ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.19 Справа № 917/1587/19

за позовною заявою Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, пров. Г.Бреста, 35-А, м. Кременчук, Полтавська область, 39623

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Перспектива", 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. 29 вересня, буд. 10/24

про стягнення 12068,62 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від позивача: Сиротенко В.В.

від відповідача: не з`явився

Обставини справи: Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради звернулося з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Перспектива" про стягнення 12068,62 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №4019 від 09.09.2015 р. про надання послуг з центрального водопостачання та централізованого водовідведення в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.10.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу для розгляду по суті у судовому засіданні на 29.10.2019р.

28.10.2019 р. відповідач надав відзив на позовну заяву №183 від 22.10.2019р. (вхід. №11678 від 28.10.2019р.), в якому проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі та посилається на те, що з 2017 р. направляв на адресу позивача повідомлення про розірвання договору. Тому позивач зазначає, що договір є розірваним, заборгованість, яка з нього стягується - це заборгованість мешканців будинку, відповідач послугами позивача не користується.

05.11.2019 р. позивач надав відповідь на відзив в якому з доводами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву не погоджується та вважає їх необґрунтованими.

18.11.2019 р. відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає про необґрунтованість позовних вимог та просить суд відмовити в позові.

В судовому засіданні 21.11.2019 р. представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

У судовому засіданні 21.11.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

09 вересня 2015 року між Комунальним підприємством «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради (надалі по тексту Позивач, Водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Перспектива» (надалі по тексту Відповідач, Виконавець) був укладений договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 4019 (надалі по тексту Договір).

Відповідно до пункту 1 Договору Водоканал зобов`язується вчасно надавати Виконавцю відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а Виконавець зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим Договором.

Згідно п. 9 Договору розрахунковим періодом оплати послуг водопостачання та водовідведення є один календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Сторони погодили, що облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється Водоканалом і Виконавцем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію (п. 10 Договору).

Позивач зазначає, що в даному випадку облік спожитої Позивачем води здійснюється відповідно показників загально будинкового лічильника типу МТК калібру 32 мм, заводський номер 80, який зареєстровано Водоканалом відповідно до акту прийняття вузлів споживання води на комерційний облік від 17.09.2015 року.

Пунктом 15 Договору визначено, що відповідач самостійно отримує рахунки за спожиті послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Представник Виконавця, який подає до Водоканалу інформацію про спожиті послуги водопостачання та водовідведення по кожному об`єкту, отримує під розпис рахунок та акт виконаних робіт.

Фактом прийняття-передачі послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення є акт виконаних робіт, який Виконавець отримує разом з рахунком за надані послуги. Виконавець зобов`язаний в 10-тиденний строк оформити належним чином акт викопаних робіт та повернути один примірник Водоканалу.

Пунктами 47 та 48 Договору передбачено, що останній укладається з 09.09.2015 р. по 31.12.2015 р. Договір вважається переукладеним терміном на кожний наступний рік на таких же умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Позивач зазначає, що виконуючи взяті на себе майново-господарські зобов`язання, Водоканал, зокрема, в період часу з липня 2017 р. по липень 2019 р. включно надав послуги з водопостачання та водовідведення на користь Виконавця на загальну суму 12 602,01 грн., з якої:

361,26 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 27,00 м. куб. води, наданих у липні 2017 року (проте з урахування проведеного бухгалтерією Водоканалу сторнування вартість даної послуги склала 166,34 грн.);

173,94 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 13,00 м. куб. води, наданих у серпні 2017 року (проте з урахуванням проведеного бухгалтерією Водоканалу сторнування вартість даної послуги склала 171,16 грн.);

240,84 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 18,00 м.куб. води, наданих у вересні 2017 року;

695,76 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 52,00 м.куб. води, наданих у жовтні-2017 року;

53,52 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 4,00 м. куб. води, наданих у листопаді 2017 року;

353,81 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведенні 27,00 м. куб. води, наданих у грудні 2017 року;

157,25 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 12,00 куб.м. води, наданих у січні 2018 року;

389,40 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 25,00 куб.м. води, наданих у лютому 2018 року;

482,86 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 31,00 куб.м. води, наданих у березні 2018 року;

1510,87 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 97,00 куб.м. води, наданих у квітні 2018 року;

109,03 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 7,00 куб.м. води, наданих у травні 2018 року;

280,37 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 18,00 куб.м. води, наданих у червні 2018 року;

934,56 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 60,00 куб.м. води, наданих у липні 2018 року;

311,52 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 20,00 куб.м. води, наданих у серпні 2018 року;

376,10 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 44,00 куб.м. води, наданих у вересні 2018 року;

343,34 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 19,10 куб.м. води, наданих у жовтні 2018 року;

932,95 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 51,90 куб.м. води, наданих у листопаді 2018 року;

1166,64 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 64,90 куб.м. води, наданих у грудні 2018 року;

953,73 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 53,00 куб.м.

води, наданих у січні 2019 року;

916,78 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 51,00 куб.м. води, наданих у лютому 2019 року;

1087,30 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 56,00 куб.м. води, наданих у березні 2019 року;

601,90 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 31,00 куб.м. води, наданих у квітні 2019 року;

25,25 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 1,30 куб.м. води, наданих у травні 2019 року:

199,99 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 10,30 куб.м. води, наданих у червні 2019 року;

141,74 грн. - загальна вартість послуг з водопостачання та водовідведення 7,30 куб.м

води, наданих у липні 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на односторонні акти надання послуг, які долучені до матеріалів справи (а.с. - 18-42).

В порушення вищевказаних умов Договору, Відповідач надані йому акти виконаних робіт належним чином не оформив та до Водоканалу не повернув.

Позивач зазначає, що в порушення вищевказаних умов Договору, Відповідач за послуги, що отримані ним в період липень 2017 - липень 2019 рр. розрахувався лише частково - сплатив лише 533,39 грн., чим допустив утворення заборгованості в розмірі 12 068,62 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 12068,62 грн. заборгованості.

При вирішенні спору суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою, правовідносини, що склалися між сторонами, щодо надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води, підпадають під договір про надання послуг, а саме ст. 901 ЦК України.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд встановив, що відповідно до пункту 16 Договору фактом прийняття-передачі послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є акт виконаних робіт, який відповідач отримує разом з рахунком за надані послуги. Відповідач зобов`язаний в 10-ти денний строк оформити належним чином акт виконаних робіт та повернути один примірник Водоканалу.

Позивач в позовній заяві вказує, що отримання відповідних актів виконаних робіт підтверджується підписами представника Виконавця проставленими на оформлених Водоканалом рахунках в графах «Рахунок та акт виконаних робіт отримав».

Однак, з поданих суду рахунків вбачається, що дійсно в рахунках за період з липня 2017 р. по грудень 2018 р. містяться відмітки про отримання рахунку та Акту виконаних робіт.

В рахунках за період з січня 2019 р. по липень 2019 р. будь-яких відміток про отримання відповідачем рахунків та Актів виконаних робіт відсутні. Докази направлення позивачем Актів виконаних робіт на адресу відповідача засобами поштового зв`язку до справи позивачем не додано.

З огляду на вказане вище (відсутність доказів та відомостей про дати отримання відповідачем актів), суд зазначає, що позивачем не доведено факту надання послуг за період із січня 2019 р. по липень 2019 р. на суму 3925,69 грн. В зв`язку з викладеним , позовні вимоги в частині стягнення 3925,69 грн. задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи слідує, що в порушення вищевказаних умов Договору, Відповідач отримані акти виконаних робіт за період з липня 2017 р. по грудень 2018 р. належним чином не оформив та до Водоканалу не повернув.

Відповідач факт заборгованості не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд відхиляє заперечення відповідача наведені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, виходячи з наступного:

Відповідач зазначає, що Договір №4019 від 09.09.2015 р. укладено під тиском на є розірваним достроково. В обґрунтування вказаного відповідач посилається на те, що в квітні 2017 р. він направив на адресу позивача лист вих. №88 від 11.04.2017 р., де повідомило про розірвання договору. 16.05.2017 р. відповідачем повторно був направлений лист з вимогою розірвати договір (вих. №120 від 16.05.2017 р.)

Відповідно до п. 47 Договору, цей Договір укладається з 09.09.2015 р. по "31" грудня 2015 р. Договір вважається переукладений терміном на кожний наступний рік на таких же умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (п. 48 Договору).

