ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 року Справа № 904/3544/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Фурманюк І .В., довіреність №55/12 від 12.03.2019, адвокат;

від відповідача: Колоков А. Є., довіреність №б/н від 21.08.2019, юрисконсульт;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у справі №904/3544/19 (суддя Петренко І.В., повне рішення складено 06.09.2019)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

про стягнення 276826,00 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У серпні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 276826,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем встановлених ст. 41 Статуту залізниць України, Правилами обчислення термінів доставки вантажів строків доставки вантажів.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на скрутний фінансовий стан. Заявив клопотання про зменшення нарахованого штрафу до 50% на підставі ст. 233 ГК України у зв`язку з тим, що вантаж доставлений з незначним простроченням, наявність у зв`язку з цим збитків у Позивача не доведена, підприємство Відповідача внесено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у справі №904/3544/19 (суддя Петренко І.В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 235302,10 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу; 4152,39 грн - судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано правомірністю заявленої до стягнення суми штрафу 276826,00 грн, правильність нарахування якої Відповідачем не оспорюється, та наявністю підстав для зменшення суми штрафу на 15%, внаслідок чого судом стягнуто з Відповідача 235302,10 грн штрафу.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Позивач, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просив рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- у клопотанні про зменшення штрафу Відповідачем не наведено доводи, які б надали суду підстави для його зменшення, згідно ст. 74 ГПК України не доведено, що вони є винятковими;

- судом всупереч вимог ст. ст. 77, 78 ГПК України не надано належної оцінки доданим ПрАТ «ПІВНГЗК» доказам щодо правомірності нарахування штрафу та відсутності у АТ «Укрзалізниця» підстав для його зменшення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у справі №904/3544/19. Розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 04.11.2019 о 14 год. 00 хв. Відповідачу у строк до 22.10.2019 запропоновано надати відзив на апеляційну скаргу.

04.11.2019 судове засіданні не відбулося у зв`язку з припиненням енергопостачання, внаслідок чого робота з комп`ютерною програмою Діловодство спеціалізованого суду була неможливою, про що складений акт від 04.11.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2019 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у справі №904/3544/19 призначений у судовому засіданні на 18.11.2019.

У судовому засіданні 18.11.2019 повноважний представник Позивача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду в оскаржуваній частині скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Повноважний представник Відповідача у судовому засіданні 18.11.2019 проти апеляційної скарги усно заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Письмового відзиву на апеляційну скаргу від Відповідача до суду не надходило.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення повноважних представників Позивача та Відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

16.02.2018 ПАТ «Українська залізниця» (перевізником), найменування якого змінено на Акціонерне товариство Українська залізниця», (надалі Відповідач) та ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат (вантажовідправником, вантажоодержувачем, платником, надалі - Позивач) укладено договір про надання послуг №02076/Пр3-2018/182, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях у вагонах перевізника та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п.1.3 договору надання послуг може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Матеріали справи свідчать про те, що протягом лютого березня 2019 року ПАТ Українська залізниця на станцію призначення Терни Придніпровської залізниці здійснювалося перевезення вантажу, одержувачем якого є Позивач, за накладними №46448965, №48342380, №48427249, №48438600, №48438626, №48444079, №48487979, №48488258, №32353450, №48494173, №48525299, №48540694, №48569693, №48393011, №48460893, №48478655, №48478713, №48508865, №48521165, №48521520, №48535942, №48535959, №32485955, №46639803, №46639878, №46639910, №46639928, №46639936, №46639944, №46918298, №46918306, №46918314, №46918322, №46918330, №46842068, №46978581, №48792766, №48808489, №48818124, №48818132.

Під час здійснення вказаних перевезень Відповідачем допущено прострочення термінів доставки відповідного вантажу, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних.

У зв`язку з порушенням термінів доставки, передбачених ст. 41 Статуту залізниць України і Правилами обчислення термінів доставки вантажу, Позивачем нараховано штраф в загальній сумі 276826,00 грн.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Приписами ч.1 ст.313 Господарського кодексу України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Згідно з ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 3 статті 909 названого Кодексу передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Стаття 2 Статуту залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 5 Статуту на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи, які є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з п. 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 41 Статуту встановлено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до ст. 130 Статуту пред`явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред`явлення до неї претензії. Право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів має, зокрема, у разі прострочення доставки вантажу - одержувач за умови пред`явлення накладної.

Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 встановлені терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками 1 доба на кожні повні або неповні 320 км.; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні або неповні 200 км.; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні або неповні 150 км.

Згідно з п. 1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Відповідно до п. 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.п.2.9, 2.10 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Пунктом 8 Правил передбачено, що оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не здійснить розкредитацію перевізних документів на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Згідно ст. 131 Статуту претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст.525 названого Кодексу, не допускається.

Частиною 1 ст. 610 Кодексу передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 611 Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З урахуванням наведених вище норм та фактичних обставин справи, а саме: несвоєчасної доставки вантажу на адресу Позивача протягом лютого - березня 2019, що слугувало підставою для нарахування Позивачем штрафу в сумі 276826,00 грн, та не надання Відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували таке прострочення, господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими та правомірними.

Відповідач правильність нарахування штрафних санкцій не заперечує, 04.09.2019 ним було подано до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до 50% (а.с. 104 -106).

Клопотання обґрунтовано тим, що ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" здійснює перевезення вантажів та пасажирів для задоволення потреб держави, юридичних і фізичних осіб в безпечних та якісних залізничних перевезеннях у визначеному регіоні транспортної мережі України.

Фінансово-економічний стан залізниці, як і Укрзалізниці в цілому, багато в чому визначаються тими тенденціями, які сформувалися у попередніх роках. За основними доходо- і фінансоутримуючими показниками роботи (вантажообіг, відправлення вантажів) продовжується тенденція щодо їх зниження. Основною причиною є зниження обсягів промислового виробництва та непред`явлення вантажу до перевезень. Так, у 2018 році регіональною філією відправлено 96,7 млн. тонн вантажів, що менше на 0,9 млн. тонн (-0,9 процента) та 2016 році на 2,7 млн. тонн (-2,7 процента).

При зниженні обсягів перевезень та значному зростанні вартості матеріалів та паливно-енергетичних ресурсів, які становлять третину у складі операційних витрат регіональної філії, залізниця має забезпечувати баланс доходів та витрат і, як наслідок, змушена переходити до жорсткого регулювання всіх видів ресурсів. В умовах дефіциту фінансових ресурсів, маючи гостру потребу у коштах для підтримання належного технічного стану основних засобів та виконання вимог щодо забезпечення безпеки руху поїздів, а також для оновлення рухомого складу, 2019 рік залізниця почала зі значними сумами заборгованості.

Так, заборгованість по залучених коштах на кінець 2018 року становить 5575,7 млн. грн, з яких 1632,1 млн. грн - за довгостроковими кредитами, 2621,2 млн. грн - за єврооблігаціями, що емітовані Шортлайн Пі Ел Сі в інтересах АТ "Укрзалізниця" та 1322,4 млн. грн - заборгованості за договорами фінансового лізингу, з яких 1317,2 млн. грн - заборгованість за 15 локомотивів. які передані на баланс залізниці у грудні 2018 року, відповідно до укладеного на рівні АТ "Укрзалізниця" договору фінансового лізингу на придбання 30 локомотивів виробництва Дженерал Електрик Компани. У лютому 2019 року надійшло ще 7 локомотивів та заборгованість зросла на 614,7 млн. грн.

Кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги на початок 2019 року становила 311,5 млн. грн, з яких 143,4 млн. грн це заборгованість по капвкладеннях, 72,1 млн. грн - за ремонти рухомого складу та інших основних засобів, 65,7 млн. грн - за ТМЦ. Хоча з початку 2019 року заборгованість і зменшено на 100,5 млн. грн, вона залишається - 211 млн. грн.

Дебіторська заборгованість на кінець 2018 року становила 71,6 млн. грн, у т.ч. чиста балансова - 38,5 млн. грн (+3,8 млн. грн з початку року), резерв сумнівних боргів - 33,1 млн. грн (+1,3 млн. грн). Крім того, на позабалансовий рахунок у 2018 році віднесено 5,6 млн. грн дебіторської заборгованості, з яких 5 млн. грн авансових внесків з податку на прибуток, що сплачені при виплаті дивідендів та не підлягають поверненню платнику податків.

Також, Відповідач зазначає, що Придніпровська залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зазначений перелік затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015.

Згідно з ч. 1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотне значення можуть мати обставини, які стосуються причин невиконання або неналежного виконання зобов`язання, незначного прострочення у виконанні зобов`язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо.

Відповідно до ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначені обставини, відсутність доказів негативних наслідків від несвоєчасної доставки вантажу, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, а також те, що порушення зобов`язання у даній справі не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, прострочення є незначним (від 1 до 6 діб), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру штрафу на 15 процентів та стягнення з Відповідача штрафу в сумі 235302,10 грн.

При цьому зменшення суми штрафу саме на 15 процентів, як вбачається з оскаржуваного рішення, здійснено господарським судом безпосередньо з урахуванням майнових інтересів обох сторін та відсутністю в матеріалах справи доказів на підтвердження завдання збитків Позивачу.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у даній справі відсутні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у справі №904/3544/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у справі №904/3544/19 залишити без змін.

Витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 21.11.2019.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд