ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019м. ДніпроСправа № 904/4544/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро

про стягнення збитків в сумі 404 809 грн. 68 коп.

Представники:

від позивача: Пінчук-Ніколайчук Ю.В., дов. № 1117/ВЄ/2019 від 20.01.2019, адвокат;

від відповідача: Шипілов О.М., наказ №30-к від 24.06.2019, генеральний директор.

СУТЬ СПОРУ:

У вересні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" збитки у розмірі 404 809 грн. 68 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем пункту 2.3.3 укладеного між сторонами договору № 70ТЕО/16 від 30.06.2016 у вигляді незабезпечення своєчасного надання інструкцій для відправлення порожніх вагонів, внаслідок чого ПАТ "Українська залізниця" списало з особового рахунку позивача плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу у загальній сумі 404 809 грн. 68 коп. Вказану суму позивач вважає збитками, що були завдані йому з вини відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 (суддя Новікова Р.Г.), залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2019, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 30.05.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2019 у справі № 904/4544/18 скасовані; справу № 904/4544/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 справу № 904/4544/18 передано на розгляд судді Рудь І.А.

Ухвалою від 08.07.2019 суддя Рудь І.А. прийняла справу № 904/4544/18 до свого провадження, розгляд якої призначила за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 01.08.2019.

30.07.2019 позивач подав до суду письмові пояснення, з урахуванням постанови Верховного Суду від 30.05.2019, в яких зазначив, що у звязку з порушенням відповідачем умов договору, через постійну зміну інструкцій на відправку вагонів і несвоєчасним втручанням у вирішення питань, повязаних з перевізним процесом, позивач зазнав збитків у вигляді додаткових витрат на оплату плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, які вважає доведеними і підтвердженими доказами.

31.07.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, з урахуванням постанови Верховного Суду від 30.05.2019, в якому вважає, що позивач не довів наявності складу цивільного правопорушення у діях відповідача. Відповідач зазначає, що оформлення залізничних перевізних документів на слідування вагонів належить до виключних обов`язків позивача. Відповідач регулярно сприяв вирішенню всіх питань, пов`язаних з перевізним процесом вантажів позивача, у тому числі щодо спірних вагонів. Крім того, умовами договору не визначено строку, упродовж якого відповідач має видати позивачу повторну інструкцію у випадку, якщо останній не зміг оформити електронний провізний документ СМГС в програмі АС Клієнт. До того ж, лише з 16.03.2017 було введено конвенційну заборону перевезення вантажів та порожніх вагонів на територію, тимчасово непідконтрольну Україні, у зв`язку з чим позивачем не доведено належними і допустимими доказами неможливості відправки ним 03.03.2017 зі станції Городній 18-ти вагонів згідно з наданою відповідачем інструкцією № 6352 від 03.03.2017. Також, за одним і тим же напрямком на адресу одного і того ж одержувача спірні вагони відповідач зміг відправити і оформити електронну накладну СМГС на ці вагони, а позивач не зміг. На думку відповідача, заявлена до стягнення сума не є збитками в розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, а є платою за користування вагонами і збором за зберігання вантажу, що стягуються ПАТ Українська залізниця з позивача за простій вагонів. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити; стягнути з позивача на користь відповідача 32 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу; здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 у даній справі, стягнувши з ТОВ "ДТЕК Східенерго" на користь ТОВ "Металургтранс" грошові кошти у розмірі 452 470 грн. 01 коп., примусово стягнуті за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 № 904/4544/18 та постановою приватного виконавця Шагана О.А. № 58752935 від 29.03.2019, про що видати відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду від 01.08.2019 за ініціативою суду продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 12.09.2019.

У підготовчому засіданні 12.09.2019 оголошено перерву до 02.10.2019.

Ухвалою господарського суду від 02.10.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 17.10.2019.

Ухвалою господарського суду від 17.10.2019 відкладено розгляд справи по суті на 30.10.2019.

У судовому засіданні 30.10.2019 оголошено перерву до 06.11.2019.

Листом від 06.11.2019 сторін повідомлено про неможливість проведення судового засідання, призначеного на 06.11.2019, у зв`язку з перебуванням судді Рудь І.А. у відпустці.

Ухвалою господарського суду від 07.11.2019 справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні на 14.11.2019.

У судовому засіданні 14.11.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням постанови Верховного Суду від 30.05.2019, просив позов задовольнити; представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, з урахуванням постанови Верховного Суду від 30.05.2019.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (експедитор) укладено договір № 70ТЕО/16 (далі договір).

Згідно з п. 1.1. договору експедитор здійснює транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) клієнта, в рамках якого експедитор надає клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі, а клієнт сплачує та приймає надані експедитором послуги на умовах вказаного договору.

Підпунктом 2.1.5 пункту 2.1 договору передбачено, що клієнт зобов`язаний забезпечувати оформлення залізничних перевізних документів на слідування приватних вагонів у навантаженому та порожньому стані відповідно до вимог Правил перевезення вантажів, Угоди про міжнародне вантажне сполучення (СМГС), інструкції експедитора. Клієнт зобов`язаний організовувати відправлення вагонів (оформлення документів) виключно за напрямками, погодженими з експедитором.

Згідно з пп. 2.3.3 п. 2.3 договору експедитор зобов`язався надавати клієнту відповідні інструкції для відправлення навантажених вагонів. На порожні вагони інструкція надається до дати прибуття завантаженого вагону на станцію вивантаження шляхом направлення їх на електронну пошту або факсимільним зв`язком на телефон/факс.

Відповідно до п. 2.3.6. п. 2.3. договору експедитор зобов`язався сприяти вирішенню усіх питань, повязаних з перевізним процесом вантажів клієнта.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2016, а в частині невиконаних зобов`язань до повного їх виконання. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо будь-яка із сторін не заявить про його розірвання протягом 30-ти робочих днів до закінчення терміну його дії (п. 8.1. договору).

Відповідно до п. 9.6. договору cторони визнають дійсність документів і письмових пояснень, підписаних та переданих з використанням факсимільного зв`язку та/або електронною поштою. Обмін оригіналами здійснюється на вимогу однієї із сторін протягом 30 календарних днів з моменту їх підписання. Сторони визнають, що рахунки, відомості, оперативні відомості, заявки, протоколи, акти наданих послуг, акти звірки та інші документи, відправлені електронною поштою, мають таку ж юридичну силу, що і документація, складена у письмовій формі до моменту обміну оригіналами.

Крім того, 28.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (вантажовласник) укладений договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги № ДФ/10027 (далі договір № ДФ/10027), згідно якого виконавець надає вантажовласнику послуги, пов`язані з перевезенням вантажів.

Пунктом 2.4. договору № ДФ/10027 передбачено, що вантажовласник зобов`язується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на під`їзній колії на рахунок зі спеціальним режимом використанням філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Українська залізниця". Одержані кошти виконавець зараховує на особистий рахунок вантажовласника.

Відповідно до п. 3.2. договору № ДФ/10027 розмір плати за користування вагонами та контейнерами, наданими на під`їзні колії, встановлюється згідно з розділом 6 Правил перевезень вантажів та визначається відповідно до розділу V табл. 1, 2 Збірника тарифів. Збори за виконання інших додаткових операцій встановлюються згідно розділу ІІІ пункту 10 Збірника тарифів.

Пунктом 3.4. договору № ДФ/10027 передбачено, що виконавець після списання надає вантажовласнику через станцію перелік списаних сум.

Згідно з п. 4.7. договору № ДФ/10027 для організації електронного документообігу використовуються комп`ютерні системи АС Клієнт.

Підпунктом 4.7.2 пункту 4.7 договору № ДФ/10027 визначено, що вантажовласник оформлює електронну накладну СМГС на порожні власні вагони за наявності згоди одержувача Російської Федерації.

Відповідно до п. 7.1. договору № ДФ/10027 (в редакції додаткової угоди від 28.12.2015) за цим договором виконавець надає структурному підрозділу вантажовласника ДТЕК Курахівська ТЕС послуги на станції Роя, ДТЕК Луганська ТЕС на станції Городній.

