ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 листопада 2019 р. Справа № 903/749/19

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу 903/749/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче об`єднання Ковельсільмаш, м.Ковель

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка, м.Луцьк

про стягнення 63 143 грн. 74 коп.

Представники сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Мартинюк Сергій ОСОБА_1 , довіреність б/н від 12.11.2019;

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче об`єднання Ковельсільмаш звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка про стягнення 63 143 грн. 74 коп., з них: 61 624 грн. основний борг, 1 519 грн. 74 коп. штрафні санкції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки та монтажу обладнання №26-07/18 від 26.07.2018 в частині своєчасної оплати .

Ухвалою суду від 24.09.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 відкладено судове засідання на 18.11.2019р.

Відповідач в судове засідання не прибув, через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив на позовну заяву за вх. №01-57/11829/19 від 23.10.2019 в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю у зв`язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

Представник позивача в судове засідання не прибув, через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відповідь на відзив за вх. №01-57/12943/19 в якому просить суд задоволити позов в повному об`ємі.

Крім того, 15.11.2019 подав клопотання про виправлення помилки в якому просить рахувати прізвище директора Жовківської філії державного підприємства Укрветсанзавод вірним Мулик С.І., який фактично прийняв продукцію, про що свідчить підпис його в товарно-транспортній накладній, та прийняв роботи по монтажу по акту виконаних робіт.

В судовому засіданні представник відповідача, позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений позивачем до відповідачів позов є безпідставний, а тому слід відмовити. При цьому, суд виходив із такого.

26.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Ковельсільмаш» та ТзОВ «Агротехніка» було укладено договір поставки та монтажу обладнання за №26-07/18. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору постачальник зобов`язався поставити покупцеві обладнання матеріали та здійснювати його монтаж, налагодження та запустити в експлуатацію (пуско-налагоджувальні роботи) відповідно до умов даного договору та чинних на території України стандартів та до поставлених товарів та робіт з їх монтажу та пуско-наладки. Покупець в свою чергу зобов`язався приймати поставлений товар, та виконані постачальником роботи та своєчасно оплачувати їх в порядку та на умовах даного договору. Поставка товару за цим договором може здійснюватися одноразово так і окремими партіями за погодженнями між сторонами, найменування товару, асортимент, ціна за одиницю товару, та інша інформація вказується у специфікаціях, які підписуються уповноваженими представниками сторін і становлять невід`ємну частину договору

Згідно п.п. 2.1 даного договору визначено, що передача товару здійснюється згідно правил «Інкотермс-2010» умови та терміни поставки кожної партії товару узгоджуються сторонами в специфікації.

Постачальник зобов`язався надати в момент передачі товару покупцю товару належно оформленні документи:

-оригінал накладних на відпуск товару;

-оригінал товарно-транспортних накладних;

-податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням встановлених законом вимог щодо її оформлення і реєстрації;

-завірені копії договорів та заявок на перевезення товару;

- інші документи вказані у підписаній сторонами специфікації.

Згідно п.п 4.3 договору передбачено, що оплата за договором здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах погоджених у специфікаціях. Сторони домовилися, що незалежно від погоджених умов та термінів оплати, сума ПДВ, включена до вартості товару сплачується покупцем виключно за реєстрованим постачальником у ЄРПН податкової накладної, оформленої за фактом здійснення операції поставки товару.

Відповідно до п.п 5.1, 5.3 договору визначено. що приймання товару за кількістю здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технологічного призначення і товарів народного споживання за кількістю (№П-6.)Товар приймається за кількістю після його прибуття на склад покупця або до іншого погодженого сторонами пунктів призначення на підставі сертифікатів відповідності, специфікацій, технічних паспортів накладних та інших супровідних документі, які підтверджують якість та комплектність товару, його кількість. (а.с.6-10)

Специфікацією №1 від 26.07.2018 до договору сторони погодили поставку - конвеєра скребкового гноєприбирального 1-04Б в комплекті з ланцюгом, редуктором-двигуном, поворотним пристроєм, приводною зіркою загальною довжиною 19,5 м. вартістю 158 120 грн.

Згідно з умовами договору сторони погодили, що оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника в наступному порядку:

-50% від суми специфікації сплачується в якості попередньої оплати;

-30% від суми специфікації сплачується після отримання від постачальника повідомлення про готовність товару до відвантаження;

-20% від суми специфікації сплачується після монтажу обладнання та проведення пуско-налагоджувальних робіт.

