ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2019 р. Справа№ 910/13320/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тищенко А.І.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Лантух Є.С. довіреність № 18-0014/37686 від 22.07.19

від відповідача 1: не з`явився,

від відповідача 2: не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 (повний текст складено 11.06.2019)

у справі №910/13320/18 (суддя Котков О.В.)

за позовом Національного банку України, м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант", м. Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Національний банк України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (далі - ТОВ "Колекторська компанія "Гарант", відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (далі - ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", відповідач 2) про визнання Договору №036 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" за Кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 та про зобов`язання ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" повернути ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно Договору № 036 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 1, укладаючи оспорюваний Договір цесії, допустив порушення Положення про застосування Національним банком заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №369 (у редакціях, що діяли до 22.09.2012), умов Договору про управління від 20.11.2013, вийшовши за межі своїх повноважень.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 позов задоволено повністю, визнано недійсним договір № 036 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 036 від 30.09.2015 про відступлення право вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008.

Задовольняючи позов місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем доведено у встановленому порядку порушення відповідачами вимог законодавства при укладенні оспорюваного Договору про відступлення права вимоги. Позовні вимоги про застосування наслідків недійсності (нікчемності) Договору про відступлення права вимоги також підлягали задоволенню, оскільки є похідними вимогами від основної - про визнання недійсним правочину.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у даній справі скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про визнання правочину недійним та застосування наслідків його недійсності - відмовити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що рішенням Національного банку України № 414 від 05.08.2015 ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" було надано дозвіл на проведення продажу активів Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у порядку передбаченому главою 10 розділу VI "Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства" затвердженим постановою правління Національного банку України №369 від 28.01.2001 (далі Положення №369) зі зменшенням вартості активів на 30%, а у випадку не продажу на повторних торгах з можливістю продажу фізичним та юридичним особам за ціною останнього аукціону. Також, апелянт посилається на відсутність порушення прав Національного банку України у даній справі та на те, що при вчиненні оскаржуваного правочину сторонами дотримано вимог ст. 203 Цивільного кодексу України. За твердженням апелянта, при укладенні оскаржуваного договору не було порушено порядку визначення ціни реалізації активів, встановленого Положенням №369.

Також апелянт зазначає, що сама по собі наявність у Національного банку України охоронюваного законом інтересу, як вигодонабувача, не може бути покладена в основу позовних вимог про застосування наслідків недійсності правочину. З урахуванням наведеного та умов п.7.2, 7.3 Договору управління №3960 від 20.11.2013, враховуючи встановлені межі відповідальності управителя перед Національним банком України, належним та ефективним способом захисту прав останнього є стягнення штрафу та/або збитків, а позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/13320/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано апелянту строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали, а також роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог ухвали суду від 01.07.2019 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги та 19.07.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подано докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 5 286,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/13320/18 та призначено справу до розгляду на 16.09.19.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019, справу №910/13320/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Тищенко А.І. та Куксова В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/13320/18, справу призначено до розгляду на 11.11.2019.

Явка представників сторін.

В судове засідання 11.11.2019 представники апелянта, відповідача 2 та третьої особи на стороні позивача не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили.

Представник позивача у судовому засіданні 11.11.2019 проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив апеляційний господарський суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

02.12.2009 постановою правління Національного банку України № 713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" (далі - АБ "Банк регіонального розвитку" прийнято рішення з 07.12.2009 відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації вказаного банку.

Процедура ліквідації банків здійснювалась відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Положення про застосування Національним банком заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 369 (в редакціях, що діяли до 22.09.2012).

20.11.2013 між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" (далі - установник управління, сторона-1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (далі - відповідач-2, управитель, сторона-2) та Національним банком України (далі - позивач, сторона-3) укладено договір про передавання в управління непроданих активів (далі - договір управління), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №3960.

Відповідно до п. 1.1. договору управління установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору (активи), а управитель приймає в управління активи і зобов`язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління (вигодонабувачі) відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів, перелік яких наведено в додатку 1 до цього договору. Вигодонабувачами за договором є кредитори установника управління, які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління (перелік вигодонабувачів) та розрахунки з якими не проведені.

Згідно п. 1.2. договору управління управитель є довірчим власником отриманих в управління активів. До управителя не переходить право власності на активи. Обмеження права довірчої власності управителя встановлюється цим договором і законодавством України.

Управитель зобов`язується здійснювати належне та ефективне управління активами особисто та виключно в інтересах вигодо набувачів (п.п. б п. 2.2. договору управління).

За умовами п. 2.4. договору управління управитель має право: володіти, користуватися і розпоряджатися активами відповідно до законодавства України та цього договору; бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, однією із сторін (учасників) яких є установник управління, а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є установник управління; на отримання винагороди та відшкодування витрат, які виникли в процесі управління активами, за рахунок одержаних від управління цими активами коштів у порядку та розмірах, визначених цим договором.

За змістом п. 2.5. договору управління Національний банк України зобов`язується: відкрити управителеві накопичувальний рахунок для зарахування коштів, що надходять у результаті управління активами, проведення розрахунків з вигодонабувачами, а також перерахування на поточний рахунок управителя винагороди і відшкодування суми витрат відповідно до цього договору; приймати рішення щодо погодження продажу управителем активів у двотижневий термін з дня надходження до Національного банку України відповідного звернення управителя.

Відповідно до п. 2.6. договору управління Національний банк України має право: вимагати від управителя будь-яку інформацію, потрібну для здійснення контролю за виконанням умов цього договору; здійснювати контроль за діяльністю управителя щодо проведення процедури управління активами і задоволення вимог вигодо набувачів та з цією метою проводити перевірки його діяльності відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно п. 3.1. договору управління передавання активів від установника управління управителю здійснюється за актом про приймання-передавання, у якому зазначається назва боржника, вид активу, його балансова вартість, вартість відповідно до виконавчих документів та за результатами незалежної оцінки, якщо така визначалася, перелік документів, які підтверджують право власності на активи, є підставою для стягнення коштів (договори, векселі тощо), свідчать про проведену установником управління претензійно-позовну роботу.

Продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із Національним банком України (п. 4.1. договору управління).

В п.п. 9.1., 9.5. договору управління визначено, що договір вважається укладеним з моменту підписання і діє протягом 3 (трьох) років. У разі якщо на дату закінчення дії договору інший управитель Національним банком України не визначений, термін дії договору продовжується до моменту передачі активів новому управителю.

Додатком № 1 до договору управління погоджено перелік непроданих активів, що передаються в управління іншій юридичній особі, відповідно до якого визначено передачу управителю прав кредитора за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб - боржників банку у кількості 88 договорів загальною сумою вимог у розмірі 87 731 589,17 грн., в тому числі за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008, укладеним між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_1 .

ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" звернулось до начальника Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду з листом-погодженням № 06/06-2014 від 06.06.2014 щодо одержання попереднього погодження на продаж активів, в якому просило надати попереднє погодження на відчуження активів, переданих в управління за договором управління шляхом їх самостійного продажу третім особам, за ціною не нижчою ніж визначена у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", складеним ТОВ "Приват-Консалтинг" станом на 14.05.2014. Вказаний лист був отриманий позивачем за вх. № 526/60795 від 10.06.2014, що підтверджується відповідним штампом на вказаному листі.

Листом № 55-013/34115 від 01.07.2014 позивач повідомив ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", що продаж активів банку, зокрема, майнових прав за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному главою 10 розділу VI Положення № 369, у зв`язку з чим повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження порядку продажу активів банку, наданий листом № 06/06-2014 від 06.06.2014.

ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" звернулося до начальника Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду з листом № 18/07-2014 від 18.07.2014 щодо одержання попереднього погодження на продаж активів, відповідно до якого зазначалось про те, що визначений приписами главою 10 розділу VI Положення № 369 порядок продажу активів встановлює відповідні вимоги до їх продажу ліквідатором, а не управителем, разом з цим, заявник просив надати попереднє погодження на відчуження активів, переданих в управління за договором управління шляхом їх самостійного продажу третім особам, за ціною не нижчою ніж визначена у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", складеним ТОВ "Приват-Консалтинг" станом на 14.05.2014.

У відповідь листом № 55-013/46775 від 22.08.2014 позивач повідомив ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", що для погодження комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем відчуження майна активів Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" управителю необхідно подати до Національного банку України документи відповідно до вимог глави 10 розділу VI Положення № 369, у зв`язку з чим вдруге повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження відчуження майна.

ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", у відповідності до пункту 10.7 глави 10 та пункту 13.11 глави 13 розділу VI Положення № 369, звернулось до начальника Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду із заявою № 10/825-Д від 13.11.2014 про надання погодження на продаж переданих в управління ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майнових прав, боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами (переданого в управління кредитного портфелю АБ "Банк регіонального розвитку") у кількості 88 одиниць, до якої було додано: висновок управителя про порядок, склад, умови та строки продажу; інформацію про майно (активи), яке пропонується для продажу; звіт про оцінку майнових прав - боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами; рецензію на звіт про оцінку майнових прав - боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами.

Як зазначили позивач та відповідач-1, 27.01.2015 ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" звернулося до позивача з заявою щодо уточнення кількості активів та погодження способу продажу активів, в якій просив:

- здійснити продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 2 802 119,00 грн. (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014);

- у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться провести повторний продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 961 483,30 грн. (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014);

- у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться надати Управителю можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов`язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною активу визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30% менша від ринкової ціни визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014).

Згідно Звіту про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", складеного оцінювачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Консалтинг", станом на 31.03.2015, було визначено, що ринкова вартість об`єкта оцінки - майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 86 одиниць, без урахування ПДВ, становить 1 961 476,00 грн.

28.04.2015 ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" звернулося до позивача з заявою щодо внесення змін до погодження способу продажу активів у зв`язку із проведенням нової оцінки, у відповідності до якої враховуючи сплив терміну дії попередньої оцінки та отриманням нового висновку на підставі п. 4.1. договору управління просив надати погодження на продаж активів (продаж майнових прав через відступлення права вимоги по кредитним договорам) у наступному порядку:

- здійснити продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 961 476,00 грн. (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015);

- у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться провести повторний продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 373 033,20 грн. (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015);

- у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться надати Управителю можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов`язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною актива, визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30 % менша від ринкової ціни визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015).

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України від 25.05.2015 № 255 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вирішено:

- погодити управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності за станом на 31.03.2015 на загальну суму 1 639 013,00 грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 76 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 27.01.2015, шляхом, проведення аукціону. У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону;

- відмовити у погоджені відчуження майнових прав за кредитними договорами: ОСОБА_3 договір від 05.12.2006 № 27/10-7211, ОСОБА_4 договір від 15.12.2003 № 27/10-7101, ОСОБА_5 договір від 01.11.2007 № 27/10-912П та договір від 25.12.2007 № 27/10-930А, ОСОБА_6 договір від 29.12.2006 № 27/10-746А, ОСОБА_7 договір від 31.07.2008 № 27/10-997П, ОСОБА_8 договір від 20.12.2005 № 11/02-814-КІ, ОСОБА_9 договір від 22.06.2007 № 11/03-28, ОСОБА_10 договір від 12.03.2007 № 20/Б.в., ОСОБА_11 договір від 14.12.2006 № 14/10-191.

10.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (замовник) та Українською універсальною товарною біржою (виконавець) укладено договір-доручення № 100 на проведення аукціону, відповідно до якого сторони зобов`язалися здійснити ділове співробітництво з використанням організаційно-правових механізмів аукціонних торгів з метою створення умов для забезпечення ефективності аукціонних торгів по продажу майна, що належить Акціонерному банку "Банк регіонального розвитку", а саме: лот №1 - майнові права на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 76 одиниць, з початковою ціною продажу у розмірі 1 639 013,00 грн. (без урахування ПДВ).

В газеті "Голос України", випуск за 13.06.2015 №104 (6108), та в газеті "Експрес об`ява", випуск за 18.06.2015 №22 (5079) було опубліковано оголошення щодо проведення 30.06.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1 639 013,00 грн.

30.06.2015 Українською універсальною товарною біржою було складено протокол №1 про хід аукціонних торгів які не відбулися, відповідно до якого визначено, що торги по лоту №1 не відбулись в зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

В газеті "Голос України", випуск за 03.07.2015 № 117 (6121) та в газеті "Експрес об`ява", випуск за 03.07.2015 № 25 (5082) було опубліковано оголошення щодо проведення 20.07.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1 147 309,10 грн.

20.07.2015 Українською універсальною товарною біржою було складено протокол № 1 про хід аукціонних торгів які не відбулися, відповідно до якого визначено, що торги по лоту № 1 не відбулись в зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

Рішенням Національного банку України № 414 від 05.08.2015 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вирішено погодити управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 на загальну суму 322 463,00 грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 10 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 12.06.2015, шляхом, проведення аукціону. У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону.

12.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (замовник) та Українською універсальною товарною біржою (виконавець) укладено договір-доручення № 14/1 на проведення аукціону, предметом якого є продаж майна, що належить АБ "Банк регіонального розвитку", а саме: "лот № 1 - Майнові права на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 10 одиниць, без урахування ПДВ".

14.08.2015 в газеті "Експрес об`ява" № 31 (5088) та 15.08.2015 в газеті "Голос України" № 150 (6154) були опубліковані оголошення щодо проведення 01.09.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 322 463,00 грн.

01.09.2015 Українською універсальною товарною біржою було складено протокол № 1 про хід аукціону торгів які не відбулися, згідно якого вказано, що торги по лоту № 1 не відбулись в зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

04.09.2015 в газеті "Експрес об`ява" № 34 (5091) та 05.09.2015 в газеті "Голос України" № 164 (6168) були опубліковані оголошення щодо проведення 21.09.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 225 724,10 грн.

21.09.2015 Українською універсальною товарною біржою було складено протокол № 1 про хід аукціону торгів які не відбулися, згідно якого вказано, що торги по лоту № 1 не відбулись в зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

30.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (далі - відповідач-2, управитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (далі -відповідач-1, новий кредитор) укладено договір № 036 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 (далі - договір відступлення), відповідно до умов якого управитель передає права кредитора шляхом відступлення права вимоги, а новий кредитор приймає всі права вимоги і стає новим кредитором за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008, укладеним між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_1 (позичальник), згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 12 942,00 доларів США.

Відповідно до п.п. 1.1.1. п. 1.1. договору відступлення одночасно з відступленням права вимоги за кредитним договором управитель (банк) відступає, а новий кредитор набуває усі права сторони договору та стає кредитором (заставодержателем, іпотекодержателем) за всіма договорами, що забезпечують виконання зобов`язань позичальника.

За умовами п. 1.2. договору відступлення, відступлення права вимоги за кредитним договором розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існуватимуть на момент відступлення права вимоги: право вимоги на суму основного зобов`язання по кредиту на момент підписання цього договору, суми нарахованих процентів за користування кредитом, пені та штрафів у разі їх нарахування та відсотків за користування кредитом у розмірі та у терміни, передбачені кредитним договором, а також на право вимоги виконання позичальником будь-яких інших обов`язків, передбачених кредитним договором.

Згідно п.п. 1.2.1. договору відступлення на день укладення даного договору розмір зобов`язань позичальника за кредитним договором складає 35 206,66 доларів США, що є еквівалентом 757 912,92 грн.

Пунктом п. 1.6. договору відступлення передбачено, що відступлення права вимоги за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 (отриманого управителем на підставі договору про передавання в управління непроданих активів, укладеного 20.11.2013 між банком, управителем та НБУ) здійснюється на платній основі за ціною 2500,00 грн.

Умовами п.п. 1.6.1. п. 1.6. договору відступлення визначено, що після підписання цього договору новий кредитор на протязі одного місяця перераховує управителю грошові кошти в сумі 2500,00 грн. на накопичувальний рахунок № 1 в Головному управління НБУ, МФО 321024 з посиланням в призначенні платежу на реквізити цього договору.

Підпунктом 1.6.2. п. 1.6. договору відступлення сторони погодили, що право вимоги до позичальника за кредитним договором виникає у нового кредитора одразу після укладення даного договору.

На підставі акту приймання-передачі від 30.09.2015 до договору № 036 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" передало, а ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" прийняло документи за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008, укладеним між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_1 , а саме: усі документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (управителем від банку на підставі договору про передання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; документи, що пов`язані із виконанням кредитного договору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний договір є недійсним з огляду на те, що при його укладенні порушено Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затверджене постановою правління Національного банку України № 369 від 28.08.2001 та умови договору про управління №3960 від 20.11.2013, у зв`язку із чим відчуження спірного активу було здійснено за нижчою вартістю, ніж було погоджено Національним банком України у рішеннях, та яка не відповідала оціночній вартості відображеній у Звіті про оцінку.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову Національного банку України у даній справі з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За змістом ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Згідно ч. 11 ст. 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у разі, якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи банку і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній Національним банком України юридичній особі, яка зобов`язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів банку за рахунок отриманих активів.

За змістом п.п. 13.1., 13.9. Глави 13 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою НБУ № 369 від 28.08.2001, ліквідатор у разі потреби передавання активів банку, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації банку, негайний продаж яких матиме наслідком істотну втрату їх вартості, в управління іншій юридичній особі звертається до Національного банку з відповідною пропозицією згідно ст. 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність". За результатами конкурсу між банком, Національним банком України і управителем укладається тристоронній договір. Договір про передавання в управління непроданих активів від імені Національного банку України підписує уповноважена посадова особа Національного банку України. Договір набирає чинності з дати його підписання.

За приписами ст. 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно. Законом чи договором управління майном можуть бути передбачені обмеження права довірчої власності управителя.

Частиною 5 ст. 1033 ЦК України встановлено, що управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 1037 Цивільного кодексу України управитель управляє майном відповідно до умов договору. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління.

В п. 2 договору управління встановлено обов`язок управителя у своїй діяльності дотримуватися вимог законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Пунктом 13.11. Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства визначено, що управитель відповідно до укладеного тристороннього договору: відкриває в Національному банку накопичувальний рахунок у порядку, установленому нормативно-правовими актами Національного банку; набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з Комісією Національного банку; задовольняє вимоги кредиторів банку.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, умовами п. 4.1. договору управління сторони визначили, що продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

Враховуючи вищевикладене, за умовами укладеного договору № 036 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 та відповідно до Положення № 369 від 28.08.2001, ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" з метою досягнення цілей укладення такого правочину - задоволення вимог кредиторів за рахунок таких активів повинно було отримати погодження Національного банку України при здійснені продажу або відступлення права вимоги даних активів.

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України від 25.05.2015 № 255 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вирішено:

- погодити управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності за станом на 31.03.2015 на загальну суму 1 639 013,00 грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 76 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 27.01.2015, шляхом, проведення аукціону. У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону.

Вказаним вище рішенням від 25.05.2015 № 255 відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" активів було обмежене погодженими порядком, умовами та ціною, а саме: шляхом продажу одним лотом на аукціоні із стартовою ціною у розмірі 1 639 013,00 грн. та, виключно, у випадку якщо такий аукціон не відбудеться - шляхом безпосереднього продажу майна фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону, проте Національним банком України не було надано (погоджено) можливості зміни визначеної в рішенні ціни продажу спірного майна.

В п. 10.10. Глави 10 "Погодження Національним банком порядку продажу майна (активів) банку, його складу, умов та строків придбання" унормовано, що ліквідатор має право прийняти рішення про повторний продаж активу на аукціоні (за конкурсом), якщо актив не було продано на попередніх торгах, зі зменшенням його початкової ціни, але не більше ніж на 30 відсотків, без повторного погодження з Національним банком.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015, складеного оцінювачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Консалтинг", вартість майнових прав окремо за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 (позичальник - ОСОБА_1 ) визначена у розмірі 3464,00 грн.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що відступлення права вимоги за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 відбулося за ціною 2500,00 грн. (п. 1.6. договору відступлення).

Разом з цим, погодження уцінки спірних активів на 30% від ринкової ціни, визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті, та здійснення продажу активів окремо по кожному кредитному договору, рішення Національного банку України № 255 від 25.05.2015 та № 414 від 05.08.2015 не містять.

Судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги заперечення відповідачів щодо можливості прийняття рішення про повторний продаж активу на аукціоні, якщо актив не було продано на попередніх торгах, зі зменшенням його початкової ціни не більше ніж на 30 відсотків, без повторного погодження з НБУ з посиланням на главу 10 Розділу VI Положення №369, оскільки відповідні повноваження належать ліквідатору банку. Так, відповідно до п.п.4.1, 4.2 глави 4 Розділу VI Положення ліквідатором може бути призначено особу, яка відповідає вимогам, установленим статтею 90 Закону про банки. Ліквідатором може бути фізична особа, яка: має досвід роботи не менше трьох років в аудиторській, юридичній або банківській сферах діяльності; була тимчасовим адміністратором цього банку.

В той же час, діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" регулюється главою 13 Розділу VI Положення № 369. Згідно п.13.2 глави 13 Розділу VI Положення юридична особа, яка претендує здійснювати управління непроданими активами банку (далі - управитель), має відповідати таким вимогам: банк, який надає послуги з довірчого управління коштами і цінними паперами за договорами з юридичними та фізичними особами, за умови, що він здійснює беззбиткову діяльність, дотримується економічних нормативів, забезпечує в повному обсязі формування резервів за активними операціями та не є об`єктом застосування заходів впливу щодо обмеження, зупинення чи припинення здійснюваних банком операцій; юридична особа, яка здійснює професійну діяльність щодо надання аудиторських, юридичних, консалтингових, фінансових послуг не менше трьох років, веде беззбиткову діяльність і не має заборгованості перед Державним бюджетом України та місцевими бюджетами.

Таким чином, ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" є управителем непроданих активів банку, а не ліквідатором, отже глава 10 Розділу VI Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства не розповсюджується на діяльність ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", відтак не підлягає застосуванню у даному випадку.

За таких обставин, при здійсненні продажу активів ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" не було наділене правом самостійного зменшення вартості активів на 30% у разі непроведення аукціонних торгів, у зв`язку з відсутністю учасників. При цьому, рішенням Національного банку України № 255 від 25.05.2015 було встановлено певні обмеження щодо реалізації активів банку.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" на виконання умов договору № 036 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 було надано платіжне доручення № 89 від 26.10.2018 на суму в розмірі 4000,00 грн. з призначенням платежу: "оплата по договорам цесії за відступлення права вимоги за кредитними договорами" та заяву від 27.10.2018 про зарахування коштів по договорам відступлення права вимоги (цесії), в той час як в п. 1.6. договору відступлення сторони погодили, що вартість права вимоги становить 2500,00 грн.

Місцевим господарським судом обгрунтовано не прийнято до уваги вказане платіжне доручення, як належний доказ на підтвердження здійснення оплати за оскаржуваним договором, оскільки з платіжного доручення № 89 від 26.10.2018 не вбачається здійснення оплати саме на виконання умов договору № 036 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008.

Разом з цим, за умовами пп. 1.6.1. п. 1.6. договору відступлення ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" повинне було здійснити оплату за відступлення права вимоги за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 протягом одного місяця з дня підписання договору, тобто у строк до 30.10.2015 року (включно).

У Звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015, складеному Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Консалтинг", визначення ринкової вартості майнових прав за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 (позичальник - ОСОБА_1 ) для їх відчуження здійснювалося виходячи із того, що сума заборгованості за кредитом становила 102 183,07 грн., тоді як в п.п. 1.2.1. договору відступлення було визначено, що розмір заборгованості за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 на день укладення такого договору (тобто станом на 30.09.2015) становить 35 206,66 доларів США, що еквівалентно 757 912,92 грн.

Таким чином, погоджуючи відчуження майнових прав за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" здійснювалося визначення вартості такого активу виходячи із того, що розмір вимоги за ним становить 102 183,07 грн., однак, за оскаржуваним договором було відчужено розмір вимоги, що становить 35 206,66 доларів США, що еквівалентно 757 912,92 грн., що дає підстави для висновку про невідповідність встановленої в договорі відступлення ціни продажу реальній ринковій вартості проданого активу, адже доказів її визначення у встановленому порядку (шляхом отримання висновку оцінювача виходячи із дійсної суми заборгованості) матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 10.13. Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства ліквідатор здійснює передавання майна (активів) покупцям після надходження коштів на накопичувальний рахунок або в касу банку. Ліквідатор передбачає таку умову в договорах про купівлю-продаж.

Рішеннями Національного банку України № 255 від 25.05.2015 та № 414 від 05.08.2015 "Про відчуження TOB "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", надано погодження на відчуження Управителем майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", при цьому визначено виключно умову щодо вартості продажу активу, а саме: "У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, Управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону".

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що укладення TOB "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" оскаржуваного договору №036 про відступлення права вимоги (цесії) від 25.05.2015 за кредитним договором №14/10-94 від 26.06.2007, тобто окремого активу, переданого в управління, здійснено з перевищенням своїх повноважень в порушення положень ст. 1037 ЦК України та п. 4.1 Договору управління та всупереч рішенню НБУ №255, що свідчить про недодержання при укладенні Договору відступлення встановлених ст. 203 ЦК України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним в силу приписів ст. 215 ЦК України.

Щодо вимог в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 036 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

За змістом ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відтак, встановлена судом недійсність договору № 036 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) в силу приписів ст. 216 ЦК України свідчить про відсутність правових підстав володіння ТОВ "Гарант" переданими йому ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документами на підтвердження спірних майнових прав, відтак, позовні вимоги Національного банку України в частині зобов`язання ТОВ "Гарант" повернути такі документи ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів апелянта в частині відсутності правових підстав у Національного банку України на звернення до суду з даним позовом, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Вирішуючи поданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Так, звертаючись до суду з даним позовом Національний банк України зазначав, що оспорюваним договором порушено його права та інтереси як органу, наділеного розпорядчими та контролюючими повноваженнями. Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим Постановою правління Національного банку України № 369 від 28.08.2001 року, Законом України "Про банки і банківську діяльність" на Національний банк України покладено функції розпорядчого органу з організації ліквідаційної процедури Банку та функції з нагляду та контролю за перебігом ліквідаційної процедури та ефективної роботи ліквідатора та Управителя, що дає безпосереднє право оскаржувати правочини Управителя по відчуженню активів Банку, вчинених всупереч положенням чинного законодавства.

В даному випадку, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що Національний банк України виступає особою, наділеною правом контролю за належним виконанням ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" взятих на себе зобов`язань за договором про передавання в управління непроданих активів від 20.11.2013, відтак, і правом на застосування визначених законодавством способів відновлення законності у випадку порушення управителем відповідних обов`язків.

Крім того, як вбачається із переліку вигодонабувачів до договору управління, розмір незадоволених вимог позивача до АБ "Банк регіонального розвитку" становить 44 790 784, 57 грн., які включені до п`ятої черги задоволення вимог, у зв`язку з чим питання щодо вартості відчуження відповідачем-1 активів безпосередньо впливає на повноту задоволення вимог позивача, як кредитора АБ "Банк регіонального розвитку".

Таким чином, враховуючи положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства щодо повноважень Національного банку України, як контролюючого органу, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність підстав для звернення до суду з вимогою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії), а тому заперечення апелянта в цій частині є необґрунтованими та не приймаються до уваги.

Щодо строку позовної давності, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

У поданому відповідачем 2 відзиві останній зазначив, що Національний банк України звернувся з позовною заявою з пропущеним строком позовної давності.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Матеріали справи свідчать, що оспорюваний договір № 036 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором № 11/21-70-КА від 15.09.2008 було укладено відповідачами 30.09.2015.

Звіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта-М" станом на 01.11.2015, в якому відображена інформація про сам лише факт відступлення права вимоги до боржника за кредитним договором, був поданий відповідачем 2 Національному банку України 06.11.2015.

Доказів на підтвердження того, що позивач міг дізнатися про укладення оспорюваного договору та його умови раніше вказаної дати відповідачами не надано.

З позовом до суду у цій справі позивач звернувся 05.10.2018 (згідно із штемпелем вхідної кореспонденції Господарського суду міста Києва на позовній заяві), тобто в межах встановленого законом строку для пред`явлення позову, а тому колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позовна давність позивачем не пропущена.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та вимоги законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи та не спростованими належним чином і у встановленому законом порядку, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS №005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/13320/18 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" - без задоволення.

Судові витрати.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант".

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/13320/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/13320/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/13320/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26.11.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді А.І. Тищенко

В.В. Куксов