ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. Справа№ 910/6117/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №04.2.2-20/2/1342 від 09.08.2019 (вх. №09.1-04.1/6525/19 від 20.08.2019) Виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019

у справі №910/6117/19 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Виконавчого комітету Полтавської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК"

про стягнення 198 659,52 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача - Паскевич Ю.О. довіреність № 04.2.2-20/2/2174вих від 27.09.18

від відповідача - не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Полтавської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" про стягнення 198 659, 52 грн, у тому числі 117 458, 40 грн - основного боргу, 73 558,88 грн - інфляційні втрати, 5 872, 92 грн - штрафу та 1 769, 32 грн - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань за договором № 55 від 29.05.2018 щодо передачі передплаченого позивачем товару - бензину.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 (повний текст складено 25.07.2019) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд з огляду на не доведення позивачем належними засобами доказування обставин невиконання відповідачем договору № 55 від 29.05.2018, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Виконавчий комітет Полтавської міської ради, 09.08.2019 подав апеляційну скаргу, просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/6117/19 скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні усіх обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, скаржник наполягає на тому, що місцевий господарський суд на підставі видаткової накладної № НКТ-001265 від 30.05.2018 дійшов неправильного висновку про фактичну передачу позивачу усього об`єму бензину, придбаного згідно договору № 55 від 29.05.2018. Апелянт вказує на те, що суд не прийняв до уваги те, що сторонами в п. 5.5 Договору узгоджено перебування на відповідальному зберіганні бензину на АЗС до фактичного його отримання згідно п. 10.3 Договору, а згідно названого пункту зобов`язання з передачі бензину діють до повного виконання зобов`язань учасником. Оскільки бензин не був отриманий позивачем в повному об`ємі, на переконання апелянта, з врахуванням приписів ч. 2 ст. 693 ЦК України та направлення відповідачу вимоги № 04.2.2-20/2/679 від 26.04.20219 про розірвання договору, він вправі вимагати стягнення вартості передплаченого але не отриманого бензину. На думку позивача, судом першої інстанції в порушення положень чинного процесуального закону не було надано належної оцінки представленим позивачем доказам щодо ухилення відповідача від виконання зобов`язань про повернення передплаченої суми не отриманого товару у разі розірвання договору, що зумовило прийняття невірного рішення.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №04.2.2-20/2/1342 від 09.08.2019 (вх. №09.1-04.1/6525/19 від 20.08.2019) Виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/6117/19. Відповідачу встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а учасникам справи процесуальний строк для подання заяв, клопотань, пояснень до 15.10.2019. Справу №910/6117/19 призначено до розгляду на 21.10.2019.

В судовому засіданні 21.10.2019 представник позивача надав усні пояснення по суті спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 розгляд справи відкладено на 18.11.2019 у зв`язку з неявкою відповідача.

Представник відповідача в судове засідання 18.11.2019 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даного учасника справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомлялось.

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 та від 21.10.2019 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua), а тому усі учасники справи мали змогу ознайомитися з текстом цих ухвал.

Отже відповідач не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух апеляційної скарги, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими їм процесуальними правами не скористалися.

Колегія суддів також зауважує, що згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що судом процесуальні документи направлялись за юридичною адресою відповідача - Товариства з обмеженою відповідальність «ТЕХОЙЛ НК»:01030,м. Київ, вул..Ярославів Вал, будинок 5-В, зазначеною товариством при підписанні договору, додаткових угод, у видатковій накладній та у рахунку - фактурі. Дана адреса значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час винесення рішення та перегляду справи в апеляційній інстанції, однак всі процесуальні документи що направлялися судом відповідачу повертаються з відміткою поштової установи «за терміном зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок щодо вручення».

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції, з врахуванням приписів ст.120 ГПК України вважає, що сторона належним чином повідомлена про розгляд справи в суді та з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи судом, враховуючи те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 18.11.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 173 ГК України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

29.05.2018 за результатами конкурсних торгів між Виконавчим комітетом Полтавської міської ради (позивач у справі, замовник за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" (відповідач у справі, учасник за договором) укладено договір № 55, відповідно до якого учасник зобов`язався поставити позивачу товар- 09132000-3 Бензин (бензин А-95) в кількості 30 000 літрів по Україні в кількості та якості у відповідності до умов договору, а замовник - прийняти та оплатити товар.

Відповідно до пункту 3.1 договору № 55 від 29.05.2018 сума договору становить 808 200, 00 грн. Ціна за одиницю товару склала 26,94 грн. за один літр бензину марки А-95 (пункт 3.2 договору) та може бути зменшена за узгодженням сторін.

Пунктом 5 договору сторони обумовили, що товар поставляється замовнику у червні-грудні 2018 року через мережу АЗС по всій території України шляхом передачі замовнику бланків дозволів внутрішнього обліку, емітованих учасником.

Бланк - документ одноразового використання, встановленого зразку та форми, що посвідчує право замовника або уповноваженої ним особи на одержання певної кількості та певної марки пального на АЗС.

Договором (п.5.4) сторони визначили, що право власності на 09132000-3 Бензин (бензин А-95) переходить до замовника в момент передачі бланків учасником.

Передача бланків та перехід права власності на відповідну кількість пального посвідчується видатковими документами (видатковими накладними, актами прийому передачі).З моменту переходу права власності на бензин та до моменту його фактичного отримання, з врахуванням умов п.10.3 договору, на АЗС, товар (бензин А-95) перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні учасника. Фактичне отримання бензину (А-95) на АЗС здійснюється по факту пред`явлення бланків.

Відповідно до п.10.3 договору сторони домовились, що в частині виконання зобов`язань учасника щодо передачі замовнику 09132000-3 Бензин (бензин А-95), право власності на який, відповідно до умов договору, перейшло до замовника договір діє у 2019 році до повного виконання зазначених зобов`язань учасником.

За правовою природою укладений між сторонами договір є змішаним, містить ознаки договору купівлі-продажу, що регулюється нормами ст.ст. 655,656,662-664 ЦК України та договору зберігання, правовідносини в даній частині договору регулюються положеннями глави 66 ЦК України.

За договором купівлі-продажу одна сторона зобов`язана передати товар у власність другій стороні - покупцеві, а покупець прийняти товар та оплатити його вартість. Обов`язок передати товар покупцю закріплено у ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар у строк, встановлений договором (ст.663 ЦК України).

На виконання договору Відповідач передав позивачу бензин в кількості 20.000 літров (акцептованих бланків - талонів) на суму 538 800, 00 грн, що підтверджено видатковою накладною № НКТ-001265 від 30.05.2018, рахунком-фактурою № НК-0001380 від 30.05.2018.Товар на суму 538 800, 00 грн оплачено позивачем платіжним дорученням № 403 від 30.05.2018.

14 грудня 2018 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди зменшити кількість та вартість бензину. Згідно означеної угоди кількість бензину А-95 становить 20 000 літрів по Україні, вартість склала 538 800, 00 грн.

Позивач стверджує, що він виконав обов`язки за укладеним договором в частині оплати товару повністю, однак фактично отримав бензин в кількості 15640 літрів на суму 421341,60 грн, решта товару за умовами договору знаходиться у відповідача на відповідальному зберіганні, але АЗС відмовляються відпускати товар за акцептованими відповідачем бланками -талонами, посилаючись на те, що останній в свою чергу не оплатив АЗС вартість товару. Факт відмові АЗС відпускати товар по бланкам -талонам ТОВ «ТЕХОЙЛ НК» підтверджено представленими в матеріалах справи Актами про відмову АЗС у фактичній передачі 09132000-3 Бензин (бензин А-95) Виконавчому комітету Полтавської міської ради за договором про закупівлю № 55 від 29.05.2018. Копії Актів від 16.11.2018, 26.11.2018,25.04.2019 наявні в матеріалах справи.

Колегія вважає помилковим висновок місцевого господарського суду, що підписанням видаткової накладної № НКТ-001265 від 30.05.2018 підтверджено виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо фактичної передачі товару позивачу, оскільки такий висновок суперечить умовам договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Отже, сторонами на підставі вільного волевиявлення узгоджено порядок передачі товару шляхом отримання бланків талонів та фактичної передачі бензину, який залишається на відповідальному зберіганні відповідача, через АЗС за пред`явленням акцептованих відповідачем талонів.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Договором сторони визначили, що товар до моменту фактичної передачі знаходиться у відповідача на відповідальному зберіганні. Відтак передачею бланків-талонів не відбулось фактичної передачі позивачу товару - 09132000-3 Бензин (бензин А-95).

Позивач посилаючись на часткове виконання відповідачем зобов`язання щодо фактичної передачі товару посилається на те, що судом не досліджено Акту звірки взаєморозрахунків між сторонами та вимоги позивача щодо виконання умов договору від 26.04.2019.

Колегія звертає увагу на те, що оскільки Акт звіряння взаємних розрахунків не підписано відповідачем він, є одностороннім розрахунком та не може бути належним доказом у справі.

В матеріалах справи наявна копія Вимоги №04.2.2-20/67 від 26.04.2019 позивача щодо виконання умов договору про закупівлю № 55 від 29.05.2018, якою позивач повідомив ТОВ "ТЕХОЙЛ НК" про розірвання договору, вимагає повернути кошти за неодержаний фактично товар в сумі 117458,4 грн, з урахуванням індексу інфляції в сумі 73,558,88грн, а також штраф в розмірі 5% в сумі 5872,92 грн. та 1769,32 грн -3% річних. Направлення вимоги відповідачу підтверджено представленими копіями фіскального чеку поштової установи та опису вкладення. До вимоги позивач долучив не використані номерні бланки-талони номіналом 10 літрів в кількості 264 штуки на 2640 літра (копії наявні в матеріалах справи), що підтверджує факт неотримання товару 09132000-3 Бензин (бензин А-95) фактично в кількості 2640 літра на суму 117458,40 грн.

Частиною 1 статті 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Договором сторони передбачили (п.6.3.3) обов`язок учасника забезпечити фактичну передачу бензину через АЗС замовнику або уповноваженій ним особі в наступному режимі -безперервно та цілодобово, за винятком випадків, коли роботу АЗС припинено в наслідок технічної перерви, технічної аварії або дії форс-мажорних обставин, у відповідності до кількості та номенклатури 09132000-3 Бензин (бензин А-95), визначених у пред`явлених бланках.

Пунктом 7.1 договору сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та договором.

Пунктами 7.2, 7.3 договору сторони передбачили, що у випадку порушення учасником умов п.6.3.3 договору , учасник зобов`язується сплатити замовнику штраф у розмірі 5 відсотків від загальної вартості 09132000-3 Бензин (бензин А-95) , у передачі яких замовнику або його уповноваженій особі було відмовлено.

Учасник крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.

Зважаючи на те, що докази, наявні в матеріалах справи, дозволяють в повній мірі встановити та оцінити обставини, які є предметом спору у даній справі колегія суддів дійшла висновку, що факт порушення відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю № 55 від 29.05.2018 підтверджено наявними у справі належними доказами, відтак позовні вимоги позивача в частині стягнення вартості фактично не переданого товару в сумі 117458,40 грн є обґрунтованими та доведеними. Враховуючи зазначене та умови п.п. 6.3.3, 7.2, 7.3 договору, колегія погоджується з доводами позивача про правомірність нарахування інфляційних втрат на суму вартості не отриманого товару в сумі 73558,88 грн, який нараховано за період з моменту відмови АЗС у видачі товару, оскільки нарахування інфляції передбачено умовами договору та штрафу у розмірі 5 відсотків в сумі 5872,92 грн. від суми вартості неотриманого товару (117458,40 грн).

Проте, колегія вважає необґрунтованим нарахування 3% річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки відповідальність за даною нормою застосовується до грошових зобов`язань, які у учасника за умовами договору на закупівлю відсутні, а повернення коштів в сумі вартості не переданого (фактично) товару за умовами укладеного між сторонами договору є майновою відповідальністю.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є необґрунтованими та помилковими, дійшла висновку про правомірність позовних вимог в частині стягнення вартості фактично не переданого товару в сумі 117 458 грн 40 коп з врахуванням індексу інфляцій в сумі 73 558 грн 88 коп та в частині нарахування штрафу в сумі 5872 грн 92 коп . В решта частини позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/6117/19 підлягає задоволенню частково. Суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/6117/19 задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/6117/19 скасувати частково, прийняти нове рішення.

3. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК» (01030, місто Київ, вул. Ярлославів Вал, 5-В; ідентифікаційний код 41486736) на користь Виконавчого комітету Полтавської міської ради (36000, Полтавська область, місто Полтава, вул. Соборності, 36; ідентифікаційний код 05384689) 117 458 (сто сімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн 40 коп боргу, 73 558 (сімдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп інфляційних втрат, 5872 (п`ять тисяч вісімсот сімдесят дві тисячі) грн 92 коп штрафу та 2953 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) грн 36 коп судового збору.

В решта частині позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК» (01030, місто Київ, вул. Ярлославів Вал, 5-В; ідентифікаційний код 41486736) на користь Виконавчого комітету Полтавської міської ради (36000, Полтавська область, місто Полтава, вул. Соборності, 36; ідентифікаційний код 05384689) 4430 (чотири тисячі чотириста тридцять) грн 04 коп. судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

6. Справу №910/6117/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 20.11.2019