СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Справа № 922/3209/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.,

за участі секретаря судового засідання Марченко В.О.,

за участі представників:

позивача - Ковальчук О.В. (директор), що діє на підставі наказу № 35-к від 10.04.2015 та Статуту, затвердженого протоколом № 01/07 від 02.07.2018 та адвокат Єршов Р.В., що діє на підставі свідоцтва про право на надання адвокатських послуг серія ХВ № 002315 від 08.02.2019 та довіреності № 8 від 30.08.2019;

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" (вх. № 3219Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07 жовтня 2019 року у справі № 922/3209/19 про передачу за підсудністю справи

за позовом Дочірнього підприємства "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ", м. Харків,

до Державного підприємства "Одеський авіаційний завод", м. Одеса,

про тлумачення змісту договору,

ВСТАНОВИЛА:

01.10.2019 ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ДП "Одеський авіаційний завод", в якій просить на підставі ст.ст. 213, 637 Цивільного кодексу України розтлумачити зміст п. 8.2 укладеного між позивачем та відповідачем договору на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17, як такого, що регламентує правові наслідки: 1) зупинення (призупинення) договору на строк більше 3-х місяців; 2) розірвання договору.

Звернення з даним позовом до Господарського суду Харківської області обґрунтовує з посиланням на ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Зазначає, що роботи за договором на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 потребують обмеженого доступу до державної таємниці та виконуються на виробничих потужностях позивача, який має необхідні для виконання робіт за договором Ліцензії та Спеціальні дозволи на впровадження діяльності пов`язаної з держаною таємницею. Роботи за вказаним договором виконуються на інформаційній системі "ОІД-704.2к", відповідно до Декларації про відповідність КСЗІ вимогам нормативних документів із ТЗІ № 05.07.2019, у спеціально обладнаному приміщенні позивача, яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, буд. 271. Тому, як вважає позивач, звернення до Господарського суду Харківської області з даним позовом не порушує правил територіальної підсудності, а є реалізацією права позивача на вибір суду, наданого ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі № 922/3209/19 (суддя Ємельянова О.О.) матеріали вказаної позовної заяви передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Господарського суду Одеської області на підставі ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, оскільки місцезнаходженням відповідача - ДП "Одеський авіаційний завод" є просп. Небесної Сотні, буд. 32-А, м. Одеса, 65121.

Позивач - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" 16.10.2019, тобто в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження ухвали суду, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційну скаргу обґрунтовує порушенням судом першої інстанції ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України. Зазначає, що місце виконання робіт за договором на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 обумовлене характером замовлених робіт за цим договором та Статусами позивача і відповідача. Вважає, що суд першої інстанції дійшов висновку щодо територіальної підсудності даного спору без врахування правового режиму ліцензування та правового режиму державної таємниці, які безпосередньо пов`язані з місцезнаходженням підрядника-ліцензіата та унеможливлюють виконання зазначеного договору за іншою адресою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 у справі № 922/3209/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, встановлено відповідачу строк до 14.11.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 21.11.2019 о 10:30 год.

На виконання зазначеної ухвали відповідач - ДП "Одеський авіаційний завод" надав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому не погоджується з доводами, викладеним в апеляційній скарзі, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представники позивача - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" в судовому засіданні 21.11.2019 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.

Відповідач - ПАТ "Комерційний банк "Надра" свого представника в судове засідання 21.11.2019 не направив, про причину відсутності судовому засіданні не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був належно повідомлений, що підтверджується поштовим зворотним рекомендованим повідомленням № 390.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на зазначене та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України щодо 30-денного строку на розгляд апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, а також зважаючи на те, що позиція відповідача стосовно апеляційної скарги викладена у відзиві на апеляційну скаргу, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав сторін щодо розгляду справи судом упродовж розумного строку, колегія суддів дійшла висновку про апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції без участі відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі та доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення представників позивача в судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є тлумачення п. 8.2 договору від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи, укладеного між позивачем - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" (виконавцем) та відповідачем - ДП "Одеський авіаційний завод" (замовником).

У відповідності до чч. 1, 2 ст. 213 Цивільного кодексу України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Правила тлумачення змісту правочину визначені в чч. З, 4 ст. 213 Цивільного кодексу України, згідно з якими при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими ч. З цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та протиріч у трактуванні його положень.

Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір.

Тобто, у розумінні наведених приписів, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов`язки сторін, тлумачення правочину слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 637 Цивільного кодексу України, у разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також: типові умови (типові оговори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

Згідно з п. 1.1 договору від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи, виконавець зобов`язався відповідно до Технічного завдання від 30.11.2016 замовника виконати за Державним обороним замовленням з дотриманням законодавства складову частину дослідно-конструкторської роботи шифр «Оновлення-4МР-ТРАСА» (далі - Су ДКР), що наведена в Календарному плані (Додаток № 1 до цього договору) та передати замовнику усі створені або придбані за договором матеріальні цінності та майнові права на об`єкти, права інтелектуальної власності, отримані за результатами виконання роботи в цілому або на кожному етапі (далі - науково-технічна продукція), вчинити інші дії, передбачені цим договором, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити створену науково-технічну продукцію.

В Календарному плані (Додаток № 1 до цього договору) сторони визначили терміни виконання робіт за договором (а.с. 25-29).

У відповідності до п. 1.3 договору від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи, підставою для укладення та виконання цього договору є:

- Державний контракт № 403/2/17-1 від 03.07.2017 на виконання дослідно-конструкторської роботи, шифр «Оновлення-24МР» (за першим варіантом), за державним оборонним замовленням, укладений між Замовником та Міністерством оборони України (да лі - Генеральний Замовник);

- Основні показники ДОЗ на 2017 рік, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.17 № 121-2;

- Технічне завдання на СЧ ДКР шифр «Оновлення-24МР-ТРАСА», затверджене Замовником та погоджене військовим представництвом замовника (далі-ПЗ) № 118.

Пунктами 1.4, 1.5, 1.6 зазначеного договору передбачено, що наукові, технічні, економічні та інші вимоги до науково-технічної продукції, встановлені у технічному завданні (далі - ТЗ). Виконана СЧ ДКР (етапи, підетапи СЧ ДКР), науково-технічна продукція та їх якість повинні відповідати вимогам, визначеним у ТЗ від 30.11.2016. Порядок виконання СЧ ДКР та створення науково-технічної продукції повинен відповідати умовам виконання дослідно-конструкторської роботи (далі-ДКР), шифр «Оновлення-24МР»; шифр «Оновле,ння-24МР-ТРАСА», вимогам ТЗ від 30.11.2016 та ГОСТ В 15.203-79, ГОСТ В 15.204-79, ГОСТ В 15.208-82, ДСТУ В 4571-2015.

Згідно з пп. 10.1, 10.2, 10.3 цього договору, виконавець, отримавши від замовника у процесі переговорів, підготовки до ук ладення та виконання договору відомості про плани, зміст, обсяг фінансування та виконання державного оборонного замовлення, не має права передавати їх або розголошувати без до зволу замовника третім особам. Сторони здійснюють заходи з виконання державного оборонного замовлення, що становлять державну таємницю, з додержанням законодавства про державну таємницю. При виконанні робіт, передбачених цим договором, і використанні результатів робіт СЧ ДКР необхідно дотримуватись умов ТЗ.

Пунктом 11.1 договору від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020.

Розділом 8 договору від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи встановлено сторони визначили умови та порядок припинення договору.

Умовами припинення (розірвання) Договору є: взаємна домовленість сторін; продовження строку дії обставин непереборної сили більш як 90 (дев`яносто) днів; закінчення строку Договору; рішення суду; інші визначені законодавством умови (п. 8.1 Договору).

У разі прийняття рішення Замовником про припинення СЧ ДКР (етапів, підетапів СЧ ДКР) на строк більше 3-х місяців, або розірвання Договору, про що Замовник письмово сповіщає Виконавця та ПЗ № 118 протягом 3 календарних днів з дня прийняття такого рішення. Замовник на протязі 90 днів проводить розрахунки з Виконавцем за виконані та прийняті Замовником роботи, та на протязі 90 днів сплачує Виконавцю фактичні витрати (з урахуванням прибутку) за виконаний та прийнятий обсяг робіт на час припинення (розірвання) договору (п. 8.2 Договору).

