ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.11.2019 м. Ужгород Справа № 907/249/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Таурус - ЛТД", м. Черкаси

до відповідача Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Ужгород

про стягнення 668406,96 грн.

секретар судового засідання - Штундер Д.Л.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача -

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача - Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заборгованість за договором поставки бензину А -92 в сумі 661788,96 грн. та пеню в сумі 6618,00 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. 231 Господарського кодексу України.

Позивачем не заявлено попереднього розрахунку понесених позивачем судових витрат, окрім, вимоги про стягнення 10026,10 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 07 травня 2019 року головуючим суддею Ушак І.Г. відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження.

В ході проведення підготовчого провадження відповідачем подано відзив на позов, в якому останній заперечує виключно проти нарахування та стягнення з нього штрафних санкцій.

Поряд з цим, в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Ушак І.Г., за розпорядженням заступника керівника апарату Господарського суду Закарпатської області від 04.09.2019 № 02-02/161/19 було проведено повторний автоматизований розподіл справи № 907/249/19. За наслідками такого розподілу, 04.09.2019 спір передано на розгляд судді Андрейчук Л.В.

Ухвалою суду від 05 вересня 2019 року справу головуючим суддею Андрейчуком Л.В. прийнято до провадження, постановлено її розгляд почати спочатку, встановлено строк для надання письмових документально обґрунтованих пояснень по суті спору та призначено підготовче засідання.

В ході підготовчого провадження сторони своїм правом надати додаткові пояснення не скористалися. Відповідачем лише повідомлено суд про вжиття заходів для мирного врегулювання спору(шляхом укладення мирової угоди), які однак, були безрезультатними.

Ухвалою суду від 16.10.2019 підготовче провадження судом зарито, а справу призначено до розгляду по суті.

До дня призначення судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи буз участі уповноваженого представника. Цим же клопотанням позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Крім того, з посиланням на визнання відповідачем позову, просить повернути 50% сплаченого ним при зверненні з позовом судового збору з Державного бюджету.

АРГУМЕНТІ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив відвантажений йому на виконання договору поставки бензину А - 92 на загальну суму 661788,96 грн. За несплату вартості товару у встановлений строк відповідно до п. 7.3.7 Договору позивач просить стягнути з відповідача 6618,00грн. пені, яка нарахована за період з 14.08.2018 до 14.04.2019, однак, обмежена до розміру 1% загальної вартості порушених зобов`язань.

Заперечення відповідача.

Відповідач проти суми боргу жодних заперечень не заявив, присутній в судовому засіданні уповноважений представник в цій частині позовні вимоги визнав.

В іншій частині позову вважає, що нарахування сум штрафних санкцій як відповідальності за порушення грошового зобов`язання здійснені позивачем з порушенням умов договору, оскільки не взято до уваги його п. 7.3.12, яким нарахування будь-яких сум щодо відповідальності покупця за невиконання зобов`язань за цим договором припиняється через один місяць з дня порушення такого зобов`язання.

Відповідь на відзив

Позивачем не подано.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

13 червня 2018 року між Приватним підприємством «Таурус ЛТД» (постачальник, позивач) та Дочірнім підприємством «Закарпатський автодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (покупець, відповідач) укладено Договір купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) № 48/3 (Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався в порядку на умовах, визначених цим Договором, поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити товар - Бензин А-92 орієнтовною кількістю 30 т (п. п. 1.1, 1. 2 Договору).

Пунктами 3.1, 3.2 Договору визначено, що ціна договору становить 1206000,00грн., в т. ч. ПДВ, що станом на дату укладення Договору дорівнює загальній вартості товару; загальна вартість Товару за цим Договором складається із вартості кожної партії Товару, поставленої в межах строку дії цього Договору.

Порядок здійснення розрахунків сторони погодили у Розділі 4 Договору. Зокрема, Сторони свідчать, що Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар на протязі 30-60 днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначений в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору, тобто рахунку та всіх документів, що підтверджують належну якість Товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, в яких вказуються дані про виробничий підрозділ Покупця, який безпосередньо отримав партію Товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду Товару, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання Постачальником взятих на себе зобов`язань.

Також пунктом 5.2 сторонами передбачено, що покупець компенсує вартість перевезення Товару на умовах попереднього погодження з ним Постачальником ціни за 1 т-км та протяжності маршруту перевезення за наявності належним чином оформлених товаро-транспортних накладних.

На виконання умов Договору Постачальник 16.06.2018 поставив та передав у власність Покупця бензин А- 92 на підставі:

- видаткової накладної №1327 кількістю 3023 кг на суму 100937,97 грн. без ПДВ.. Товар поставлено відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №АР-00000442 від 15.06.19. Транспортні витрати за розрахунком позивача склали 402.06 грн. з ПДВ.

- видаткової накладної № 1325 кількістю 5258 кг на суму 175564,26 грн. без ПДВ. Товар поставлено відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №АР-00000444 від 15.06.19. Транспортні витрати склали 671.25 грн. з ПДВ;

- видаткової накладної № 1328 кількістю 8181 кг на суму 273163,59 грн без ПДВ. Товар поставлено відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №АР-00000443 від 15.06.19. Транспортні витрати - 1088.07 грн. з ПДВ.

Всього, з врахуванням автотранспортних послуг, поставлено бензину на загальну суму 661788.96 грн.

Відповідно до пункту 5.4 Договору обов`язок поставки товару є виконаним в момент передачі товару та надання документів, зазначених в пункті 4.2 Договору.

Факт виконання поставки товару позивачем та прийняття його відповідачем підтверджується підписом про отримання на вказаних видаткових накладних. При цьому, повний пакет документів від постачальника відповідачем отримано 17.08.2018, про що зазначено у листі № 09/536 від 24.10.2018.

Доказів оплати відповідачем отриманого товару суду не подано.

Сторони не заперечують той факт, що наявним у матеріалах справи листом від 28.12.2017 № 09/606 відповідач визнав перед позивачем в т. ч. і заборгованість, яка є предметом спору.

У зв`язку з відсутністю оплати товару, 06.03.2019 позивачем було надіслано претензію №54 від 05.03.2019 про погашення заборгованості, яка залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до п.п.7.3.3 Договору до правовідносин Покупця і Постачальника в частині визначення виду та розміру штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за порушення Покупцем взятих на себе згідно з умовами даного Договору зобов`язань, не застосовуються положення ч. 2 ст. 231 ГК України, а встановлюються виключно умовами цього Договору.

Так, пунктом 7.3.7 Договору сторони обумовили, що в разі порушення строків оплати товару, Покупець на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 0,0001% від суми боргу (сплачується одноразово).

Поряд з цим, нарахування будь-яких сум щодо відповідальності Покупця за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором, припиняються через один місяць від дня порушення такого зобов`язання. Сторони домовилися та підтверджують, що загальний розмір відповідальності покупця за цим договором не може перевищувати 1 % від загальної вартості порушених зобов`язань покупця(п. п. 7.3.12, 7.3.13).

З врахуванням поставки бензину покупцю 16.08.2018 та максимального строку на його оплати (60 днів), Позивачем проведено нарахування пені за період з 14.08.2018 до 14.04.2019 (244 дні) на суму 161476,27грн., а також 66.12 грн. штрафу, та заявлено до стягнення з відповідача в межах 1% загальної вартості порушених зобов`язань - суми 6618,00 грн. пені.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 4.1-4.3. Договору визначено строки оплати за поставлену продукції: протягом 30-60 днів з моменту отримання від постачальника документів. Такою датою є дата 17.08.2018, вказана у листі відповідача № 09/536 від 24.10.2018. Таким чином, оплата повинна була бути проведена відповідачем до 16.10.2018 включно.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як установлено судом, відповідач отримав товар на загальну суму 661788,96 грн. Доказів того, що протягом встановленого у договорі строку такий був оплачений відповідачем, матеріали справи не містять. Натомість, станом на 28.12.2018 року факт наявності у нього боргу відповідачем визнано.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 661788,96 грн. основного боргу є обґрунтованими, відповідачем не спростованими належними доказами, відтак, підлягають до задоволення.

Щодо пені.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 7.3.7 Договору сторони обумовили, що в разі порушення строків оплати товару, Покупець на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 0,0001% від суми боргу (сплачується одноразово).

Однак, розмір (міру) відповідальності за погодженням сторін було обмежено. Так, нарахування будь-яких сум щодо відповідальності Покупця за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором, припиняються через один місяць від дня порушення такого зобов`язання, при цьому, загальний розмір відповідальності покупця за цим договором не може перевищувати 1% від загальної вартості порушених зобов`язань покупця(п. п. 7.3.12, 7.3.13).

З врахуванням положень ст. 627 Цивільного кодексу України (сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості) та погоджених сторонами умов, беручи до уваги, що порушення виконання грошового зобов`язання з боку відповідача почалося 17.10.2018, а обмеження нарахування пені складає 1 місяць, - задоволенню підлягає пеня в розмірі 205,15 грн., розрахована за період з 17.10.2018 до 16.11.2018. В задоволенні решти пені належить відмовити.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, статтею 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено особливий порядок розподілу судових витрат, зокрема, у випадку визнання відповідачем позову.

Так, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічну норму містить і частина 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідачем було визнано позовні вимоги в частині суми основного боргу - 661788,96грн., суд покладає судові витрати на відповідача в розмірі 50 % сплаченого позивачем судового збору за основною вимогою (9926,83 грн), що складає 4963,42 грн.

Інша ж частина судового збору підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила, тобто позивача, за ухвалою суду (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

В частині ж вимоги про стягнення штрафних санкцій, належний до відшкодування відповідачем розмір судового збору складає 3,23грн.

Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4966,65 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 14, 73, 74, 129, 130, 236, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 39, ) на користь Приватного підприємства "Таурус - ЛТД"(18000, м. Черкаси, вул. Симиренківська, буд. 148, ) суму 662004,11 грн. (шістсот шістдесят дві тисячі чотири гривні 11 коп.), в т. ч. 661788,96 грн. боргу за відпущений товар, 215,15 грн пені, а також 4966,65 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят шість гривень 65 коп.) на відшкодування судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.11.2019.

Суддя Л.В. Андрейчук