ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. Справа № 924/972/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., секретаря судового засідання Янишиної Н.І., розглянувши матеріали справи

за позовом селянського (фермерського) господарства "Маяк", с. Червона Чагарівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

до Колибаївської сільської ради, с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 31,80 га в межах згідно з планом, розташованої на території Колибаївської сільської ради, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право постійного користування землею №ХМ 00027, на підставі рішення 6-ої сесії Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області,

представники сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: Богутський А.В. - згідно довіреності №б/н від 15.10.2019 року;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати право постійного користування земельною ділянкою площею 31,80 га в межах згідно з планом, розташованої на території Колибаївської сільської ради, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право постійного користування землею №ХМ 00027, на підставі рішення 6-ої сесії Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.06.1991 року рішенням 6-ої сесії Кам`янець-Подільської районної ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області «Про надання земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства», на підставі ст.ст. 19, 50-52 Земельного кодексу України, надано в постійне користування громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 27,5 га для ведення селянського (фермерського) господарства на території Колибаївської сільської ради; 31.01.1995 року ОСОБА_1 отримав Державний акт на право постійного користування землею серії ХМ 00027. В подальшому, 28.12.1994 року ОСОБА_1 зареєстрував власне селянське (фермерське) господарство «Маяк»

07.02.1997 року рішенням одинадцятої сесії Ради ХХІІ скликання відведено селянському (фермерському) господарству «Маяк» в постійне користування додатково земельну ділянку площею 4,3 га. Позивачем 29.06.2016 року зареєстровано у Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 31,8 га, яка розташована за межами населених пунктів Колибаївської сільської ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, на праві постійного користування.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, а 04.04.2018 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1932-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельну ділянку площею 31,8 га передано Колибаєвській сільській раді Колибаївської об`єднаної територіальної громади. При цьому, 13.12.2018 року державним реєстратором під час реєстрації за Колибаївською сільською радою земельної ділянки площею 31,8 га не перенесено розділ з Державного земельного кадастру про право постійного користування селянського (фермерського) господарства «Маяк». Викладене, на переконання позивача, свідчить про порушення права останнього на постійне користування земельною ділянкою площею 31,80 га в межах згідно з планом, розташованою на території Колибаївської сільської ради, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право постійного користування землею №ХМ 00027, на підставі рішення 6-ої сесії Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2019 року відкрито провадження у справі за позовом селянського (фермерського) господарства "Маяк", с. Червона Чагарівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до Колибаївської сільської ради, с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 31,80 га в межах згідно з планом, розташованої на території Колибаївської сільської ради, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право постійного користування землею №ХМ 00027, на підставі рішення 6-ої сесії Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, причин не вказав; належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи судовою повісткою від 05.11.2019 року. Частиною статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

З вищевикладених положень законодавства, враховуючи належне повідомлення позивача та не зазначення ним причин неявки, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності позивача.

Відповідач у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву від 15.10.2019 року просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень наголошує, що оскільки право користування земельною ділянкою у ОСОБА_1 виникло лише на підставі державного акту, без укладення відповідного договору із власником землі, таке право припинилось у зв`язку зі смертю користувача та не перейшло до його спадкоємців.

Позивач у запереченні на відзив вважає доводи відповідача не обґрунтованими. Зазначає про неправомірність посилань на правову позицію, викладену у постановах ВСУ у справах №№6-3113цс15 та 6-2329цс16. Натомість, наголошує на правових позиціях ВП ВС у справі №348/992/16-ц та справі №317/2520/15-ц.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Шушкову ОСОБА_2 , на підставі рішення 6-ої сесії Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації №3 від 27.06.1991 року, видано державний акт №00027 на право постійного користування земельною ділянкою площею 27,5 га, розташованою на території Колибаївської сільської Ради народних депутатів, для ведення селянського (фермерського) господарства. На підставі розпорядження РДА №160р від 09.06.1997 року збільшено територію на 4,3 га.

Згідно із висновком одинадцятої сесії Ради ХХІІ скликання від 07.02.1997 року «Про розширення селянського (фермерського) господарства «Маяк» с. Чагарівка», відведено в постійне користування селянському (фермерському) господарству «Маяк», с. Чагарівка (голова ОСОБА_1 ) для розширення господарства земельну ділянку загальною площею 4,301 га. Комісією, створеною розпорядженням райдержадміністрації від 23.02.1996 року, проведено вибір і обстеження земельної ділянки, передбаченої до відведення для розширення селянського (фермерського) господарства «Маяк» гр. ОСОБА_1 на території Колибаївської сільської ради, про що складено відповідний акт.

Як вбачається із статуту селянського (фермерського) господарства «Маяк», затвердженого членами зборів селянського (фермерського) господарства «Маяк» 24.12.2015 року, засновниками господарства «Маяк» є громадянин України ОСОБА_1 . Членами фермерського господарства є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1

Селянське (фермерське) господарство «Маяк» звернулось із заявою від 13.06.2016 року на виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки натурі (на місцевості), яка розташована на території Колибаївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області для ведення фермерського господарства, площею 31,8000 га.