Згідно з п. 1 Спільного рішення про коригування термінів виконання складової частини дослідно-конструкторської роботи, шифр «Оновлення-24МР-ТРАСА» від 03.10.2018 (а.с. 30), сторони вирішили тимчасово призупинити (до відновлення фінансування) виконання етапу 2 складової частини ДКР, шифр «Оновлення-24МР-ТРАСА».

Додатковою угодою № 1 до договору від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи сторони внесли зміни в Календарний план щодо термінів виконання робіт етапу 2 за договором (а.с. 31-32), визначивши по етапу 2 термін початку робіт - 01.03.2018 та термін призупинення - 01.10.2018.

Листом від 25.01.2019 вих. № 270/ДКБ№ 1 (а.с. 33) відповідач повідомляє, що з 01.10.2018 офіційно тимчасово призупинено виконання етапу 2 Контракту № 403/2/17-1 від 03.07.2017 за Державним оборонним замовленням (до відновлення його фінансування), та відповідно виконавцями СЧ ДКР шифр «Оновлення-25МР», перегляд рівня орієнтовної ціни етапу 2 (та в цілому) може бути розглянутий після відновлення виконання дослідно-конструкторської роботи».

В листі 27.05.2019 № 1850/ДКБ-1 (а.с. 34) позивач звертає увагу на те, що у п. 8.2 договору йдеться про припинення СЧ ДКР шифр «Оновлення-25МР» (тобто завершення робіт), а Додаткова угода № 1 до договору від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 наголошує про призупинення виконання етапу 2 СЧ ДКР з 01.10.2018, проте визнає, що про припинення (завершення) робіт за договором не йдеться.

Позивач - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" вважає, що відповідач, підписавши Договір з терміном «припинення» у пункті 8.2., діє в правовому режимі зупинення виконання зобов`язання, з посиланням на те, що законодавство України не містить положень щодо припинення зобов`язання на певний строк (період) за змістом норм ст.ст. 598-609 Цивільного кодексу України, припинення зобов`язання має наслідком остаточне припинення прав та обов`язків сторін зобов`язання: кредитора та боржника, а переривання виконання угоди, а відтак - і переривання виконання зобов`язання визначаються терміном «зупинення», який в певних випадках замінюється синонімом «призупинення».

У зв`язку з викладеним позивач - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ", користуючись правом вибору між господарськими судами, яким підсудний даній спір, наданим ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, звернувся до Господарського суду Харківської області, тобто за місцем виконання договору з врахуванням особливостей виконання (необхідність забезпечення державної таємниці та залучення спеціального обладнання) з позовними вимогами про розтлумачення змісту п. 8.2 укладеного між позивачем та відповідачем договору на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17, як такого, що регламентує правові наслідки: 1) зупинення (призупинення) договору на строк більше 3-х місяців; 2) розірвання договору, на підставі ст.ст. 213, 637 Цивільного кодексу України.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Стаття 29 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік випадків, в яких позивач має право вибору господарського суду, який розглядатиме справу за його позовними вимогами.

Встановлена цією статтею альтернативна територіальна підсудність зумовлена необхідністю або доцільністю надання позивачеві такого права вибору.

За приписами ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як зазначає позивач - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" в позовній заяві та апеляційній скарзі, роботи за договором на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 виконуються на його виробничих потужностях, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, будинок 271. Роботи за Договором, що потребують обмеженого доступу до державної таємниці, виконуються на інформаційній системі «ОІД-704.2к», відповідно до Декларації про відповідність КСЗІ вимогам нормативних документів із ТЗІ № 4087 від 05.07.2019, у спеціально обладнаному приміщенні - кімната № 704 (Акт обстеження об`єкту інформаційної діяльності (шифр: ОІД-704.2к), обл. № 156т від 28.02.2018 та Протокол інструментального контролю захищеності інформації від витоку, обл. № 231т від 25.03.2019). Для проведення нарад ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" має спеціальне приміщення (Акт атестації комплексу ТЗІ на об`єкті інформаційної діяльності - приміщенні № 202 ДП «ЗАО НДІРВ», обл. № 373т від 25.07.2017 та Протокол інструментального контролю захищеності інформації на об`єкті інформаційної діяльності - приміщенні № 202 ДП «ЗАО НДІРВ», обл. № 234т від 25.03.2019).

З матеріалів справи вбачається, що нежитловими приміщеннями по вул. Академіка Павлова, б. 271, у м. Харкові позивач користується на підставі договору суборенди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна від 01.07.2019 № 61САЕ (а.с. 39-45), укладеного з ТОВ «ЕКОБУДЖИТЛО».

Згідно з п. 1.3 зазначеного договору суборенди, майно передається в суборенду з метою використання під виробництво та під розміщення робочих місць фахівців, зайнятих проектуванням радіоелектронної техніки.

Згідно з п. 2.2 Статуту ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ", предметом діяльності підприємства є, зокрема: розроблення, випробування, виробництво, експлуатація складових частин космічних апаратів, складових частин ракет-носіїв, наземної космічної інфраструктури та її складових частин; виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування.

У відповідності до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.09.2019 № (а.с. 56-61), видами діяльності ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" є: виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування; виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації; виробництво радіологічного, електромедичного й електротерапевтичного устаткування; комп`ютерне програмування; дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивач - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ", як виконавець має необхідні для виконання робіт за договором на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 Ліцензії та Спеціальні дозволи на впровадження діяльності пов`язаної з держаною таємницею, а саме: Ліцензію № 073977 від 27.08.2014 на розроблення, випробування, виробництво складових частин ракет-носіїв, складових частин космічних апаратів, складових частин наземного комплексу управління космічними апаратами, видану Державним космічним агентством України (а.с. 52); Спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею № ХА2-2016-50 від 19.05.2016, який діяв до 20.05.2018 (а.с. 53), Спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею № ХА2-2018-47 від 12.05.2018, який діяв до 29.12.2018 (а.с. 54), Спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею № ХА2-2018-151 від 22.12.2018, який діє до 29.12.2021 (а.с. 55).

На підставі зазначеного, з огляду приписи на ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, та зважаючи на те, що спір у даній справі виник з договору на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17, по якому роботи через їх особливість (необхідність забезпечення державної таємниці та залучення спеціального обладнання) можна виконати лише в певному місці, а саме: на виробничих потужностях виконавця за договором - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ", що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, будинок 271, колегія суддів схиляється до висновку про доцільність розгляду спору щодо тлумачення умов зазначеного договору господарським судом за місцем виконання робіт по договору, тобто Господарським судом Харківської області.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія не погоджується з висновком Господарського суду Харківської області про передачу позовної заяви ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" до ДП "Одеський авіаційний завод" про тлумачення п. 8.2 договору на виконання складових частин дослідно-конструкторської роботи від 26.07.2017 № 275/ДКБ-17 за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Господарського суду Одеської області.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до чч. 1, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд, виніс оскаржувану ухвалу з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга позивача - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі № 922/3209/19 підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню по справі, з направленням справи до Господарського суду Харківської області.

Стосовно клопотання позивача про покладення на відповідача судових витрат за подання апеляційної скарги, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тобто, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК.

Аналогічну правову позицію викладно в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.05.2018 у справі № 923/794/17.

З огляду на зазначене, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду та направляючи справу № 922/3209/19 до суду першої інстанції, Східний апеляційний господарський суд не має правових підстав для здійснення розподілу судових витрат, оскільки нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено розподіл судових витрат на зазначеній стадії судового розгляду.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги позивача - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.10.2019 у справі № 922/3209/19 буде здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК.

Враховуючи вищезазначене, клопотання позивача покладення на відповідача судових витрат за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ч. 14 ст. 129, ч. 2 ст. 254, 8 ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 263, ст.ст. 269, 270, 271, ч. 2 ст. 273, п. 6 ч. 1 ст. 275, пп. 1, 4 ч. 1 ст. 280, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити апеляційну скаргу позивача - ДП "Захист і автоматизація об`єктів НДІРВ".

Скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 07 жовтня 2019 року по справі № 922/3209/19.

Справу направити до Господарського суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 26.11.2019.

Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку підлягають касаційному оскарженню в порядку ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна