені у частині 3 статті 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вимоги щодо оформлення позовної заяви наведені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, згідно з частиною другою якої позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позивач, посилаючись на норми абзацу 3 частини 5 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначав про те, що в даному випадку виключно Фонд має повноваження звертатися до суду із вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів.

Водночас, абзац 3 частини 5 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що у разі невиконання зазначених вимог Фонд звертається з такими вимогами до суду.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа фонду у разі делегування їй повноважень має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи. Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Правовий аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що законодавець передбачив альтернативу у визначенні особи, наділеної повноваженнями на звернення: з позовом майнового та немайнового характеру до суду від імені банку (пункт 5 частини 2 статті 37 Закону № 4452-VI) та на звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування заподіяної банку шкоди (абзац 1 частини 5 статті 52 Закону № 4452-VI), а саме: або безпосередньо Фонд, або уповноважена особа Фонду, якщо їй делеговано відповідні повноваження.

Що ж до звернення в суд з вимогами, наведеними в абзаці 1 частини 5 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі їх невиконання, то таким правом в абзаці 3 частини 5 статті 52 Закону № 4452-VI законодавець наділив виключно Фонд та підтвердив їх наявність в абзаці 4 частини 5 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначивши, що ліквідація неплатоспроможного банку не є підставою для закінчення судового розгляду на підставі поданого Фондом позову до пов`язаної з банком особи, що, в свою чергу, виключає подвійне тлумачення даної норми в частині виключних повноважень Фонду.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд залишивши поза увагою правові підстави звернення Фонду з позовом про відшкодування шкоди відповідачами до місцевого господарського суду, а саме статтю 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку щодо відсутності повноважень Фонду на звернення з даним позовом до суду.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.07.2019 у справі № 910/15469/18, від 24.07.2019 у справі №910/12208/18 та від 07.08.2019 у справі №910/10888/18.

Посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на постанову Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 916/2024/17 є безпідставним з огляду на наступне.

У справі № 916/2024/17 позов був поданий Фондом гарантування вкладів фізичних осіб від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства "ІмексБанк", тобто позивачем у справі був визначений саме неплатоспроможний Банк. Натомість у цій справі позивачем є безпосередньо Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який звернувся з позовом самостійно, а не від імені Банку.

Крім того, правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 916/2024/17, стосується застосування частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо неможливості одночасної реалізації Фондом безпосередньо та уповноваженою особою Фонду повноважень управління банком. Проте, у цій справі № 910/11020/18 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав позов не в порядку статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (не від імені Банку), що мало місце у справі № 916/2024/17, а саме в порядку частини другої статті 52 цього Закону.

Отже, наведене вище свідчить про наявність у зазначених справах різних предмету та підстав позову, а також різних обставин, у зв`язку з чим правова позиція у справі № 916/2024/17 з огляду на її предмет та підстави позову щодо застосування частини 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не може враховуватися до спірних правовідносин у цій справі, які заявлені на підставі іншої норми закону.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Місцевий господарський суд, залишивши поза увагою правові підстави звернення Фонду з позовом про відшкодування шкоди відповідачами до місцевого господарського суду, а саме статтю 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку щодо відсутності повноважень Фонду на звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду Київської області.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 року у справі № 910/11020/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 року у справі № 910/11020/18 скасувати.

3. Справу № 910/11020/18 передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 25.11.2019

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді С.І. Буравльов

Є.Ю. Пономаренко