ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р.Справа № 922/2306/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши заяву (вх.№26722 від 06 листопада 2019) представника Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення

по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Омельченка Олега Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 )
до Фізичної особи-підприємця Пікуна Романа Івановича ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Самойленко Л.В. (ордер серії ХВ № 000146 від 06.09.19).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 04 листопада 2019 року у справі № 922/2306/19 позов Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича до Фізичної особи - підприємця Пікуна Романа Івановича задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Пікуна Романа Івановича на користь Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича суму заборгованості у розмірі 89 000,00 грн., пеню у розмірі 1 377,60 грн., індекс інфляції у розмірі 17 555,95 грн., 3% річних у розмірі 2 670,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

06 листопада 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області представником позивача було подано заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № 26722 від 06 листопада 2019 року), в якій просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця Пікуна Романа Івановича на користь Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 листопада 2019 року заяву (вх. № 26722 від 06 листопада 2019 року) представника Фізичної особи-підприємця Омельченка Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення прийняти до розгляду. Розгляд заяви призначено на 13 листопада 2019 року.

В судове засідання С представник позивача (заявника) не з`явився, проте 12 листопада 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області надав клопотання (вх. № 27356 від 12 листопада 2019 року), в якому просив суд розглянути заяву (вх. № 26722 від 06 листопада 2019 року) представника Фізичної особи-підприємця Омельченка Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення без участі позивача та його представника.

Присутній в судовому засідання 13 листопада 2019 року представник відповідача проти задоволення заяви (вх. № 26722 від 06 листопада 2019 року) представника Фізичної особи-підприємця Омельченка Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення заперечував. Просив суд в задоволенні заяви (вх. №26722 від 06 листопада 2019 року) представника Фізичної особи-підприємця Омельченка Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі.

У відповідності до частини четвертої статті 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши заяву (вх.№26722 від 06 листопада 2019) представника Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 2, 3 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, в частині 5 статті 129 ГПК України зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що позивач в позовній заяві (вх. № 2306/19 від 19 липня 2019 року) просив суд у разі задоволення позову стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката позивач надав суду: копію договору № 1 про надання правової допомоги адвокатом Мироненко І.С. від 26 травня 2019 року, копію свідоцтва № 1907 про право на заняття адвокатською діяльністю Мироненко І.С. від 12.10.2016, копію ордера серії ХВ №1188 від 26.05.2019, акт про надання послуг від 05 листопада 2019 року, згідно якого загальна вартість наданих послуг адвокатом Мироненко І.С. позивачу становить 5000,00 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 05 липня 2019 року на суму 2 000,00 грн. та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від 05 листопада 2019 року на суму 3 000,00 грн. (а.с.45-48, т.1;а.с.4-7,т.1).

Вищевказані докази підтверджують фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що рішенням господарського суду Харківської області від 04 листопада 2019 року у справі № 922/2306/19 позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що заява (вх.№26722 від 06 листопада 2019) представника Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, у відповідності до статті 129 ГПК України, підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 2 500,00 грн.

Керуючись статтями 123,126,129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву (вх.№26722 від 06 листопада 2019) представника Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Пікуна Романа Івановича ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи - підприємця Омельченка Олега Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмір 2 500 (дві тисячі пятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2019 року.

Суддя Т.О. Пономаренко