Передача товару здійснюється на умовах FCA (інкотермс-2010) м. Ковель.(а.с. 11)

25.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Ковельсільмаш» та ТзОВ «Агротехніка» було укладено додаткову угоду до договору №26-07/18 поставки та монтажу обладнання від 26.07.2018, а саме:

1.Сторони дійшли згоди та домовились, що вартість монтажу конвеєра скребкового гноєприбирального 1-04Б в комплекті з ланцюгом, редуктором-двигуном, поворотним пристроєм, приводною зіркою загальною довжиною 19,5 м. у відповідності до договору та специфікації №1 від 26.07.2018 здійснюється силами постачальника та становить 28 000 грн. з ПДВ вартість доставки даного товару 2000 грн. з ПДВ.

2. У вартість монтажу входить вартість усіх розхідних матеріалів, необхідних для здійснення самих монтажних робіт, в тому числі постачальник за власний рахунок зобов`язується виготовити 4 шибери для розвантаження сировини у варочні котли.

3.Розрахунок здійснюється покупцем з моменту повного завершення робіт та підписанням представниками сторін актів приймання-передачі виконаних робіт на протязі 5 банківських днів.(а.с. 12)

Даний договір та додаткова угода підписана уповноваженими особами та скріплена печатками, у встановленому порядку не оспорені, не розірвані та не визнано недійсними, а отже є дійсними, укладеними належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В підтвердження здійсненої поставки та монтажу пускально-налагоджувальних робіт, позивач подав: договір №26-07/2018 від 26.07.2018 та додаткову угоду від 25.09.2018, видаткову накладну №РН-0001528 від 27.09.2018, акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000053 від 05.04.2019, акт від 05.04.2019 про прийняття продукції та введення його в експлуатацію, та товаро-транспортну накладну.

Як слідує із матеріалів справи:

-видаткова накладна №РН-0001528 від 27.09.2018 на суму 158 120 грн. підписана зі сторони ТзОВ «Виробниче об`єднання «Ковельсільмаш» директором Міхєєвим А.В., головним бухгалтером Антонюк Л.М. та наявний відтиск печатки юридичної особи, однак зі сторони ТзОВ Агротехніка, наявний підпис невідомої особи, без визначення її посади, та відсутній відтиск печатки юридичної особи. (а.с.13);

-акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000053 від 05.04.2019 підписаний зі сторони ТзОВ «Виробниче об`єднання «Ковельсільмаш» директором Міхєєвим А.В., головним бухгалтером Антонюк Л.М. та наявний відтиск печатки юридичної особи, пороте зі сторони ТзОВ Агротехніка відсутній підпис та відтиск печатки юридичної особи (а.с.14);

-товаро-транспортна накладна підписана зі сторони ТзОВ «Виробниче об`єднання «Ковельсільмаш» директором Міхєєвим А.В., а зі сторони ТзОВ Агротехніка лише наявний підпис невідомої особи, та відсутня печатка юридичної особи (а.с. 16),

Отже, подані документи в обґрунтування здійсненої поставки обладнання та виконаних робіт по його встановленню складенні в односторонньому порядку.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

При цьому, слід зазначити, що вимоги Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо правильності оформлення первинних документів, передбачають наявність в документах такого реквізиту, як «інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції» лише альтернативно такому обов`язковому реквізиту, як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналогічні висновки містяться у постановах Вищого господарського суду України від 09.04.2013 у справі № 5023/5085/12.

Крім того, відповідно до пункту 64 постанови Кабінету Міністрів України № 1893 від 27.11.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію», яка є обов`язковою для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство. Згідно пункту 65 вказаної постанови, особи, які персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Виходячи з вищезазначеного, особи які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства, призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

З огляду викладене видаткова накладна №РН-0001528 від 27.09.2018(а.с.13), акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000053 від 05.04.2019(а.с.14), акт від 05.04.2019 про прийняття продукції та введення її в експлуатацію(а.с.15), та товаро-транспортна накладна(а.с. 16), не є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та не фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому не є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконану поставку.

Доводи позивача, що згідно посвідчення про відрядження №133 групою позивача та в складі інженера ТзОВ «Агротехніка» Сергієнко В.М. з 18 по 19 квітня 2019 прийнято за договором №26-07/18 від 26.07.2018 виконані роботи щодо монтажу не взято до уваги суду, оскільки на даних документах наявна печатка невідомої особи ДП «УКРВЕТСАНЗАВОД», яка не є стороною договору №26-07/18 від 26.07.2018 та відсутня в ЄДРСПОУ.

Водночас, в порушення п.п 4 специфікації №1 від 26.07.2018, та п.п 2.1 договору надані документи:

-посвідчення про відрядження;

-звіт про виконання завдання;

-переляк проведення робот згідно договору №26-07/18 від 26.07.2018 (рукописний);

-службова записка від 19.04.2018 (рукописна) не є належними доказами здійснення господарської операції з поставки та монтажу обладнання саме для відповідача.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, а тому в позові слід відмовити.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача та не стягувати.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 239, 240-241, 331 Господарського процесуального кодексу України,-

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст

рішення складено

22.11.2019р

Суддя В. М. Дем`як