ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/887/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючий), Бенедисюка І. М. і Колос І. Б.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг",

відповідач - Антимонопольний комітет України,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.06.2019 (головуючий суддя Мандриченко О.В.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 (головуючий - Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Іоннікова І.А.),

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/887/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" (далі - Товариство)

до Антимонопольного комітету України (далі - Комітет)

про визнання недійсним у частині рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Комітету про визнання недійсним в частині рішення Антимонопольного комітету України від 28.10.2016 № 480-р у справі № 128-26.13/112-16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі -Рішення АМК) в частині, що стосується Товариства.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/887/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Товариство звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/887/17 за нововиявленими обставинами. Як на нововиявлену обставину Товариство посилається на лист Комітету від 13.02.2019 з якого йому стало відомо, що при розрахунку розміру штрафу пов`язаного з порушенням, розмір доходу визначався як дохід отриманий кожним суб`єктом господарювання від реалізації бензину марки А-95 та дизельного палива за цінами зазначеними на інформаційних табло стаціонарних АЗС за період вчинення правопорушення, а не з чистого доходу позивача за 2015 рік, а отже база нарахування штрафу була іншою ніж вказано в оскаржуваному рішенні Антимонопольного комітету України.

У зв`язку з наведеним Товариство у заяві просило скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2017 зі справи № 910/887/17 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Товариства.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.06.2019, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у задоволенні заяви Товариства про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2017 зі справи № 910/887/17 за нововиявленими обставинами відмовлено; рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2017 зі справи № 910/887/17 залишено в силі.

Судові рішення обґрунтовані тим, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами фактично зводиться до посилання на необґрунтованість розміру штрафу накладеного на Товариство, відтак у заяві містяться підстави позову, які не були предметом розгляду судів попередніх інстанцій при розгляді спору, що унеможливлює розгляд заяви Товариства відповідно до частини п`ятої статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Товариство, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 20.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у справі № 910/887/17 та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для перегляду рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2017 в частині визнання недійсним і скасування підпункту 2.4 резолютивної частини Рішення АМК № 480-р від 28.10.2016 щодо накладення на Товариство штрафу у розмірі 39 711 226 грн за заявою від 20.03.2019.

Так, згідно з доводами Товариства, викладеними у касаційній скарзі:

- суди попередніх інстанцій не дослідили та не надали правильної правової оцінки наданим скаржником доказам існування нововиявлених обставин, які підтверджені листом від 13.02.2019;

- обставини, зазначені Товариством в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є нововиявленими у розумінні статті 320 ГПК України, а тому були помилково розцінені судами попередніх інстанцій як переоцінка доказів;

- суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили та не надали правильної правової оцінки поданим Товариством доказам існування нововиявлених обставин, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, щодо неправильного застосування Комітетом норм матеріального права при визначенні штрафу для Товариства при прийнятті Рішення АМК чим порушили приписи частини другої статті 86 та частини другої статті 269 ГПК України;

- лист від 13.02.2019 підтверджує існування нововиявлених обставин, є належним та допустимим доказом відповідно до приписів статей 76 та 77 ГПК України.

Комітет у відзиві на касаційну скаргу просив відмовити у задоволенні касаційної скарги Товариства та залишити ухвалу господарського суду міста Києва від 20.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у справі № 910/887/17 - без змін, посилаючись, зокрема на те, що предметом позову у цій справі є вимога Товариства про визнання недійсним Рішення АМК, при цьому під час первинного розгляду справи позивач не зазначав, як підставу позову, неправильне застосування Комітетом норм матеріального права щодо визначення розміру штрафу для Товариства, тобто зазначені підстави позову були відсутні та не були предметом розгляду при ухваленні господарським судом міста Києва рішення від 21.03.2017.

Водночас Комітет зазначає, що ним було накладено штраф у межах визначених законодавством, і обставини щодо розміру та порядку обчислення штрафу існували на час розгляду справи № 910/887/17 і були відомі Товариству, а тому відсутні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до статті 302 ГПК України.

Розгляд касаційної скарги Товариства здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 301 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Львова Б.Ю. у відрядженні та судді Селіваненка В.П. на лікарняному склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 13.11.2019, який наявний у матеріалах справи.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно пунктами 1, 3 частини другої статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи та скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами встановлених ГПК України.

Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з частиною п`ятою статті 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, тобто те, по відношенню до чого позивач просить у суду захисту. Разом з тим, підстава позову - це ті фактичні обставини, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги. Фактичні обставини, викладені позивачем в позовній заяві, згодом в процесі розгляду справи набувають форму доказів, які можуть оскаржуватися відповідачем. Підставою позову виступають також і правові норми, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство як на нововиявлену обставину посилається на те, що за результатами розгляду відповідачем заяви позивача про перегляд Рішення АМК від 19.10.2018 та доповнення до цієї заяви від 31.01.2019 № 71 позивачеві 18.02.2019 стало відомо про наявність матеріально-правового факту розрахунку відповідачем розмірів штрафів для відповідачів у справі Комітету, в тому числі для позивача, згідно з Рішенням АМК, на базі доходу, отриманого кожним з них від реалізації бензину марки А-95 та дизельного пального за цінами, зазначеними на інформаційних табло стаціонарних АЗС за період вчинення порушення. Натомість у пункті 382 Рішенні АМК та запереченнях відповідача на заяву позивача про зупинення провадження у справі від 26.02.2019 № 300-20.3/Р2-2672 відповідач зазначає, що при розрахунку розміру штрафу для позивача було взято за основу чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відповідачем за 2015 рік відповідно до звіту про фінансові результати.

Водночас суди попередніх інстанцій, дослідивши зміст позовної заяви, встановили, що доводи позивача щодо незаконності Рішення АМК зводились до доведення факту відсутності порушення антимонопольного законодавства та негативних наслідків від дій позивача, проте заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться до посилання на необґрунтованість розміру штрафу накладеного на Товариство. При цьому, як правильно встановив суд апеляційної інстанції, у матеріалах справи відсутні заяви позивача про зміну підстав позову у даній справі.

За таких обставин, суди встановивши, що у заяві про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2017 зі справи № 910/887/17 за нововиявленими обставинами наявні підстави позову, які не були предметом розгляду судами при розгляді спору, дійшли обґрунтованого висновку, що такі обставини не можуть бути підставою для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до частини п`ятої статті 320 ГПК України та скасування судового рішення.

Окрім того, під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами статті 86 ГПК України.

Водночас не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю природою є саме новими доказами, про що також зазначалось судами попередніх інстанцій.

Аргументи Товариства, які викладені у касаційній скарзі, Суд відхиляє, оскільки останні зводяться до помилкового ототожнення Товариством таких понять, як "новий доказ" та "нововиявлена обставина" (як факт).

Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Згідно з частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу Товариства без задоволення, а судові акти попередніх інстанцій - без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 20.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у справі № 910/887/17- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос