ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року
м. Черкаси справа № 925/482/19
Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем Дяченко Т.В. за участю представників: позивача Кузьмич Т.В. адвокат за довіреністю, відповідача Мазур О.М. за довіреністю, перша третя особа Мазур О.М. за довіреністю, друга третя особа Мазур О.М. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" про розподіл судових витрат у справі №925/482/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фрезеніус Медикал Кер Україна до Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради та Черкаської міської ради про стягнення 3101068 грн. 80 коп,
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.11.2019 позов товариства з обмеженою відповідальністю Фрезеніус Медикал Кер Україна задоволено повністю і з відповідача на користь позивача стягнуто 3101068,80 грн. заборгованості та 46516,03 грн. витрат по сплаті судового збору.

Однак, 29.10.2019 року представник позивача подав до суду заяву, якою повідомив про намір надати докази на підтвердження розміру судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, які будуть подані після ухвалення рішення суду, з метою підготовки детального опису робіт.

У судовому засіданні 01.11.2019 року до початку судових дебатів представник позивача підтримав подану заяву в порядку абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, повідомивши, що після ухвалення рішення подасть до суду докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

11 листопада 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фрезеніус Медикал Кер Україна" адвоката Кузьмич Т.В. від 06.11.2019 про розподіл судових витрат у складі витрат на професійну правничу допомогу у сумі 179366,40 грн., пов`язаних з розглядом справи №925/482/19.

Клопотання вмотивовано тим, що до судового засідання 01.11.2019 року представником позивача було подано заяву про розподіл судових витрат, де він, окрім витрат на сплату судового збору, просив стягнути з відповідача і витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача надав суду докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу адвоката, що становить 179366,40 грн. на підставі договору про надання правової допомоги № 19-06/2018 від 19.06.2018 року та підтверджена деталізацією наданих послуг про надання правничої допомоги за період з 11.03.2019 року по 01.11.2019 року.

Ухвалою від 12 листопада 2019 клопотання про розподіл судових витрат призначене до розгляду в судовому засіданні на 12:00 20 листопада 2019.

В судовому засіданні заявник клопотання про розподіл судових витрат підтримав та просив задовольнити його повністю.

Відповідач, перша третя особа та друга третя особа в особі свого представника подали 19.11.2019 року заперечення на клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яким просили зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до розумного розміру, оскільки ціна за надані послуги є суттєво завищеною. Також відповідач та треті особи вважають вартість послуг зазначених у п.п. 2, 4, 11 деталізації наданих послуг про надання правничої допомоги за період з 13.02.2019 року по 24.09.2019 року надзвичайно завищеною.

Заслухавши представників заявника, відповідача, першої третьої особи та другої третьої особи, дослідивши клопотання представника позивача про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення, матеріали справи в частині, що його стосуються, та оцінивши їх у сукупності суд вважає це клопотання таким, що підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 15 ГПК України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 1 статті ст. 16 ГПК України, встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. 2 названої статті, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 п. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 124 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За обставин даної справи суд вбачає, що у позовній заяві позивач зазначив суму понесених судових витрат, і застеріг, що повна сума судових витрат буде заявлена відповідно до положень глави 8 ГПК України.

29.10.2019 року до початку судового засідання представник позивача подав заяву про намір подання доказів понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, встановленому абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, а 06.11.2019 року засобами поштового зв`язку направив до суду клопотання про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення.

Разом з клопотання про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення представник позивача подав до суду:

договір про надання правової допомоги № 19-06/2018 від 19.06.2018 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням ЛЕКС`ЮС;

інформацію з ЄРАУ щодо адвокатів Гусака А.М. і Кузьмич Т.В., які приймали участь у справі і є учасниками адвокатського об`єднання ЛЕКС`ЮС;

деталізацію детальний опис робіт (наданих послуг) про надання правничої допомоги замовнику ТОВ Фрезеніус Медикал Кер Україна щодо захисту його порушених прав під час розгляду справи № 925/482/19 в господарському суді Черкаської області за період з 11.03.2019 року по 01.11.2019 року, з зазначенням дати виконаних робіт (наданих послуг), витраченого часу, рівня спеціаліста, погодинної ставки, розміру гонорару всього на суму 6480 євро, що становить 179366 грн. 40 коп.;

рахунок - фактуру № ФМК02 від 01.11.2019 року на суму 179366 грн. 40 коп.;

копію платіжного доручення № 625 від 06.11.2019 року про оплату виконаних робіт (наданих послуг) на суму 89683 грн. 20 коп.

копію акта приймання передачі наданих послуг від 05.11.2019.

Згідно з ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ч. 1 п. 3 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Обгрунтовуючи заперечення проти задоволення клопотання про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення представник відповідача і третіх осіб заявили про суттєве завищення представниками позивача розміру отриманого гонорару, та у зв`язку з цим заявив про зменшення, на підставі ч. 5 ст. 126 ГПК України, розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 3 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Між тим, дослідивши додані до заяви про розподіл судових витрат докази (договір про надання правових послуг, деталізація виконаних робіт (наданих послуг), рахунок, платіжнє доручення) суд не встановив недотримання позивачем (його представниками) вимог частини третьої статті 126 ГПК України.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Враховуючи, що рішенням суду від 01.11.2019 року позов у справі № 925/482/19 задоволено повністю, а також встановивши обставини здійснення адвокатами Гусаком А.М. і Кузьмич Т.В., які є учасниками адвокатського об`єднання ЛЕКС`ЮС, фактичного представництва інтересів позивача в суді на підставі відповідного договору, приходить до висновку про доведеність вказаних витрат, здійснених позивачем.

Разом з тим, вирішуючи питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з з відповідача судових витрат, суд з урахуванням норму статей 15, 126 ч. 4 ГПК України та, застосувавши критерії пропорційності і розумності, приходить до висновку, що вказаним критеріям відповідає сума, яка дорівнює 50 % від попередньо заявленої позивачем до стягнення вартості таких судових витрат.

При цьому суд враховує характер послуг, вимога про стягнення заборгованості з оплати яких є предметом спору у справі, що розглядається, а також те, що фактичною причиною виникнення спірної заборгованості і невиконання відповідачем зобов`язання з її оплати є відсутність коштів.

З огляду на викладені обставини і наведені норми законодавства суд клопотання представника позивача про розподіл судових витрат задовольняє частково.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 123, 124, 129, 221, 244, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю Фрезеніус Медикал Кер Україна про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради (18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, буд. 36, код 02013260) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фрезеніус Медикал Кер Україна (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, код 33737695) 89683 грн. 20 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог представника товариства з обмеженою відповідальністю Фрезеніус Медикал Кер Україна про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 89683 грн. 20 коп. - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 22.11.2019 року.

Суддя К.І. Довгань