ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. м.Київ Справа№ 910/17626/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання: Короля Д.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 27.11.2019 року у справі №910/17626/18 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Укрхімтрансаміак»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019, повний текст якого складено та підписано 19.09.2019

у справі №910/17626/18 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінжиніринг-Діагностика»

до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак»

про стягнення 451 412,65 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 у справі №910/17626/18 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінжиніринг-Діагностика" основний борг у сумі 414 113,57 грн, інфляційні втрати у сумі 27 599,06 грн, 3 % річних у сумі 9 292,03 грн, судовий збір у сумі 6 765,07 грн. У решті позовних вимог - відмовлено.

05.08.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінжиніринг - Діагностика" надійшла до Господарського суду міста Києва заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 24 315,60 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінжиніринг - Діагностика" про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково, присуджено до стягнення з Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінжиніринг-Діагностика" витрати на правничу допомогу у сумі 24 293,62 грн. У решті вимог щодо витрат на правничу допомогу - відмовлено.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції визнав подані позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу належними, а також визнав обґрунтованим розмір цих витрат у сумі 24 315,60 грн. При цьому, враховувавши те, що за результатами розгляду даної справи позов був задоволений частково, а витрати на правничу допомогу підлягають також пропорційному розподілу відповідно до ст.129 ГПК України, тому заяву про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнив частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Державне підприємство «Укрхімтрансаміак» звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/17626/18 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі. Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, прийняте з неповним з`ясуванням та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального права.

Додатково скаржник посилається на не дослідження судом першої інстанції наявності чи відсутності доказів на підтвердження фактичного здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 21.10.2019, апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/17626/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Кравчук Г.А., Куксов В.В.

У зв`язку з перебуванням судді Куксова В.В., який входить до складу колегії і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 24.10.19 по 29.10.19 включно, вирішити питання щодо відкриття апеляційного провадження у даній справі в межах строку визначеного ч.3 ст.262 ГПК України неможливо, тому апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/17626/18 передано на повторний автоматизований розподіл справи.

Так, за наслідками проведення перерозподілу апеляційної скарги Державного підприємствао «Укрхімтрансаміак» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/17626/18, відповідно до витягу з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 24.10.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді - Кравчук Г.А., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 28.10.2019 поновлено Державному підприємству «Укрхімтрансаміак» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/17626/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/17626/18; розгляд апеляційної скарги Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/17626/18 призначено на 27.11.2019 о 10:20 год.; встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

27.11.2019 у судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Представник позивача у даному судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстнції, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України витрати пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено вище, рішенням суду першої інстанції від 01.08.2019 у даній справі позовні вимоги задоволено частково.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та адвокатом Бовсунівським Олександром Володимировичем був укладений договір про надання правової допомоги №45 від 10.12.2018, у якому погоджено ставку гонорару адвоката за надання правничої допомоги у розмірі 881,00 грн за годину роботи. Гонорар сплачується клієнтом під час підписання акта прийому-передачі виконаних робіт (п.4.1, 4.2 договору) (а.с.160-163 т.1).

Також, в матеріалах справи міститься ордер на представництво інтересів позивача в суді адвокатом Бовсунівським О.В. (серія ЖТ №47120 від 22.12.2018) та свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Бовсунівському О.В. (серія ЖТ № 000774 від 27.04.2016) (а.с.164-165 т.1)

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано акт виконаних робіт від 02.08.2019 до договору про надання правової допомоги №45 від 10.12.2018 на суму 24 315,60 грн, у якому визначено найменування послуг (їх перелік), обсяг і кількість часу, витраченого адвокатом на надання позивачу професійної правничої допомоги (а.с.83-84 т.3).

Крім того, позивачем подано звіт щодо наданої адвокатом Бовсунівським О.В. правової допомоги на суму 24 315,60 грн, а також квитанцію до прибуткового касового ордера №02/08-1 від 02.08.2019 про оплату послуг правничої допомоги на суму 24 315,60 грн (а.с.81-82, 85 т.3).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України).

Аналогічної правової позиції дотримується об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши заначені вище докази виконаних робіт, колегією суддів встановлено, що в останніх міститься детальний опис виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), а також те, що розмір витрат на оплату цих робіт є співмірним із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої існтнції та затраченим ним часом на надання таких послуг.

Тобто, матеріалами справи містять всі необхідні докази в розумінні п.1 ч.2 ст.126 та ст.129 ГПК України, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, що мають бути сплачені.

Враховуючи наведене, колегією суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності обставин надання адвокатом скаржнику послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 24 315,60 грн.

Посилання скаржника на те, що позивачем на підтвердження доказів понесених ним витрат не надано суду видаткових касових орердерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату, колегією суддів відхиляються з урахуванням вищевикладеного та враховуючи наступне.

Розглядаючи довід скаржника щодо неналежності наданих суду доказів понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивачем, а саме квитанції до прибуткового касового ордеру №02/08-1 від 02.08.2019, колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, згідно з якою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У відповідності до п.п.23, 25 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017, касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки. Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що надана позивачем квитанція до прибуткового касового ордера, як первинний документ бухгалтерської звітності, за формою і змістом відповідає додатку 2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а також підтверджує понесення позивачем відповідних витрат.

Вказана правова позиція також узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №925/1090/18.

Доводи скаржника з приводу порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційних скаргах, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційних скаргах обставин.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/17626/18 залишити без задоволення.

2.Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2019 у справі №910/17626/18 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на Державне підприємство «Укрхімтрансаміак».

4.Матеріали справи №910/17626/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 28.11.2019.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук