УХВАЛА

21.11.2019Справа № 910/16301/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Левада"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпроектс"

про стягнення 367 255 грн 82 коп.

ВСТАНОВИВ:

19.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю "Левада" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпроектс" про стягнення 367 255 грн 82 коп. заборгованості за договором поставки від 31.07.2019 № 31/07/2019-100, в тому числі: 277 200 грн 00 коп. основної заборгованості, 19 882 грн 45 коп. пені, 70 173 грн 37 коп. 120 % річних.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення позовної заяви без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовна заява не містить інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, до позовної заяви не додано доказів відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів та доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі. До того ж, документи, додані до позовної заяви, не засвідчені.

Згідно з пунктом 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Левада" та додані до неї документи, встановив, що вказана позовна заява не відповідає вимогам пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, оскілки не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила) передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

У відповідності до пункту 19 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (пункт 59 Правил).

Згідно з пунктом 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам справи може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, на підтвердження надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем додано ксерокопію накладної від 05.11.2019 № 092, однак відсутній опис вкладення у цінний лист та фінансовий чек про відправлення. До того ж, ксерокопія накладної від 05.11.2019 № 092 не засвідчена у встановленому законом порядку, що не відповідає вимогам частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, та не може бути належним доказом надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, позивачем повинен надати суду докази направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII, з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 1921 гривня.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, при зверненні з позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідача 367 255 грн 82 коп. позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 5 508 грн 83 коп.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна ксерокопія платіжного доручення від 25.10.2019 № 740 про сплату позивачем судового збору на суму 5 508 грн 85 коп.

Суд зазначає, що докази сплати судового збору подаються до суду в оригіналі, з огляду на що, додана до позовної заяви ксерокопія платіжного доручення від 25.10.2019 № 740 на суму 5 508 грн 85 коп., не є належним доказом сплати судового збору встановленому порядку та розмірі.

Таким чином, позивач має надати суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору на суму 5 508 грн 85 коп.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У відповідності до частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частиною 4 зазначеної статті копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Судом встановлено, що документи, додані до позовної заяви, не містять відмітки про засвідчення документа.

Зважаючи на вищенаведене, додані до позовної заяви ксерокопії документів не можуть вважатися належними доказами та не приймаються судом до уваги, оскільки не відповідають вимогам частин 2, 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ч. 1 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху дня усунення недоліків позовної заяви.

Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя Н.Б.Плотницька