Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. м. Житомир Справа № 906/585/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

секретар судового засідання: Стретович Н.К

за участю представників сторін:

від позивача: Бесараб О.Д. - довіреність №98/02-23 від 10.01.2019;

від відповідача: Подорожна Т.Л. - довіреність №2-03.09-06/21 від 04.01.2019;

від третіх осіб:

- Житомирська РДА: не прибув;

- Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова: Максимчук М.П. - довіреність

№519/432 від 07.02.2019;

- Відділ державної реєстрації Житомирської РДА Житомирської області: не прибув;

- КЕВ м. Житомира: Бобер А.В. - довіреність №419 від 28.01.2019.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Новогуйвинської селищної ради (смт. Новогуйвинське Житомирський район

Житомирська область)

до Житомирської районної ради (м.Житомир)

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача:

- Житомирська районна державна адміністрація (м. Житомир);

- Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова (м. Житомир)

- Відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації

Житомирської області (м. Житомир)

- Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира ( м. Житомир)

про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування запису про право

власності та витребування майна із чужого незаконного володіння

Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом до Житомирської районної ради про:

- визнання недійсним свідоцтва про право власності №33991573 від 23.02.2015 на нерухоме майно: загальноосвітню школу І-ІІ ступенів, загальною площею 1703 кв.м., за адресою Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Гуйва, вулиця Армійська, 25, видане Житомирській районній раді ;

- скасування запису про право власності №8818813 за територіальною громадою в особі Житомирської районної ради Житомирської області, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ;

- витребування із чужого незаконного володіння Житомирської районної ради будівлі загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, склад - "Б", гараж - "В", котельню з прибудовою - "Г", гараж - "Д", уборну - "У", загальною площею 1703 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська обл. АДРЕСА_1 р-н, смт. Гуйва, вул.Армійська, 25.

Ухвалою суду від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Житомирську районну державну адміністрацію, Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова, Відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області.

Ухвалою суду від 17.09.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення 25 сесії від 20.12.2001 Новогуйвинська селищна рада погодила передачу на баланс відділу освіти Житомирського району серед іншого і загальноосвітню школу 1-2 ступенів у смт. Гуйва. В процесі підготовки виготовлення документів, що посвідчують право власності на будівлю загальноосвітньої школи 1-2 ступенів у смт. Гуйва, Новогуйвинській селищній раді стало відомо, що 23.02.2015 відповідачу було видано свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна: загальноосвітню школу 1-2 ступенів загальною площею 1703кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та реєстраційною службою Житомирського районного управління юстиції Житомирської області здійснено державну реєстрацію права власності за територіальною громадою в особі Житомирської районної ради, індексний номер 33991726, про що внесено інформацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про право власності 8818813, згідно з яким за відповідачем зареєстровано об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 20, а саме приміщення загальноосвітньої школи загальною площею 1703кв.м., до складу якого також входить склад (літ. "Б"), гараж (літ."В"), котельня з прибудовою (літ."Г"), гараж (літ.Д"), уборна (літ."У").

Позивач стверджує, що державна реєстрація права власності на вказані приміщення за відповідачем була проведена з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, оскільки, на думку позивача, державному реєстратору не було подано повний перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав на вказаний об`єкт.

Виникнення права комунальної власності селищної ради на спірний об`єкт позивач обґрунтовує, зокрема актом приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, складеного між Житомирським КЕЧ району та Новогуйвинською селищною радою 20.09.2000, затвердженого Командувачем військами Північного оперативного командування 16.01.2001, згідно якого комісія, що створена відповідно до рішення Новогуйвинської селищної ради від 27.04.2000 провела обстеження неповної середньої школи в/містечко №81, селище Гуйва. Рішенням виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради №41 від 31.03.2015 даному об`єкту присвоєння адресу: смт. Гуйва, вул. Армійська, 25. Рішенням 25 сесії Новогуйвинської селищної ради від 20.12.2001 школу передано на баланс районного відділу освіти.

При цьому позивач зазначає, що об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого органу, за винятком випадків, передбачених законом. Звертає увагу суду, що між Новогуйвинською селищною радою та Житомирською районною радою не укладалися документи, які посвідчували б факт приймання-передачі спірного майна. Селищною радою також не приймалося жодних рішень про надання згоди на передачу спірного майна у комунальну власність Житомирської районної ради. А тому вважає, що речове право у відповідача виникло всупереч вимогам закону, в зв`язку з чим необхідно визнати недійсним свідоцтво про право власності №33991573 від 23.02.2015, видане державним реєстратором реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції та скасувати запис про право власності з індексним номером 8818813 від 23.02.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Оскільки позивач не передавав нерухоме майно у встановленому законом порядку, будівля загальноосвітньої школи 1-2 ступенів у смт. Гуйва перебуває у власності відповідача незаконно, позивач, посилаючись на ст.387 Цивільного кодексу України, вважає належним способом захисту витребування у відповідача спірного об`єкту нерухомого майна.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. У відзиві на позов відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що право на витребування майна з чужого незаконного володіння має виключно особа з відповідними правовстановлюючими документами, що беззаперечно підтверджують належність їй конкретно визначеного майна, яке було незаконно привласнено іншою особою. Проте позивачем такі документи не надано. Вважає, що надані позивачем документи є лише другорядними матеріалами, які не є підставою виникнення будь-яких прав на об`єкти, що в них вказані, а твердження позивача про те, що Житомирською районною радою спірне майно набуте безпідставно всупереч закону, є некоректним та таким, що не відповідає дійсності. В обґрунтування заперечень на позов відповідач посилається на рішення Житомирської районної ради від 25.12.2001 "Про розмежування майна комунальної власності між власністю територіальних громад", відповідно до якого Гуйвинську школу І-ІІ ступенів включено до переліку майна спільної власності територіальних громад сіл та селищ Житомирського району. Зважаючи на вимоги чинного законодавства України, яке діяло на той час, Житомирською районною радою прийнято рішення, яким Гуйвинську школу І-ІІ ступенів, як об`єкт нерухомого майна, передано у спільну власність територіальних громад сіл та Житомирського району, а згодом 23 лютого 2015 року оформлено і свідоцтво про право власності на цей об`єкт нерухомого майна за територіальною громадою в особі Житомирської районної ради. Відтак вважає, що права позивача не порушені. Крім того заявив клопотання про застосування строку позовної давності.

Представник третьої особи (Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова) проти позову заперечив з підстав, викладених у письмову поясненні на позов. Підтримав доводи відповідача. Вважає, що Житомирська районна рада встановленим порядком відповідно до діючого на той час законодавства прийняла на баланс Гуйвинську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів та відповідно до покладених на неї обов`язків здійснювала відповідне фінансування даного об`єкту, що передбачено статтею 88 цього Бюджетного кодексу України. Також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Представник третьої особи (КЕВ м. Житомир) проти позову заперечив, також підтримав заяву відповідача про пропуск позивачем стоку позовної давності.

Представники третіх осіб (Житомирської районної державної адміністрації та відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області) в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статей 2, 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до статті 16 цього закону матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Житомирською районною радою на 15 сесії 23 скликання 25.12.2001 на виконання Указу Президента України "Про деякі заходи щодо поліпшення умов господарювання недержавних сільськогосподарських підприємств" № 398/2000 від 09.03.2000, враховуючи рішення Житомирської районної ради народних депутатів 13 сесії 21 скликання від 16.02.1993, розглянувши відповідні рішення сільських, селищної рад, керуючись статтями 43, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтями 88, 89 та ч. 5 ст. 6 Прикінцевих Положень Бюджетного кодексу України, прийнято рішення "Про розмежування майна комунальної власності між власністю територіальних громад", відповідно до якого Гуйвинську школу І-ІІ ступенів включено до переліку майна спільної власності територіальних громад сіл та селищ Житомирського району (пункт 25 Додатку 1, а.с.116-117 т.1).

Відповідно до статті 89 Бюджетного кодексу України № 2542-ІІІ від 21.06.2001р. (у редакції 2001 року, яка діяла на дату прийняття вказаного вище рішення 15 сесії 23 скликання 25.12.2001) до видатків, які здійснюються з районних бюджетів, належать видатки на освіту, а саме на загальну середню освіту: загальноосвітні навчальні заклади (підпункт б пункту 2 частини 1 статті 89). А відповідно до ч. 5 ст. 6 Прикінцевих Положень Бюджетного кодексу України до 1 березня 2002 року виникло зобов`язання передати бюджетні установи відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного цим Кодексом.

