ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 873/75/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець

за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2019р.

суддя: А. О. Мальченко

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ" про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 17.07.2019р. у третейській справі №06/11-2019

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ"

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт"

про стягнення боргу

за участю представників:

від позивача: не з`явилися,

від відповідача: не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини, що передували прийняттю оскаржуваної ухвали

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 17.07.2019р. у третейській справі №06/11-2019 позов ТОВ «ЛНЗ» до СТОВ «Агросвіт» про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з СТОВ «Агросвіт» на користь ТОВ «ЛНЗ» грошові кошти у розмірі 138 699,47 грн., з яких 85 000,00 грн. - заборгованість за отриманий по договору товар; 24 764,44 грн. - пеня за порушення строків виконання грошових зобов`язань по договору; 24 871,58 грн. - проценти річні; 4 063,45 грн. - інфляційні збитки та третейський збір у розмірі 2 387,00 грн.

06 вересня 2019р. ТОВ «ЛНЗ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 17.07.2019р. у третейській справі №06/11-2019.

2. Короткий зміст ухвали господарського суду і мотиви її прийняття

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2019р. у справі №873/75/19 заяву ТОВ «ЛНЗ» про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 17.07.2019р. у третейській справі №06/11-2019 задоволено, ухвалено видати наказ на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 17.07.2019р. у третейській справі №06/11-2019.

Ухвала мотивована тим, що з наявних у справі документів вбачається, що рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду у справі №06/11-2019 не було скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею наказу не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді суду не надано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

СТОВ "Агросвіт", не погоджуючись з вказаною ухвалою, звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про видачу наказу відмовити.

Скаржник стверджує, що сторони в судове засідання 09.10.2019р. не з`явилися, проте суд не з`ясував, чи були у сторін поважні причини неприбуття їх представників, а розглядаючи заяву за відсутності представника відповідача суд позбавив останнього надати свої доводи та обґрунтування по суті заяви.

4. Позиції інших учасників справи

ТОВ «ЛНЗ» у відзиві на апеляційну скаргу заперечує її доводи та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

5. Норми права, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно зі ст. 354 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

При розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду за клопотанням однієї із сторін господарський суд витребовує справу з постійно діючого третейського суду, в якому вона зберігається. Справа має бути направлена до господарського суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому разі строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду продовжується до тридцяти днів з дня її надходження до суду.

При розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення містяться також у ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

Апеляційним господарським судом встановлено, що ТОВ «ЛНЗ» звернулося до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» з позовом до СТОВ «Агросвіт» про стягнення заборгованості, процентів річних та інфляційних збитків, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №Д-ТО-18-00948 від 02.04.2018р. щодо оплати поставленого товару.

У п. 10.2 договору поставки №Д-ТО-18-00948 від 02.04.2018р., укладеного між ТОВ «ЛНЗ» як постачальником та СТОВ «Агросвіт» як покупцем, було викладено третейське застереження, згідно з яким на вимогу будь-якої зі сторін спір по даному договору може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник». Сторони погодили, що норми даного пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути по даному договору або в зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», а розгляд спорів буде здійснюватися одноособово суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» Стадником Павлом Вікторовичем, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-яким суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» призначеним його головою.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про третейські суди» якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід`ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.

17 липня 2019 р. Черкаським обласним постійно діючим третейським судом при корпорації «Радник» у складі третейського судді Стадника Павла Вікторовича, обраного для розгляду третейської справи №06/11-2019 у порядку, встановленому ст. 14 Закону України «Про третейські суди», ст. 3 Регламенту даного третейського суду та п. 10.2 укладеного сторонами договору поставки, прийнято рішення, яким позов задоволено, стягнуто з СТОВ «Агросвіт» на користь ТОВ «ЛНЗ» грошові кошти у розмірі 138 699,47 грн., з яких 85 000,00 грн. - заборгованість за товар отриманий по договору; 24 764,44 грн.- пеня за порушення строків виконання грошових зобов`язань по Договору; 24 871,58 грн. - проценти річних; 4 063,45 грн. - інфляційні збитки, та третейський збір в розмірі 2 387,00 грн.

Апеляційний господарський суд також встановив, що рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 17.07.2019р. у справі №06/11-2019 не було скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею наказу не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що відповідачем вказане рішення добровільно не виконано, встановивши відсутність підстав, передбачених законодавством для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви позивача про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 17.07.2019 у третейській справі №06/11-2019.

Щодо аргументів скаржника про те, що апеляційним судом, розглядаючи заяву за відсутності представника відповідача, позбавлено останнього можливості надати свої доводи та обґрунтування по суті заяви, Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідну заяву ТОВ «ЛНЗ» про видачу наказу призначено до розгляду ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019р. Скаржник - СТОВ «Агросвіт» вказану ухвалу отримав 17.09.2019р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 48). Проте 09.10.2019р. представники СТОВ «Агросвіт» у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГПК України, якою врегульовано порядок розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Таким чином, апеляційний господарський суд, який між іншим обмежений строками розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, не порушив норм процесуального права під час розгляду заяви та правильно розглянув її за відсутності належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, сторін.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч. ч.1 та 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про порушення Північним апеляційним господарським судом норм процесуального права є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження, а тому Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2019р. у справі №873/75/19 прийнята з дотриманням норм процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишенні без змін оскаржуваної ухвали, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284, 354 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт" залишити без задоволення.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2019р. у справі №873/75/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

В. І. Студенець