УХВАЛА

м. Київ

25.11.2019Справа № 910/16426/19

Суддя Привалов А.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп» про забезпечення позову і додані до неї матеріали, подану до пред`явлення позову

Особи, які отримають статус учасника справи:

Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 2-Б; ).

Відповідачів: 1) Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; код ЄДРПОУ 0015622);

2) Головний спеціаліст відділу забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації прав Управління розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Володкович Володимир Володимирович 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; код ЄДРПОУ Мінюста 0015622 );

3) Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «Київ-Одяг» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 2-Б; )

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою до Міністерства юстиції України, Головного спеціаліста відділу забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації прав Управління розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Володкович Володимир Володимирович, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу-3 - Публічному акціонерному товариству «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК»: адміністративно-виробничий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, будинок 2-Б. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), загальною площею 20907,60 кв.м та складається з адміністративного приміщення, літера А, загальною площею 4 883,3 кв.м; приміщення гаража цегляне , літера Д, загальною площею 49,8 кв.м; склади для зберігання товарів (холодний 1, 2, 6, столова), літери Ж, E, загальною площею 716,5 кв.м; склади для зберігання товарів (7, 12, 16, 17, 6), літера В, загальною площею 2791,2 кв.м; склади для зберігання товарів (3, 10 11, 5), літера Г, загальною площею 4299,5 кв.м; склади для зберігання товарів (1, 2, 9, 15, 21, 22, 19, 4а), літера Б, загальною площею 8167,3 кв.м;

- заборони Міністерству юстиції України, державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, приймати будь-які рішення та/або здійснювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі державну реєстрацію, внесення змін до записів, скасування державної реєстрації прав, щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) та/або щодо скасування записів, поновлення записів, внесення змін до записів, відкриття розділів щодо об`єкту нерухомого майна, що належить відповідачу-3 - Публічному акціонерному товариству «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», а саме: адміністративно-виробничий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, будинок 2-Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), загальною площею 20907,60 кв.м та складається з адміністративного приміщення, літера А, загальною площею 4 883,3 кв.м; приміщення гаража цегляне, літера Д, загальною площею 49,8 кв.м; склади для зберігання товарів (холодний 1, 2, 6, столова), літери Ж, Е, загальною площею 716,5 кв.м; склади для зберігання товарів (7, 12, 16, 17, 6), літера В, загальною площею 2791,2 кв.м; склади для зберігання товарів (3, 10 11, 5), літера Г, загальною площею 4299,5 кв.м; склади для зберігання товарів (1, 2, 9, 15, 21, 22, 19, 4а), літера Б, загальною площею 8167,3 кв.м.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп» обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки відповідач-3- ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК», станом на сьогодні є власником спірного нерухомого майна та має можливість відчужити вказане майно на користь третіх осіб, що може призвести до зникнення нерухомого майна станом на день ухвалення рішення у справі.

21.07.2019 через загальний відділ господарського суду від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» надійшло клопотання про залишення заяви про забезпечення позову без розгляду.

Заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» обґрунтована тим, що звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп» з заявою про забезпечення позову є зловживанням процесуальними правами, оскільки вказана заява є безпідставною та необґрунтованою, а також вже заявлялась в межах господарських справ №910/15734/19 та №910/15966/19.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп» та клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 2 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, звернення з заявами про забезпечення позову в межах різних господарських справ, які мають різний предмет та підстави позову, не є зловживанням процесуальними правами в розумінні ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про залишення заяви про забезпечення позову без розгляду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

В даному випадку заявником не надано належних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна. Припущення заявника про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі його задоволення, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Також, твердження заявника, наведені в обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, не є достатніми та обґрунтованими підставами для вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки ґрунтуються лише на його особистих припущеннях щодо загрози відновленню його прав у випадку задоволення позову і не підтверджені жодними належними доказами.

Таким чином, позивачем не наведено жодних достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі, ефективний захист та поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Також, в матеріалах заяви відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп» про забезпечення позову.

Керуючись ст. 43, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» в задоволенні клопотання про залишення заяви про забезпечення позову без розгляду.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Анмейд Груп»» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

3. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано: 25.11.2019.

Суддя А.І. Привалов