ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2371/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Приватного підприємства "Флексосервіс" (03115, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний хліб" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14)

про стягнення 1 295 614 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Котовська Т.О. ордер ОД №516970 від 12.09.2019р.

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

15.08.2019 р. Приватне підприємство "Флексосервіс" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний хліб", в якій просить суд стягнути з відповідача основний борг у сумі 1 263 663,85 грн, пеню в розмірі 31 950, 15 грн та судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в порушення умов договору поставки №12/01/18-010, укладеного між сторонами 12.01.2018р., відповідач не оплатив отриманий товар, чим допустив виникнення заборгованості перед позивачем на загальну суму 1 263 663,85 грн.

Так, згідно умов договору позивач зобов`язаний виготовити та передати у власність відповідачу товари по цінах і в асортименті, вказаних у видаткових накладних, а відповідач зобов`язується прийняти такі товари і оплатити їх.

Відповідно до п.6.2 договору сторони визначили відповідальність за порушення строків розрахунку, а тому, як вказує позивач, ТОВ "Південний хліб" зобов`язано сплатити на користь позивача пеню в розмірі 31 950,15 грн.

Ухвалою суду від 20.08.2019р. відкрито провадження у справі №916/2371/19, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "18" вересня 2019 р. о 12:00.

У судовому засіданні 18.09.2019р. судом, враховуючи першу неявку представника відповідача, було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.10.2019р. о 13 год. 45 хв., а також попередньо визначено дату та час для розгляду справи по суті, а саме 16.10.2019р. о 12 год.15хв.

Ухвалою суду від 20.09.2019р. судом, в порядку ст. 120 ГПК України, було повідомлено відповідача про відкладення підготовчого засідання та визначення дати та часу для розгляду справи по суті.

В судове засідання 09.10.2019р. представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомлено.

Ухвалою суду від 09.10.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу №916/2371/19 до розгляду по суті в засіданні суду на раніше визначені дату та час.

В судове засідання, яке було призначене на 16.10.2019 р. о 12:15, представники сторін не з`явилися, водночас від позивача до суду надійшло клопотання, згідно якого останній просив суд оголосити перерву при розгляді справи.

Ухвалою суду від 16.10.2019р. судом оголошено перерву до 11.11.2019р. о 14 год. 00 хв. У судовому засіданні 11.11.2019р. судом було оголошено перерву до 14.11.2019р. о 14 год. 00 хв., про що відповідача, в порядку ст. 120 ГПК України, було повідомлено.

У судовому засіданні 14.11.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.206-209), у судові засідання не з`явився, відзиву на позов не надав.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Приймаючи до уваги, що надіслані судом ухвали були повернуті від відповідача з відміткою поштової установи "за закінченням строку" (т.2 а.с.8-15, 20-23, 28-31), суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2018р. між Приватним підприємством "Флексосервіс" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південний хліб" (Покупець) було укладено договір №12/01/18-010 (т.1 а.с.15-17), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався виготовити та передати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобов`язався прийняти Продукцію та оплатити її на умовах цього Договору. Умови поставки - DDP (склад Покупця, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14), згідно INCOTERMS 2010.

Відповідно до пунктів 2.1.-2.4., 2.6. договору ціну на продукцію обумовлюються Сторонами та вказуються у видаткових накладних. Ціни на Продукцію включають доставку по м. Одеса. Основою для оплати Продукції є рахунки-фактури Постачальника, що оформлюються при кожному відвантаженні Продукції. Загальну суму цього Договору складає сума Продукції, отриманої за всіма видатковими накладними. Покупець здійснює оплату за Продукцію протягом тридцяти календарних днів після отримання партії Продукції. Розрахунок за цим Договором здійснюється в національній валюті України шляхом безготівкових розрахунків.

Згідно п. 4.1. договору передача Продукції за кількістю здійснюється у відповідності з супроводжувальними документами, а за якістю - згідно візуального огляду у відповідності із затвердженим оригінал-макетом, або документам, що підтверджують якість Продукції. У разі невідповідності кількості фактично отриманої Продукції з супровідними документами, Покупець зобов`язаний Повідомити Постачальника протягом однієї доби з моменту отримання Продукції. В іншому випадку Продукція вважається отримана Покупцем у повному обсязі.

Рекламації щодо якості продукції можуть бути заявлені покупцем протягом 15 днів з моменту отримання продукції (п.5.1. договору).

Згідно пунктів 9.1.-.9.2. договору останній набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та діє до 31 грудня 2018р., але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Договір вважається подовженим на наступний рік в тому випадку, якщо за один місяць до дати завершення дії договору ні одна із сторін не заявить про намір його розірвати.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки позивачем у період з квітня 2019р. по липень 2019р. поставлено відповідачу товар, перелічений у наявних в матеріалах справи підписаних сторонами видаткових накладних (т.1 а.с.18-50, т.2 а.с.39-63), оригінали яких були оглянуті у судовому засіданні 14.11.2019р., на суму 1 263 663,85 грн.

Однак, за твердженням позивача, отриманий відповідачем товар у сумі 1 263 663,85 грн Товариством з обмеженою відповідальністю "Південний хліб", в порушення прийнятих на себе зобов`язань, сплачено не було.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 1 263 663,85 грн відповідач, згідно приписів ст.ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Приватного підприємства "Флексосервіс" в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 31 950,15 грн, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 6.2. договору у зв`язку зі значними валютними ризиками Постачальника за імпортними зобов`язаннями перед контрагентами, сторони домовились, що у разі несвоєчасної оплати продукції, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу від неоплаченої суми.

Виходячи з правового аналізу наведених правових норм, суд доходить висновку, що штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу від неоплаченої суми, передбачений пунктом п.6.2. договору, за своєю правовою природою є пенею, оскільки саме пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, тоді як штраф вираховується лише у відсотковому відношенні до вартості не виконаних робіт, не наданих послуг тощо.

Здійснюючи перевірку розрахунку пені позивача (т.1 а.с.165-184), судом встановлено його помилковість з огляду на неправильне визначення початку нарахування пені по деяким видатковим накладним.

Як зазначалось судом вище, договором визначено строк оплати поставленого товару тридцять днів після отримання.

Відповідно до ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано його початок. Як встановлено судом, останні дні оплати по деяким накладним припадають на вихідний день. Згідно п.5 ст.254 Цивільного кодексу України у разі, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З огляду на зазначене, судом за допомогою системи "Ліга-Закон", в межах наведеного позивачем строку, з урахуванням положень п.5 ст. 254 ЦК України, було здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені.

Так судом встановлено помилковість розрахунків лише по накладним, в яких визначено невірній період нарахування. В іншій частині розрахунок позивача є вірним.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
894004.06.2019 - 06.06.2019317.5000 %0.096 %25.72
894007.06.2019 - 18.07.20194217.5000 %0.096 %360.05
894019.07.2019 - 07.08.20192017.0000 %0.093 %166.55
43400.8804.06.2019 - 06.06.2019317.5000 %0.096 %124.85
43400.8807.06.2019 - 18.07.20194217.5000 %0.096 %1747.93
43400.8819.07.2019 - 07.08.20192017.0000 %0.093 %808.56
57551.3404.06.2019 - 06.06.2019317.5000 %0.096 %165.56
57551.3407.06.2019 - 18.07.20194217.5000 %0.096 %2317.82
57551.3419.07.2019 - 07.08.20192017.0000 %0.093 %1072.19
84003.3019.06.2019 - 18.07.20193017.5000 %0.096 %2416.53
84003.3019.07.2019 - 07.08.20192017.0000 %0.093 %1564.99
76783.5025.06.2019 - 18.07.20192417.5000 %0.096 %1767.07
76783.5019.07.2019 - 07.08.20192017.0000 %0.093 %1430.49
1113009.07.2019 - 18.07.20191017.5000 %0.096 %106.73
1113019.07.2019 - 07.08.20192017.0000 %0.093 %207.35
7400.0409.07.2019 - 18.07.20191017.5000 %0.096 %70.96
7400.0419.07.2019 - 07.08.20192017.0000 %0.093 %*137.86
97502.7016.07.2019 - 18.07.2019317.5000 %0.096 %280.49
97502.7019.07.2019 - 07.08.20192017.0000 %0.093 %1816.49
50352.6023.07.2019 - 07.08.20191617.0000 %0.093 %750.46
420030.07.2019 - 07.08.2019917.0000 %0.093 %35.21
101406.6006.08.2019 - 07.08.2019217.0000 %0.093 %188.92
6800.4006.08.2019 - 07.08.2019217.0000 %0.093 %12.67

Отже загальна сума пені за договором, яка підлягає стягненню в межах даного позову, складає 31 099,97 грн., у зв`язку з чим, позовні вимоги Приватного підприємства "Флексосервіс" в частині стягнення штрафних санкцій підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на часткове задоволення вимог позивача, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний хліб" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, ) на користь Приватного підприємства "Флексосервіс" (03115, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94-А, ) заборгованість у сумі 1 263 663 /один мільйон двісті шістдесят три тисячі шістсот шістдесят три/ грн 85 коп., пеню у сумі 31 099 /тридцять одна тисяча дев`яносто дев`ять/ грн 97 коп., судовий збір у сумі 19 421 /дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять одна/ грн 46 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25 листопада 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська