ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. ОдесаСправа № 916/3406/13
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Щербатюк О.В.,

за участю представників сторін:

від ТОВ «ЮРГРУП» - Шахновський О.О. (за довіреністю),

від ФОП Захаренко В. Ю. - не з`явився,

від Юрчука Є. В. - Шахновський О.О. (за довіреністю),

від ОСОБА_1 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Захаренко Валерія Юрійовича

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.10.2019 про призначення експертизи, проголошену о 14:33:13 колегією суддів, у складі: головуючий суддя - Волков Р.В., судді: Цісельський О.В., Мостепаненко Ю.І., у м. Одесі, повний текст якої складено 17.10.2019

у справі № 916/3406/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП»

до Фізичної особи-підприємця Захаренко Валерія Юрійовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за Кредитним договором №11/К-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.03.2008,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП») (далі - ТОВ «ЮРГРУП», позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Захаренка Валерія Юрійовича (далі - ФОП Захаренко В.Ю., відповідач) та з урахування збільшення позовних вимог просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №11/К-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.03.2008 у сумі 305 597,28 дол. США, що за курсом НБУ станом на 09 грудня 2013 року становить 2 442 639, 06 грн.

16.11.2018 року позивач подав до суду клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що для визначення документальної обґрунтованості розміру заборгованості (кредитний договір від 17.03.2019р. №11/К-08-АПЗ) за кредитом та процентами необхідні спеціальні знання (т.6, а.с. 84-86).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.02.2019 року було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

23.09.2019 до господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист, що станом на 13.09.2019 грошові кошти від ТОВ «ЮРГРУП» за проведення економічної експертизи не надійшли, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Одеської області від 26.02.2019 залишаються без виконання, а матеріали справи повертаються до суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2019 року було призначено повторну судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвала мотивована тим, що неможливо всебічно та об`єктивно вирішити даний спір про стягнення заборгованості за кредитним договором №11/К-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.03.2008 без отримання висновків судової економічної експертизи.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ФОП Захаренко В.Ю. звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просив ухвалу скасувати, постановити судове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дана справа перебуває на розгляді господарського суду вже після її перегляду судом апеляційної та касаційної інстанції. За ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 вже було проведено судову економічну експертизу у даній справі. Питання, що ставились експерту на вирішення у 2016 році і ставиться наразі - є однаковими. Скаржник вважає, що вкотре зупинення провадження у справі порушує принцип розумності строків розгляду справи судом. Також, ФОП Захаренко В.Ю. зазначає, що у справі вже наявна первинна судова економічна експертиза та сторонами не було заявлено сумнівів щодо її правильності. Однак, на думку відповідача, судом з порушення вимог ст. 107 ГПК України, положень постанови Пленуму Вищого господарського суду України, без жодних на те підстав, призначено саме повторну експертизу. Представник позивача ані у своєму клопотанні, ані у судовому засіданні не просив суд призначити повторну експертизу, не наводив підстави для проведення повторної, додаткової, комплексної чи комісійної експертизи. Суд самостійно, з власної ініціативи, призначив у справі повторну судову експертизу. При цьому, не врахував, що для такої процесуальної дії має бути наявна сукупність умов, передбачених ст. 99 ГПК України та підстав, наведених у ст. 107 ГПК України (сумніви щодо правильності висновку експерта: необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо).

20.11.2019 до суду апеляційної інстанції від ТОВ «ЮРГРУП» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє зазначає, що апеляційна скарга ФОП Захаренко В.Ю. повністю співпадає з доводами та аргументами апеляційної скарги ФОП Захаренко В.Ю. на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.02.2019, правову оцінку яким було надано в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.04.2019. Так, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що місцевий господарський суд, дослідивши матеріали справи, виходячи з необхідності для всебічного, повного, об`єктивного розгляду судового спору та обґрунтованості визначення обставин справи призначив судову економічну експертизу, а зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали, судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, ч. 3 ст. 269 ГПК України. За таких обставин, на думку ТОВ «ЮРГРУП», доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та такою, що ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

В судове засідання 27.11.2019, не з`явились представники ФОП Захаренко В. Ю. та ОСОБА_1., хоча повідомлялись належним чином про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомили та правами, наданими ст. ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, не скористались.

Проте, така неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, як зазначалось ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що ФОП Захаренко В. Ю. та ОСОБА_1 належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про розгляд справи у відсутності представників ФОП Захаренко В. Ю. та ОСОБА_1

В судому засіданні 27.11.2019 представник ТОВ «ЮРГРУП» та ОСОБА_2 надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ТОВ «ЮРГРУП» та Юрчука Є. В., перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (ч. 2 ст. 99 ГПК України).

Згідно зі ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінка в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що до предмету доказування у даному спорі входить підтвердження позивачем суми заборгованості відповідача за Кредитним договором від 17.03.2008 №11/К-08-АПЗ. Відповідачем заявлена сума боргу не визнається.

Для вирішення питання про визначення документальної обґрунтованості заявленого розміру заборгованості за кредитом та процентами по даній справі вже була призначена судова економічна експертиза.

Так, в матеріалах справи наявний Висновок судової економічної експертизи, яка проводилась ОНДІСЕ МЮУ від 05.04.2017 за №1174/1175. Експертом було встановлено, що заявлена позивачем заборгованість за кредитом та процентами у розмірі 305 597,28 дол. США, в межах наданих матеріалів справи та додатково наданих сторонами документів, документально не підтверджується. В тому числі, встановити відповідність заявленої позивачем заборгованості умовами кредитного договору №11/К-08-АПЗ від 17.03.2008 (з урахуванням додаткових угод до нього), а також навести правильний розрахунок заборгованості за зазначеним кредитним договором станом на 04.06.2013 не надається за можливе (т.2 а.с. 225-244).

З вказаного висновку експерта вбачається, що запитувані ним додаткові матеріали для проведення експертизи не надавались, а експертиза відповідно до ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 проводилась за наявними матеріалами.

В клопотанні про призначення експертизи від 16.11.2018 позивач зазначив, що на момент постановлення ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 ПАТ «Автокразбанк» перестав бути кредитором за Кредитним договором від 17.03.2008 №11/К-АПЗ-08, оскільки 06.09.2016 право вимоги було відступлено на користь ТОВ «ЮРГРУП». Крім цього, позивач зазначив, що в постанові Вищого господарського суду України в даній справі від 30.11.2017 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції не було витребувано безпосередньо у ТОВ «Укрпромбанк» документи, необхідні для проведення судової експертизи, а ПАТ «Автокразбанк» такими повноваженнями не наділений. Незалучення ТОВ «ЮРГРУП» до участі у розгляді справи призвело до неможливості надати наявні у нього документи, які вимагалися експертом для проведення судової експертизи.

Судом апеляційної інстанції не було взято до уваги факт визнання боржником ФОП Захаренко В.Ю. факту отримання кредиту у розмірі 853 102,00 грн., що підтверджується позовною заявою боржника та обставинами справи № 22-28/8-09-222 Господарського суду Одеської області, які в силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинна на час перегляду справи касаційним судом) повинні були бути враховані судом та не підлягали повторному доказуванню.

Відповідно до статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

При новому розгляді даної справи в суді першої інстанції, позивачем в підготовчому засіданні подано нові докази, що не були надані ПАТ «Автокразбанк» та не були витребувані у ТОВ «Укрпромбанк», у зв`язку з чим експертному дослідженню підлягають нові документи, що ще не були дослідженні.

Однак, судова експертиза яка була призначена ухвалою суду першої інстанції від 26.02.2019, не була проведена у зв`язку з тим, що до експертної установи станом на 13.09.2019 не надійшли грошові кошти від позивача за проведення економічної експертизи.

Відповідно до частини 2 статті 107 Господарського процесуального кодексу України за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Законодавство України про судову експертизу складається із цього Закону, інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 № 144/5, зі змінами і доповненнями, далі - Інструкція), повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Так, повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об`єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об`єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

З ухвали господарського суду від 16.10.2019, якою призначено у справі повторну судову економічну експертизу, вбачається, що в судовому засіданні 16.10.2019 представник позивача наполягав на подальшому проведенні експертизи та зазначив, що рахунок щодо сплати судової економічної експертизи у найкоротший строк буде сплачено.

Враховуючи те, що вказівки, що містяться в постанові Вищого господарського суду України у даній справі підлягають врахуванню під час нового розгляду справи, зважаючи на те, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність з`ясування вказаних питань шляхом призначення у справі повторної судової економічної експертизи.

Водночас визнаються необґрунтованими посилання відповідача на затягування судового процесу у зв`язку з призначенням експертизи, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано саме на дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд), а не навпаки.

Разом із тим у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

За змістом статті 99 ГПК для з`ясування обставин, що мають значення для справи, і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких неможливо встановити відповідні обставини, суд призначає експертизу. При цьому у випадку призначення судової експертизи суд має право зупинити провадження у справі на час проведення експертизи на підставі пункту 2 частини 1 статті 228, пункту 6 частини 1 статі 229 ГПК.

Приймаючи до увагу ту обставину, що між сторонами існує спір щодо встановлення факту наявності та документально підтвердженого розміру дійсної суми заборгованості за Кредитним договором від 17.03.2008 №11/К-08-АПЗ, що входить до предмету дослідження у даній справі, а також з огляду на наявність сукупності умов, визначених ст.ст. 99, 107 ГПК України, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом вірно встановлено необхідність призначення повторної економічної експертизи з метою повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору, та залучення спеціальних знань експерта.

Оскільки судом обґрунтовано, із посиланням на норми ст.ст. 99, 100, 107 ГПК України, призначено у справі повторну судову економічну експертизу враховуючи, що для проведення експертного дослідження матеріали справи направляються до експертної установи, а тому у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно скористався правом, наданим йому п. 2 ч. 1 ст. 288 ГПК України, та зупинив провадження у даній справі у зв`язку з призначенням господарським судом повторної судової експертизи.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм процесуального права викладена в постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 922/4110/16 та № 911/3902/15 від 12.11.2018 у подібних правовідносинах.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали Господарського суду Одеської області від 16.10.2019 у справі № 916/3406/13.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 255, 269-271, 275, 276, 281-284 ГПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 16 жовтня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Захаренко Валерія Юрійовича - без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 28.11.2019.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.