Сторони погодили в п. 49, що Договір може бути розірваний достроково у разі: зникнення потреби в отриманні послуги або відмови Виконавця від користування послугами Водоканалу; в разі переходу до іншої особи права власності на об`єкт, який користується послугами Водоканалу; в разі невиконання умов договору.

Суд встановив, що у справі відсутні докази того, що за місяць до закінчення строку дії Договору відповідач письмово заявив про його розірвання або необхідність перегляду. Таким чином, докази того, що Договір припинив свою дію сторонами суду не подано.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 188ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи, що позивачем не погоджена пропозиція відповідача розірвати договір, матеріали справи не містять доказів розірвання договору в судовому порядку, твердження відповідача про те, що договір № 4019 від 09.09.2015 р. є розірваним не знайшли свого документального підтвердження та не приймаються судом.

Відповідач посилається на те, що він не є споживачем послуг КП "Кременчукводоканал" і фактично не користується послугами позивача.

Згідно преамбули Договору №4019 від 09.09.2019 р. про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, даний договір укладено між Комунальним підприємством "Кременчукводокаиал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Перспектива", що є виконавцем послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території за адресою: вул. Красіна, 33А в м. Кременчуці.

Відповідач зазначає, що він не є управителем будинку в розумінні закону України "Про особливості здійснення права власності на багатоквартирний будинок" і він не є колективним споживачем будинку "33-А по вул. Красіна м. Кременчука.

Згідно ст. 1 ч. 7 закону України "Про особливості здійснення права власності на багатоквартирний будинок" управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Пунктом 1.1 Договору на виконання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території б/н від 27.02.2015 р., предметом договору є надання виконавцем послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території житлового будинку, розташованого за адресою: м. Кременчук, вул. Красіна 33А.

Пунктом 9 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги визначено", що колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Згідно п. 2.4.22 Договору б/н від 27.02.2015 р. відповідач зобов`язаний укладати договір на надання житлово-комунальних послуг з підприємствами-виконавцями (виробниками) послуг згідно зі ст. ст. 19,29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Таким чином, згідно вказаного договору слідує, що власником будинку укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг з підприємствами-виконавцями (виробниками) послуг покладено на відповідача і відповідач виступає колективним споживачем.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що Договір №4019 від 09.09.2015 р. ним визнавався недійсним, оскільки відповідач не наділений правом його підписувати, як отримувач наданих послуг чи розірваний, як це передбачено умовами Договору.

Таким чином, посилання відповідача, що він не є споживачем послуг, судом до уваги не беруться. Враховуючи, що відповідач отримував рахунки та Акти наданих послуг за період з липня 2017 р. по грудень 2018 р. та не оформляв їх належним чином, з тих, же підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву, суд вважає ці підстави необґрунтованими. В зв`язку з цим, суд зазначає, що не підписання вказаних актів не є перешкодою для захисту суб`єктивного матеріального права позивача на стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неоплати наданих послуг.

Крім того, суд дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідачем була проведена часткова оплата наданих послуг на суму 533,39 грн., що підтверджує прийняття відповідачем на себе обов`язку по оплаті наданих послуг за договором №4019 від 09.09.2019 р.

Посилання відповідача на те, що Акт прийняття вузлів обліку споживання води та комерційний облік, підписаний не працівником відповідача також судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки позивачем не надано доказів того, що договір №4019 від 09.09.2019 р. в частині характеристик засобів обліку води (п. 4) визнаний недійсним.

Щодо того, що представники відповідача жодного разу не знімав показання загальнобудинкового лічильника, то згідно ч. 4 п. 31 Договору виконавець зобов`язаний щомісячно знімати показання будинкових та інших засобів обліку води, які перебувають на балансі Виконавця, та передавати їх Водоканалу за формою 1.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у позивача наявні правові підстави для стягнення з відповідача 8142,93 грн. заборгованості за договором №4019 від 09.09.2019 р.

Обґрунтованих заперечень щодо розміру позовних вимог та котррозрахунку відповідач не надав.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 8142,93 грн. заборгованості за договором №4019 від 09.09.2019 р., решта позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Перспектива" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. 29 вересня, буд. 10/24, ) на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (пров. Героїв Бреста, 35-А, м. Кременчук, Полтавська область, 39623, ) 8142,93грн.- заборгованості, 1296,10грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити в задоволенні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 27.11.2019р.

Суддя В.В. Паламарчук