Стаття ж 88 цього Бюджетного кодексу України передбачала, що із бюджетів сіл та селищ видатки на загальну середню освіту спрямовуються виключно на школи-дитячі садки, об`єктом якого Гуйвинська школа І-ІІ ступенів не була, а з моменту набрання чинності цим Бюджетним кодексом повноваження щодо утримання закладів загальної середньої освіти, загальноосвітніх навчальних закладів перейшли на районний рівень.

Відповідно до рішення Житомирської районної ради від 14.06.2002 "Про делегування повноважень районній державній адміністрації" вирішено передати РДА повноваження щодо управління майном, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ району, окрім функцій, пов`язаних зі зміною форм власності (а.с.112 т.1.

Рішенням Житомирської районної ради №73 від 08.04.2011 "Про затвердження переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ району" затверджено перелік об`єктів установ, організацій та підприємств з усіма основними засобами, що закріплені за ними на праві господарського відання, оперативного управління, цілісних майнових комплексів підприємств та окремих об`єктів нерухомості, що належать до об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ Житомирського району, в т.ч. Гуйвинська школа (а.с.122-125 т.1). У роботі даної сесії районної ради також брав участь представник Новогуйвинської селищної ради, що відображено у протоколі сесії ради від 08.04.2011.

Рішенням Житомирської районної ради №154 від 18.11.2011 районною радою делеговано районній державній адміністрації повноваження з управління усіма закладами освіти, що належать до спільної власності територіальних громад сіл та селищ району (а.с.114).

З врахуванням зазначеного рішення ради відділ освіти Житомирської районної державної адміністрації виступив замовником виготовлення технічного паспорту на Гуйвинську школу І-ІІ ступенів від 15.10.2014 (а.с.101-106 т.1).

В подальшому, 23.02.2015 відповідачем отримано свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна: загальноосвітню школу 1-2 ступенів загальною площею 1703кв.м. за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт.Гуйва, вул. Армійська АДРЕСА_2 , за територіальною громадою в особі Житомирської районної ради, індексний номер 33991726 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності 8818813.

Частиною 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування та оренду.

Так, на засіданні робочої групи з питань використання майна Житомирської районної ради, що відбулось 17.03.2015, вирішено надати дозвіл на передачу в оренду нежилого приміщення Гуйвинської ЗОШ І-ІІ ступенів, яка знаходиться на балансі відділу освіти Житомирської РДА, за адресою: смт.Гуйва, вул.Армійська,25, для розміщення 190 навчального центру Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова Державного університету телекомунікацій для підготовки військових фахівців для підрозділів Збройних Сил України з 26.03.2015 року (а.с.111 т.1).

26.03.2015 між відділом освіти Житомирської РДА та квартирно-експлуатаційним відділом міста Житомир було укладено договір оренди нерухомого майна №77/183, про передачу в строкове платне користування нежитлового приміщення за адресою: Житомирська АДРЕСА_1 .Гуйва, вул. АДРЕСА_2 , що знаходиться на балансі відділу освіти Житомирської РДА, загальною площею 1703кв.м.

Згідно рішення Житомирської районної ради №474 від 03.11.2017 Гуйвинську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів передано в довгострокову оренду терміном на 15 років Житомирському військовому інституту ім. С.П. Корольова (а.с.40 т.1), на підставі якого 21.11.2017 укладено відповідний договір оренди нерухомого майна (а.с.62-65 т.2).

Позивач вважає, що даними діями відповідача порушено його право власності на нерухоме майно - будівлю загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно із статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Разом з цим, для застосування ст.387 ЦК необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником нерухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Відповідач зазначає у якості підстави набуття за ним права власності на майно, що є предметом спору, акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 16.01.2001, згідно якого комісія, що створена відповідно до рішення Новогуйвинської селищної ради від 27.04.2000, провела обстеження неповної середньої школи в/містечко №81, селище Гуйва.

Разом з тим, зазначеним рішенням Новогуйвинської селищної ради від 27.04.2000 вирішено прийняти на баланс селищної ради приміщення Гуйвинської школи (а.с.191 т.1), а рішенням від 20.12.2001 Новогуйвинська селищна рада погодила передачу школи на баланс відділу освіти Житомирського району (а.с.28 т.1).

Інші докази на підтвердження права власності на спірне майно позивачем суду не надано.

Суд вважає помилковим посилання позивача на вказаний акт приймання-передачі як на підтвердження свого права власності на спірне майно, оскільки факт передачі нерухомого майна за актом приймання-передачі не є доказом наявності у сторони права власності на це майно. Акт приймання-передачі майна не виключає наявність у особи, яка його прийняла, іншого правового титулу щодо цього майна, як то право оперативного управління, право користування, тощо, що не є тотожним праву власності.

Частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Позивачем також не надані суду докази того, що стосовно даного спірного майна ним вживалися заходи щодо реєстрації за ним права власності.

Судом критично оцінюються докази, надані позивачем на підтвердження права власності на спірне майно, як то рішення виконавчого комітету №52 від 16.09.1999 "Про прийняття на баланс селищної ради приміщень Гуйвинської та Озерненської шкіл та Озерненського дитячого садка" та протокол засідання виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради №9 від 16.09.1999 щодо прийняття на баланс селищної ради приміщення Гуйвинської школи, адже перебування спірного об`єкту на балансовому обліку Новогуйвинської селищної ради не є ознакою його права власності на цей об`єкт.

Баланс підприємства є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна, але не є доказом перебування майна у власності чи володінні особи.

Інші докази на підтвердження за позивачем права власності на спірне майно матеріали справи не містять.

На вимогу суду матеріали реєстраційної справи відділом державної реєстрації Житомирської РДА не надані. Натомість надійшов лист про відсутність даної реєстраційної справи в архіві відділу державної реєстрації (а.с.162 т.1).

З врахуванням викладених обставин справи та за відсутністю у Новогуйвинської селищної ради належних правовстановлюючих документів на спірне майно, суд дійшов висновку, що права Новогуйвинської селищної ради, на захист яких подано цей позов, не порушені.

Одночасно слід зазначити, що підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння (це факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача, інше).

Враховуючи те, що позивачем перш за все не доведено належними та допустимими доказами право власності на спірне майно, яке він просить витребувати у відповідача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо витребування майна з чужого незаконного володіння та відмову у задоволенні позову в цій частині.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Обов`язок доказування, відповідно до п.3 ч.2 статті 129 Конституції України та статті 74 ГПК України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки матеріали справи не містять правовстановлюючих документів, інших доказів, які б свідчили про набуття Новогуйвинською селищною радою права власності на спірне майно, суд вважає недоведеним порушення прав позивача у спірних правовідносинах, що виключає задоволення позовних вимог відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України (Аналогічна позиція щодо застосування норм права викладена у постанові КГС ВС від 23.05.2018 у справі № 916/1166/17).

Що стосується позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд зазначає, що ці вимоги є похідними від вирішення спору про право власності, а тому також є безпідставними.

При цьому суд зазначає, що відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на нерухомі речі, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним органом. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що супроводжується внесенням даних до відповідного Державного реєстру. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Видача свідоцтва про право власності передбачено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (у редакції видачі спірного свідоцтва), яким визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

З висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.04.2018 у справі №917/927/17 слідує, що свідоцтво про право власності не породжує виникнення відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Отже, оскільки рішення ради, яке стало підставою для видачі оскаржуваного свідоцтва про право власності та реєстрації речових прав на нерухоме майно, не скасоване та є чинним, відсутні підстави для визнання свідоцтва недійсним.

Судом також приймається до уваги, що дії державного реєстратора щодо внесення запису до Державного реєстру прав позивачем не оскаржувались.

Щодо заяви відповідача та третьої особи про застосування строків позовної давності суд зазначає таке.

У Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 цього кодексу). Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю 3 роки (ст.257 ЦК).

Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Для правильного застосування ч.1 ст.261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Виходячи з вимог ст.261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого останній звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Судом встановлено, що правові підстави для задоволення позовних вимог Новогуйвинської селищної ради відсутні, тому суд відмовляє в задоволенні позову за його необґрунтованості та не застосовує положення законодавства щодо строку позовної давності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові - судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Новогуйвинської селищної ради до Житомирської районної ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування запису про право власності та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.11.19

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (12441, Житомирська область, Житомирський район, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, 5)

3 - відповідачу (- 10003, м. Житомир, вул. Лесі Українки, 1)

4 - Житомирська районна державна адміністрація (10003, м. Житомир, вул. Лесі Українки, 1 - рек. з повід.)

5 - Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова (10004, м. Житомир, проспект Миру, 22)

6 - Відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області (10014, м. Житомир, м-н

С.П.Корольова, 3/14 - рек. з повід.)

7 - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира (10014, м. Житомир, вул. Д. Донцова, буд. 20)