Інженером-землевпорядником розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення фермерського господарства селянському (фермерському) господарству «Маяк», що розташована на території Колибаївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 29.06.2016 року, земельна ділянка площею 31,800 га, кадастровий номер :08:003:0001, перебуває у державній власності; постійний землекористувач селянське (фермерське) господарство «Маяк» на підставі рішення Кам`янець-Подільської РДА від 27.06.1991 року №3.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1932-СГ від 04.04.2018 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано Колибаївській сільській раді Колибаївської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 584,2726 га, які розташовані (за межами населених пунктів) на території Колибаївської об`єднаної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в тому числі, земельну ділянку площею 31,8000, кадастровий №:08:003:0001, для ведення фермерського господарства.

10.12.2018 року земельну ділянку площею 31,8 га, кадастровий номер :08:003:0001, зареєстровано на праві комунальної власності за Колибаївською сільською радою.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 11.03.2016 року, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З вищевикладеного, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, чинного з 01.01.2002, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Цією ж статтею визначено чіткий перелік суб`єктів, що набувають право постійного користування земельною ділянкою. Передача земельної ділянки у постійне користування громадянам чи юридичним особам приватного права не передбачена.

Пунктом 6 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-17/2005 (22.09.2005 № 5-рп/2005) положення пункту 6 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавства, організаційного та фінансового забезпечення та пункту 6 постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу", визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність або користування на праві оренди.

Як свідчать матеріали справи, громадянину ОСОБА_1 , засновнику фермерського (селянського) господарства «Маяк», на підставі рішень Колибаївської сільської ради народних депутатів від 1991 року та розпорядження РДА від 09.06.1997 року, надано в постійне користування земельні ділянки площею 27,5 га та 4,3 га, загальною площею 31,8 га.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року громадянин ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.03.2016 року.

Судом встановлено та не спростовано позивачем, що з моменту набрання 01.01.2002 чинності Земельним Кодексом України право власності або право оренди на надану йому у постійне користування земельну ділянку переоформлено не було.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

За змістом ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 31 ЗК України землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянами, в тому числі тих, що перебувають у їх користуванні, а також у разі зацікавленості громадян в їх одержані для ведення фермерського господарства, визначений в ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції Закону № 1066-VI від 05.03.2009) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі статтею 126 цього Кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

За змістом ст.ст. 19, 20 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Майно фермерського господарства належить йому на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання. Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

В свою чергу, згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно із ч. 1 ст. 407 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Із змісту ч. 2 ст. 407 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 102-1 Земельного кодексу України слідує, що право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Із аналізу ст.ст. 7, 8, 19 Закону України «Про фермерське господарство», ст. 22 Земельного кодексу України слідує, що до складу майна фермерського господарства може входити право користування землею сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності, що надана громадянам.

Право користування земельною ділянкою, що виникло у фізичної особи - громадянина на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

Аналогічні правові висновки містяться в Постановах Верховного Суду України від 05.10.2016 у справах № 181/698/14-ц та № 6-2329цс16 відповідно, від 23.11.2016 № 6-3113цс-16, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018.

Приймаючи до уваги те, що спірна земельна ділянка надавалась у постійне користування громадянину ОСОБА_1 , вона не входить до складу майна фермерського господарства, тому не може використовуватись С(Ф)Г «Маяк» після смерті ОСОБА_1 , адже будь-які права приватних осіб щодо вказаної земельної ділянки припинились зі смертю належного користувача.

Судом також приймається до уваги, що після набрання 01.01.2002 чинності Земельним кодексом України, ОСОБА_1 право власності або оренди на земельну ділянку, передану йому у постійне користування на підставі державного акту на право постійного користування землею, за життя переоформлено не було. Договори, які б передбачали можливість передачі в порядку спадкування права користування землею сільськогосподарського призначення (емфітевзис) між власником земельної ділянки та ОСОБА_1 свого часу не укладалися. З часу його смерті Селянським (фермерським) господарством «Маяк» дій щодо оформлення прав на земельну ділянку також не вчинялося.

З вищевикладеного, судом не здобуто доказів на підтвердження переходу обов`язків землекористувача спірної земельної ділянки від ОСОБА_1 до створеного ним селянського (фермерського) господарства «Маяк».

Щодо посилань позивача на постанову ВП ВС у справі №317/2520/15-ц та №348/992/16-ц, суд зауважує, що вказані справи стосувались права оренди земельної ділянки, а не права постійного користування.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи все вищенаведене, в позові селянського (фермерського) господарства "Маяк", с. Червона Чагарівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до Колибаївської сільської ради, с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 31,80 га в межах згідно з планом, розташованої на території Колибаївської сільської ради, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право постійного користування землею №ХМ 00027, на підставі рішення 6-ої сесії Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові селянського (фермерського) господарства "Маяк", с. Червона Чагарівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до Колибаївської сільської ради, с. Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 31,80 га в межах згідно з планом, розташованої на території Колибаївської сільської ради, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до Державного акту на право постійного користування землею №ХМ 00027, на підставі рішення 6-ої сесії Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, відмовити.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.11.2019 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Віддрук. у 4 прим.: 1 - до справи; 2, 3 - позивачу (32370, Хмельницька АДРЕСА_1 -Подільський район, с. АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 ) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу (32370, АДРЕСА_1 ) - рек. з пов. про вручення.