ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019м. ДніпроСправа № 904/4287/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельне підприємство "МАРІЯ" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Спаська, буд. 5; ідентифікаційний код 25521556)

до Фізичної особи-підприємця Величка Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 35 828 грн. 00 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельне підприємство "МАРІЯ" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№4373/19 від 23.09.2019р.), в якій просить стягнути з відповідача - Фізичної особи-підприємця Величка Ігоря Олеговича 35 828 грн. 00 коп. - штрафні санкції (пеню) внаслідок невиконання зобов`язань щодо проведення робіт з будівництва та монтажу ангару відповідно до умов Договору від 01.06.2019р. на виготовлення ангара.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення відповідачу - Фізичній особі - підприємцю Величко Ігорю Олеговичу 01.10.2019р. ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2019р.(а.с. 56).

Суд вважає за необхідне також зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019р. у справі №904/5747/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства "Марія" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Спаська, буд. 5; ідентифікаційний код 25521556) до Фізичної особи-підприємця Величко Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 325 156 грн. 00 коп. позов задоволено частково; стягнено з Фізичної особи-підприємця Величка Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство "Марія" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Спаська, буд. 5; ідентифікаційний код 25521556) 88 556 (вісімдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят шість тисяч) грн. 00 коп. - пені (з 02.08.2018р. по 10.12.2018р.) та 1 328 (одна тисяча триста двадцять вісім) грн. 34 коп. - витрат по сплаті судового збору; в решті вимог за позовом відмовлено.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019р. у справі №904/5747/18, що набрало законної сили, встановлено, що:

- 01.06.2018р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельним підприємством "Марія", як замовником, та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем Величко Ігорем Олеговичем, як виконавцем, було укладено договір на виготовлення ангара (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується у відповідності до вимог замовника виконати роботи по виготовленню та комплектації готового виробу на об`єкті замовника за адресою: м. Новомосковськ, Дніпропетровської обл., вул. Спаська, 5 теплого ангару з профнастилу (0,35 х 6,35/15 х 11,75 м, висота 4 м (загальна), загальною площею 242 кв. м. (далі - ангар) у відповідності з умовами договору і технічного завдання, погодженого сторонами;

- Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами (пункт 8.1 Договору);

- відповідно до пункту 1.2 Договору замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи виконавцем у відповідності з умовами договору;

- згідно з пунктом 4.1 Договору вартість робіт визначених умовами договору складає 338 000 грн. 00 коп.;

- визначена в пункті 4.1 сума є сталою і включає в себе всі витрати виконавця по будівництву ангару на умовах, визначених договором, зокрема, проживання (пункт 4.2 Договору);

- пунктом 4.3 Договору сторони погодили, що оплата здійснюється замовником в наступному порядку: - після підписання договору замовник зобов`язується сплатити виконавцю суму коштів в розмірі 236 600 грн. на поточний рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ Приватбанк (, код банку 305299 видано клієнту Величко Ігор Олегович фізична особа-підприємець, ЄДРПОУ/ДРФО НОМЕР_1 ) протягом 3 банківських днів з моменту підписання договору в якості авансового платежу за роботу (підпункт 4.3.1 Договору); - замовник здійснює остаточний розрахунок в сумі 101 400 грн. на поточний рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ Приватбанк (, код банку 305299 видано клієнту Величко Ігор Олегович фізична особа підприємець, ЄДРПОУ/ДРФО НОМЕР_3 ) з виконавцем після прийому виконаних робіт, за умови відсутності будь - яких претензій зі сторони замовника до якості виконаних робіт (підпункт 4.3.2 Договору);

- відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру від 01.06.2018р. №9-00000002 на авансовий платіж за роботу відповідно договору №01.06 на загальну суму 236 600 грн. 00 коп.;.

- на виконання умов Договору позивачем було здійснено авансовий платіж у сумі 236 600 грн. 00 коп., про що свідчить платіжне доручення від 04.06.2018р. №235 з призначенням платежу «рах. №9-00000002 від 01/06/18 авансовий платіж за роботу згідно договору №01.06»;

- датою початку робіт є дата отримання авансового платежу виконавцем від замовника (пункт 3.1 Договору);

- згідно з пунктом 3.2 Договору виконавець зобов`язаний здійснити передбачені договором роботи по виготовленню та монтажу ангару в строк до 01.08.2018 року;

- відповідно до пункту 5.1 Договору прийняття замовником виконаних робіт здійснюється шляхом підписання акту прийому-передачі виконаних робіт;

- за пунктом 4.1 Договору виконавець зобов`язується, зокрема, виконати роботи в обсязі в строки визначені даними договором (підпункт 4.1.1 Договору);

- матеріали справи не містять доказів в підтвердження виконання відповідачем робіт у встановлений сторонами у Договорі строк - до 01.08.2018р.;

- у пункті 6.5 Договору сторони погодили, що у випадку порушення виконавцем строків виконання робіт, передбачених даним Договором, за виключенням випадків визначених в підпункті 4.2.1 Договору, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,2 відсотки від суми Договору за кожен день прострочення; сторони домовилися, що замовник має права утримувати будь-які суми, що підлягають оплаті виконавцю послуг згідно з цим Договором в рахунок погашення заборгованості, нарахованих штрафних санкцій (неустойка, пеня, штраф, інфляційні) виконавця без погодження останнього;

- згідно розрахунку пеня становить - 88 556 грн. 00 коп. грн. 08 коп. (з 02.08.2018р. по 10.12.2018р.).

Позивач нараховує відповідачу пеню за порушення строків виконання робіт, передбачених Договором, у розмірі 35 828 грн. 00 коп. за подальший період з 11.12.1018р. по 01.02.2019р.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Таким чином, пеня за порушення виконавцем (відповідачем у справі) строків виконання робіт, передбачених Договором, за подальший період з 11.12.1018р. по 01.02.2019р. становить 35 828 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 13Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За вимогами пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вимоги пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України та статті 74 Господарського процесуального кодексу України на стороні, що подала позов лежить зобов`язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір у сумі 1 921 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство "Марія" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Спаська, буд. 5; ідентифікаційний код 25521556) до Фізичної особи-підприємця Величка Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 35 828 грн. 00 коп. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Величка Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство "Марія" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Спаська, буд. 5; ідентифікаційний код 25521556) 35 828 грн. 00 коп. (тридцять п`ять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 00 коп. - пені та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

25.11.2019р.