Протягом березня-квітня 2017 відповідачем подавались інструкції для заповнення позивачем перевізних документів для відправлення зі станції Городній (Донецька залізниця) порожніх приватних вагонів:

- 02.03.2017 - інструкція № 6140 для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 61317681, 61601886 (до станції Еперешке, Угорщина) (т. 1, а.с. 23).

- 03.03.2017 - інструкція № 6250 для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 54039987, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 56171002, 56619752, 57400384, 60619442, 60831880, 61322020, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 61317681, 61601886 (до станції Батєво, Львівська залізниця). Цим листом відповідачем також змінена попередньо надана інструкція стосовно вагонів № № 61317681, 61601886 (т. 1, а.с. 24).

Відповідно до пам`яток про забирання вагонів № № 177, 179, 180 вказані вагони були здані залізниці 03.03.2017 (т. 1, а.с. 50-52).

Позивач листом за № 559/18 від 03.03.2017 повідомив відповідача про неможливість прийняття до перевезення вагонів № № 56619752, 61361952, 55832828, 60831880, 61322020, 54039987, 64315807, 55724041, 61601886, 61317681, 55825384, 64566136, 56171002, 57400384, 60619442, 55842538, 64501166, 55842520 товарною конторою через заборону проїзду територією Російської Федерації та просив вжити заходів для відправлення цих вагонів зі станції Городній. Також було зазначено про те, що система АС Клієнт не приймає відомості, зазначені у листі № 6250 від 03.03.2017 (т. 1, а.с.29, 30).

03.03.2017 інструкцією № 6352 відповідач змінив раніше надані інструкції в листах № 6140 від 02.03.2017 і № 6250 від 03.03.2017 та надав нову інструкцію для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 54039987, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 56171002, 56619752, 57400384, 60619442, 60831880, 61322020, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 61317681, 61601886 (до станції Довжанська Донецької залізниці) (т. 1, а.с. 25).

Листом за № 6408 від 04.03.2017 відповідач просив вважати недійсним лист № 6352 від 03.03.2017 (т. 1, а.с. 31).

06.03.2017 відповідач надав інструкцію № 6512 щодо заповнення перевізних документів стосовно приватних вагонів № № 61317681, 61601886, 54039839, 54039987, 54066766, 56138233, 56171002, 61322020, 56619752, 61634242 (до станції Зверівська, Північно-Кавказька залізниця). Цим листом змінені попередньо надані інструкції стосовно вагонів № № 61317681, 61601886, 54039987, 56171002, 61322020, 56619752 (т. 1, а.с. 26).

Позивачем було оформлено перевізний документ № 48853873 щодо вагону № 56619752. Решта вагонів відправлена не була, оскільки програма АС Клієнт видавала заборону на оформлення накладної СМГС за реквізитами та напрямками, зазначеними відповідачем в інструкціях (т. 1, а.с. 40, 48, 49).

Листами від 11.03.2017 та від 13.03.2017, надісланими на електронну поштову адресу відповідача, позивач повідомив про тривале перебування вагонів № № 55825384, 64566136, 56171002, 57400384, 60619442, 55842538, 64501165, 55842520, 61361952, 55832828, 60831880, 61322020, 54039987, 64315807, 55724041, 61601886, 61317681, 61327136, 61634960, 61319042, 61317806 на станції Городній з вини відповідача (т. 1, а.с. 33, 34).

Листом від 20.03.2017, надісланим на електронну поштову адресу відповідача, позивач просив надати інструкцію для відправлення зі станції Городній вагонів № № 55825384, 64566136, 56171002, 57400384, 60619442, 55842538, 64501166, 55842520, 61361952, 55832828, 60831880, 61322020, 54039987, 64315807, 55724041, 61601886, 61317681, 61327136, 61634960, 61319042, 61317806 (т. 1, а.с. 35).

