Справа № 909/1289/19
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

29.11.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., розглянувши матеріали позовної заяви про стягнення заборгованості та заяви про забезпечення позову у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Кредобанк"

(вул. Сахарова, буд. 78, Франківський район, м. Львів, 79026)

представник: Очич Тарас Михайлович

( вул. Сахарова, буд. 78, м. Львів, 79026 )

до відповідачів: Приватного акціонерного товариства "АНД - МАРК"

(вул. Новгородська, 49А, м. Івано-Франківськ, 76018)

Приватного підприємства "Бужур"

(вул. Євгена Коновальця, 264А, м. Івано-Франківськ, 76018)

ОСОБА_2

( АДРЕСА_2 )

ОСОБА_3

( АДРЕСА_2 )

про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 4 467 409, 64 гривень,

В С Т А Н О В И В:

до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Акціонерне товариство "Кредобанк" із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "АНД - МАРК", Приватного підприємства "Бужур", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 4 467 409, 64 гривень, із яких: 3 635 000, 00 гривень - неповернута сума кредиту, 553 591, 31 гривень - нараховані та несплачені відсотки за користування коштами, 29 417, 25 гривень - нараховані відсотки за адміністрування кредиту, 17 656, 72 гривень - прострочена комісія за адміністрування кредиту, 231 744, 36 гривень - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами статей 536, 546, 549, 550, 553, 554, 610, 611, 1054, 10561, 1069, 1070 Цивільного кодексу України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та, з огляду на приписи статей 12 та 247 Господарського процесуального кодексу України, розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Разом із цим, Акціонерне товариство "Кредобанк" надало суду заяву про забезпечення позову (вх. № 23656/19 від 28.11.2019) шляхом накладення арешту на рахунки боржника в межах суми позову (4 467 409, 64 гривень) відкриті Приватним підприємством "АНД - МАРК" в банківських установах, а саме:

- р/р НОМЕР_4, Відділення № 17, вул. Шашкевича 1/4, м. Івано-Франківськ, МФО 320478;

- р/р НОМЕР_1 у Івано-Франківському центральному регіональному відділені ПАТ "МЕГАБАНК", МФО 09804119;

- р/р НОМЕР_2 у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", , код банку 336677;

- р/р НОМЕР_3 в ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614.

Заява мотивована тим, що відповідач, Приватне акціонерне товариство "АНД - МАРК", ухиляється від добровільного погашення заборгованості, а згідно фінансової звітності товариства відбувається погіршення його фінансового стану, і це призведе до неможливості виконання рішення суду, а тому наявні підстави для забезпечення позову.

Щодо заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Згідно із частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд відповідно до положень статті 86 Господарського процесуального кодексу України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення спору.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Разом із цим, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду належні та допустимі докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Так, інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Водночас, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Водночас, заходи забезпечення позову застосовуються судом за наявності для цього достатньо відповідних умов та підстав, передбачених процесуальним законом.

Крім цього, заявник просить суд накласти арешт на рахунки боржника, натомість приписами частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом здійснено оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову та встановлено, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову заявник не обґрунтував причини звернення з такою заявою та не надав суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти. Заявником не обґрунтовано, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, що невжиття таких заходів спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Подані заявником докази, не є належними в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, заявник тільки посилається на порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та припускає можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди його правам, свободам та інтересам, що унеможливить виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви щодо забезпечення позову.

Керуючись статтями 12, 136, 137, 140, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання призначити на 26.12.2019 о 11:00 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Шевченка, 16, м. Івано-Франківськ, 76018, зал судових засідань № 5.

4. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Кредобанк" про забезпечення позову (вх. № 23656/19 від 28.11.2019) шляхом накладення арешту на рахунки боржника в межах суми позову (4 467 409, 64 гривень) відкриті Приватним підприємством "АНД -МАРК" в банківських установах - відмовити.

5. Відповідачам подати суду:

- в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, в строк п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.

6. Повідомити сторін, що у разі надходження відзивів відповідачів на позовну заяву, позивач має право подати суду відповідь на відзиви (разом з доказами її надсилання відповідачам), а відповідачі - заперечення на відповідь позивача (разом з доказами їх надсилання позивачу) протягом п`яти днів з дня отримання.

7. Письмові докази подати відповідно до вимог статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

8. Якщо документи подаються до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи повинні бути скріплені електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

9. Представникам сторін з`явитися в судове засідання, документальне підтвердження своїх повноважень оформити відповідно до вимог статті 60 Господарського процесуального кодексу України.

10. Довести до відома сторін, що учасники справи можуть отримувати інформацію по справі за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud5010/.

11. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в частині відмови у забезпеченні позову.

Ухвала підписана 29.11.2019.

Суддя В. В. Михайлишин