номер провадження справи 12/143/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.11.2019 Справа № 908/3192/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши заяву Комунального підприємства Наше місто Запорізької міської ради про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту коштів в загальній сумі 2534,99 грн.

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство Наше місто Запорізької міської ради звернулось до Господарського суду Запорізької області із заявою за вих. № 108 від 15.10.2019 року про видачу судового наказу про стягнення з Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту грошової заборгованості з лютого 2017 по жовтень 2017 в сумі 2534,99 грн. за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3904/2016/01/нж від 30.12.2016. Крім того, заявник просить стягнути з боржника судовий збір у розмірі 192,10 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 вищевказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що 30.12.2016 між Комунальним підприємством Наше місто Запорізької міської ради (далі Виконавець) та Підприємством Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту (далі Споживач) укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3904/2016/01/нж, предметом якого згідно із п. 1 є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі послуги) у житловому будинку № 15-А по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі, в якому знаходяться приміщення споживача, а саме: нежитлове приміщення № ХІХ першого поверху (А-9) загальною площею 86,3 кв.м. (яке використовується споживачем на підставі договору оренди від 01.09.2004 № 1161/11, а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Вказує, що на виконання цього договору Виконавець надав послуги, а Споживач отримав послуги належної якості без будь-яких зауважень загальною вартістю 2534,99 грн. Боржник за період з лютого 2017 по жовтень 2017 не виконав своїх обов`язків по сплаті за надані послуги, у зв`язку з чим за боржником виникла заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 2534,99 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

За змістом статей 148, 154 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 232 ГПК України судовий наказ є судовим рішенням.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

При засвідченні документів сторонам необхідно враховувати вимоги до змісту та розташування реквізитів документів встановлені п. 5 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 року № 55.

Пунктом 5.27 цієї Уніфікованої системи встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпису).

З доданих до поданої заяви документів вбачається, що договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3904/2016/01/нж від 30.12.2016, розрахунок основного боргу, акти надання послуг № 2719 від 31.03.2017, № 1678 від 28.02.2017, № 5437 від 31.05.2017, № 3639 від 30.04.2017, № 6777 від 30.06.2017, № 8321 від 31.07.2017, № 10087 від 31.08.2017, № 12134 від 30.09.2017, № 14056 від 31.10.2017 та акти коригування № 16086 від 31.10.2017, № 16087 від 31.10.2017, № 16088 від 31.10.2017, № 16089 від 31.10.2017, № 16090 від 31.10.2017, № 16091 від 31.10.2017, № 16092 від 31.10.2017 надані до заяви про видачу судового наказу не засвідчених копіях, що є порушенням вимог чинного законодавства України, а тому суд позбавлений можливості прийняти їх в якості доказів в підтвердження наведених у заяві обставин.

Разом з тим, умовами п. 6 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3904/2016/01/нж від 30.12.2016 сторони визначили, що Виконавець надає акт здачі-прийняття робіт (надання послуг). Отриманий акт здачі-прийняття робіт споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути в адресу виконавцю на протязі 7-ми робочих днів з дати отримання. У разі неотримання виконавцем акту здачі-прийняття робіт або обґрунтованих заперечень в його підписанні у встановлений термін, акт підписується з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Однак, вищевказані акти не містять ані підписів боржника - Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту, ані позначення про відмову у їх підписанні споживачем, а до поданої заяви не додані докази, які підтверджують надання вищевказаних актів відповідачу та отримання останнім цих актів.

Таким чином, заявником порушено вимоги п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, а саме не додано до заяви про видачу судового наказу інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно із п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Наше місто Запорізької міської ради про стягнення з Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту грошової заборгованості з лютого 2017 по жовтень 2017 в сумі 2534,99 грн. за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3904/2016/01/нж від 30.12.2016 на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 147, 150, п.п. 1, 8 ч. 1, ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

1. У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Наше місто Запорізької міської ради про стягнення з Підприємства Інвастарт Запорізької обласної громадської організації Спілка екстремальних видів спорту грошової заборгованості з лютого 2017 по жовтень 2017 в сумі 2534,99 грн. за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 3904/2016/01/нж від 30.12.2016 - відмовити.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/sud5009/. Електронна адреса Господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 21.11.2019 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смірнов