23.03.2017 відповідач надав інструкцію № 8182 для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 55842512, 60619533, 60620051, 60832425, 61327136, 61634960, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 55842553, 56597016, 57400384, 60619442, 60831880, 61317806, 61319042, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 67537415, 68524800 (до станції Дружківка Донецької залізниці транзитом через залізничні станції Російської Федерації). Цим листом відповідачем змінені попередньо надані інструкції стосовно вагонів № № 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 57400384, 60619442, 60831880, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136 (т. 1, а.с. 27).

Під час внесення позивачем відомостей, запропонованих відповідачем в інструкції № 8182, програма АС Клієнт видала повідомлення про перебування цього перевезення поза межами дії дозволу ПАТ "Українська залізниця" щодо застосування накладної СМГС для перевезень між станціями України (т. 1, а.с. 36).

14.04.2017 накладна СМГС № 49490386 на відправку порожніх вагонів № № 61361952, 55832828, 60831880, 64315807, 55724041, 55825384, 64566136, 57400384, 60619442, 55842538, 64501166, 55842520 була оформлена відповідачем самостійно (т. 1, а.с. 39, 45-47).

21.04.2017 відповідач інструкцією № 11373 змінив раніше надану інструкцію № 6512 від 06.03.2017 та надав нову інструкцію для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 61317681, 54039987, 56171002, 61322020, 61601886 (до станції Валуйки, Південно-Східна залізниця) (т. 1, а.с. 28).

Накладними СМГС № 49599533, № 49336258 від 21.04.2017, оформленими позивачем на підставі отриманих інструкцій відповідача в листі № 11373 від 21.04.2017, порожні вагони № № 61317681, 54039987, 56171002, 61322020, 61601886 були відправлені зі станції Городній до станції Валуйки (т. 1, а.с. 37, 38, 41-44).

Через затримку та простій вагонів на станції відправлення Городній у зв`язку з неоформленням перевізних документів за відсутністю напрямку руху вагонів на підставі пам`яток про забирання вагонів № 179, № 180 та актів загальної форми № 45, № 46, № 13, №17, №20 ПАТ "Українська залізниця" списало з особового рахунку позивача плату за користування вагонами в сумі 392 194 грн. 80 коп. (згідно з відомостями плати за користування вагонами за формою ГУ-46 № 18039001, № 23039002, № 28039003, № 02049004, № 07049005, № 12049006, № 15049007, № 17049008, № 22049009, № 24049010) та збір за зберігання вантажу в сумі 12 614 грн. 88 коп. (згідно з накопичувальними картками за формою ДУ-92 № 18030014, № 23030017, № 28030018, № 02040019, № 07040020, № 12040021, № 15040022, № 17040023, № 22040025, № 24040026) (т. 1, а.с. 53-74, 79, 81, 84).

Списання коштів підтверджується переліками № 20170318, № 20170323, № 20170324, № 20170328, № 20170402, № 20170404, № 20170407, № 20170411, № 20170412, № 20170415, № 20170417, № 20170418, № 20170419, № 20170422, № 20170424, № 20170425 (т. 1, а.с. 184-191).

Позивач вважає, що затримка вагонів на станції Городній виникла з вини відповідача у звязку з постійною зміною раніше наданих інструкцій на відправку вагонів і несвоєчасним втручанням у вирішення питань, повязаних з перевізним процесом, відповідно до п. 2.3.6. договору.

Вказане стало підставою для звернення із даним позовом про стягнення з відповідача понесених позивачем збитків у розмірі 404 809 грн. 68 коп.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору № 70ТЕО/16 від 30.06.2016, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою. Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Частиною 3 статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, які притягнені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за власні дії.

Згідно зі ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Таким чином, позивач повинен довести факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань і завданими збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань.

Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу. Вина експедитора у порушенні договору транспортного експедирування презюмується та не підлягає доведенню замовником.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 902/320/17 зі спору про стягнення збитків з експедитора).

Виходячи з наведеного та в силу вимог статті 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт завдання збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між цивільним правопорушенням та завданням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони.

За змістом підпунктів 2.1.5, 2.3.3, 2.3.6 договору оформлення залізничних перевізних документів на слідування вагонів є обов`язком позивача, а не відповідача, який лише уповноважений надавати інструкції щодо напрямків руху вагонів.

Крім того, вказані обставини підтверджуються також договором № ДФ/10027 (п. 4.7.2.).

Умовами договору не визначено строку, упродовж якого відповідач має видати позивачу повторну (змінену) інструкцію у випадку, якщо останній не зміг оформити електронний провізний документ СМГС в програмі АС Клієнт за попередньою інструкцією.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною необхідності видачі позивачу змінених інструкцій і, як наслідок, причиною затримки та простою вагонів на станції Городній стала неможливість оформлення ним електронного перевізного документа СМГС в програмі АС Клієнт на відправку 18 порожніх вагонів відповідно до інструкції № 6352 від 03.03.2017.

При цьому, позивач не зазначає, що саме стало причиною неможливості оформлення ним електронних перевізних документів СМГС в програмі АС Клієнт на відправку спірних вагонів зі станції Городній відповідно до наданої відповідачем інструкції № 6352 від 03.03.2017.

Так, позивач посилається на ту обставину, що 03.03.2017 відповідач змінив напрямок відправки 18 вагонів і видав нову інструкцію № 6352, в якій просив відправити порожні вагони за новим напрямком на станцію Довжанська Донецької залізниці, на територію, тимчасово непідконтрольну Україні.

Вказану обставину позивач вважає такою, що підтверджує вину відповідача у затримці (простої) вагонів на станції Городній через неможливість оформлення позивачем електронних перевізних документів СМГС в програмі АС Клієнт на вагони через наявну заборону на переміщення вагонів відповідача.

Однак, пунктами 3.5., 10.4., 10.5. договору була передбачена можливість надання послуг з організації перевезення вантажів з/на території (населені пункти), де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (НКТ).

Крім того, лише у зв`язку з прийняттям Радою національної безпеки і оборони України рішення від 15.03.2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України", введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 №62/2017, яким припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, та згідно з розпорядженням ПАТ "Українська залізниця" від 15.03.2017 №Ц-1/2-2/156 починаючи з 16.03.2017 було запроваджено заборону перевезення вантажів та порожніх вагонів на територію, тимчасово непідконтрольну Україні, тобто до 16.03.2017 відповідної заборони на перевезення вантажів не існувало, у зв`язку з чим позивачем не доведено належними і допустимими доказами неможливості відправки ним саме 03.03.2017 зі станції Городній 18 вагонів згідно з наданою відповідачем інструкцією № 6352 від 03.03.2017.

До того ж, накладна СМГС № 49490386 на відправку порожніх вагонів № № 61361952, 55832828, 60831880, 64315807, 55724041, 55825384, 64566136, 57400384, 60619442, 55842538, 64501166, 55842520 була оформлена 14.04.2017 відповідачем самостійно.

Тобто, вищевказані вагони були відправлені 14.04.2017 самостійно відповідачем на адресу ПАТ "Веско", станція Дружківка Донецької залізниці, транзитом через залізничні станції Російської Федерації, з яких 12 вагонів були саме ті вагони, що простоювали на станції Городній, та які надалі (14.04.2017) були самостійно відправлені із вказаної станції відповідачем на адресу ПАТ "Веско".

Таким чином, за одним і тим же напрямком на адресу одного і того ж одержувача спірні вагони відповідач зміг відправити, попередньо оформивши електронну накладну СМГС на ці вагони, а позивач не зміг самостійно вчинити відповідні дії.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності протиправних дій (бездіяльності) з боку відповідача, що призвели до неможливості оформлення позивачем електронних перевізних документів СМГС в програмі АС Клієнт на відправку 18 вагонів зі станції Городній відповідно до наданої відповідачем інструкції № 6352 від 03.03.2017.

Надання у подальшому відповідачем позивачу інших (змінених) інструкцій суд розцінює як сприяння з боку відповідача позивачу у вирішенні всіх питань, повязаних з перевізним процесом вантажів позивача, як це передбачено п. 2.3.6. договору.

Таким чином, у даному випадку відсутній склад цивільного правопорушення в діях відповідача, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 6 072 грн. 15 коп. покладаються на позивача; судові витрати відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 9 108 грн. 22 коп. та за подання касаційної скарги у розмірі 12 144 грн. 30 коп. покладаються на позивача.

До того ж, відповідач просить суд стягнути з позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 32 000 грн. 00 коп., у т.ч. за подання відзиву на позовну заяву у розмірі 8 000 грн. 00 коп., за подання апеляційної скарги у розмірі 10 000 грн. 00 коп., за подання касаційної скарги у розмірі 14 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідач надав суду: договір № 09012018/МТ про надання правничої допомоги від 09.01.2018, укладений між Адвокатським обєднанням "СОТА" та відповідачем; додаткову угоду № 01112018 від 01.11.2018 на суму 8 000 грн. 00 коп.; рахунок-фактуру № 061118 від 06.11.2018 на суму 8 000 грн. 00 коп.; акт приймання-передавання наданих послуг від 06.11.2018 на суму 8 000 грн. 00 коп.; ордер серія КС № 252658 від 01.11.2018; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 5557/10 від 24.12.2015; додаткову угоду №14012019 від 14.01.2019 на суму 10 000 грн. 00 коп.; рахунок-фактуру №170119 від 17.01.2019 на суму 10 000 грн. 00 коп.; акт приймання-передавання наданих послуг від 17.01.2019 на суму 10 000 грн. 00 коп.; ордер серія КС № 252666 від 17.01.2019; додаткову угоду № 19032019 від 19.03.2019 на суму 14 000 грн. 00 коп.; рахунок-фактуру №220319 від 22.03.2019 на суму 14 000 грн. 00 коп.; акт приймання-передавання наданих послуг від 22.03.2019 на суму 14 000 грн. 00 коп.

Згідно з п. 6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Оскільки відповідачем не надано доказів сплати за отримання послуг адвоката у розмірі 32 000 грн. 00 коп., у суду відсутні підстави для покладення на позивача зазначеної суми.

Також, відповідач просив суд здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 у даній справі, стягнувши з ТОВ "ДТЕК Східенерго" на користь ТОВ "Металургтранс" грошові кошти у розмірі 452 470 грн. 01 коп., примусово стягнуті за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 № 904/4544/18 та постановою приватного виконавця Шагана О.А. № 58752935 від 29.03.2019, про що видати відповідний наказ.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він відмовляє в позові повністю.

Частинами 5, 6 статті 333 Господарського процесуального кодексу України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання є процесуальною гарантією захисту майнових прав відповідача, яка полягає у поверненні позивачем (стягувачем) відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим рішенням.

У звязку з тим, що стягнуту з відповідача за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 у справі № 904/4544/18 суму грошових коштів у розмірі 410 881 грн. 83 коп. (збитки у розмірі 404 809 грн. 68 коп., судовий збір у розмірі 6 072 грн. 15 коп.) списано 29.03.2019 ПАТ "БАНК ВОСТОК" з рахунку відповідача № НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 108), однак надалі дане рішення було скасовано постановою Верховного Суду від 30.05.2019, суд вважає за необхідне в поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 у справі № 904/4544/18 стягнути з позивача на користь відповідача грошові кошти у розмірі 410 881 грн. 83 коп.

Водночас, враховуючи те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 та виданий на його виконання наказ стосуються стягнення лише сум збитків у розмірі 404 809 грн. 68 коп. і судового збору у розмірі 6 072 грн. 15 коп., то заява відповідача про поворот виконання рішення підлягає задоволенню частково в межах сум, які були стягнуті зазначеним рішенням.

За встановлених обставин, заява відповідача є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню в межах сум, які були стягнуті рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018. У решті вимог заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327, 333 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (49000, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, 1, кімната 524, ) 9 108 грн. 22 коп. (девять тисяч сто вісім грн. 22 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, 12 144 грн. 30 коп. (дванадцять тисяч сто сорок чотири грн. 30 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

В поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2018 у справі № 904/4544/18 стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (49000, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, 1, кімната 524, ) грошові кошти у розмірі 410 881 грн. 83 коп. (чотириста десять тисяч вісімсот вісімдесят одну грн. 83 коп.).

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 25.11.2019

Суддя І.А. Рудь