ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3158/19

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Чистякової І.О.
без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ідентифікаційний код 00131954)
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ідентифікаційний код 07923280) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )
про стягнення 5242,19 грн.
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про стягнення заборгованості по пені у розмірі 3974,89 грн. (за період з 01.03.2019 по 17.07.2019), 3% річних у розмірі 353,32 грн. (за період з 01.03.2019 по 24.07.2019) та інфляційних у розмірі 913,98 грн. (за період з березня 2019 року по червень 2019 року включно).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору про постачання електричної енергії № 763-069 від 01.08.2004 та приписів ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, несвоєчасно вніс плату за отриману від позивача у грудні 2018 року електричну енергію, а саме оплатив 24.07.2019, у зв`язку із чим позивачем нараховані та заявлені до стягнення вказані суми: пені, 3% річних та інфляційних.

Також, позивач просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Крім того, позивач у позовній заяві просив суд залучити до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_1 .

Позивач у позовній заяві зазначає, що на підставі договору про постачання електричної енергії від № 763-069 від 01.08.2004 він відпускає Військовій частині А-1451 електричну енергію. Також, 05.01.2015 між позивачем, Військовою частиною НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії № 763-069 за якою сторони змінили в п.п. 4.1, 4.2., 4.4., 4.5, 5, 6, 8, 9 додатка 2 до Договору "Порядок розрахунків" слово "Споживач" на "Платник".

Тобто, відповідно до умов додаткової угоди відповідач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії один раз за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Отже, рішення по справі може вплинути на права та обов`язки Військової частини А-1451.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3158/19. Задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_1 , залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Військову частину А-1451. Зазначено, що здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Також, у вищевказаній ухвалі суду, зокрема встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Зазначено, що докази надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи надати суду.

10.10.2019 від 3-ої особи до суду надійшли письмові пояснення (вх. №24309).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 жовтня 2019 року письмові пояснення (вх. № 24309 від 10.10.2019) повернуто Військовій частині НОМЕР_1 без розгляду.

23.10.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №25510).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2019 року відзив на позовну заяву (вх. № 25510 від 23.10.2019) повернуто Квартирно-експлуатаційному відділу м. Харкова без розгляду.

28.10.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №25788).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 жовтня 2019 року відповідь на відзив (вх. №25788 від 28.10.2019) Акціонерного товариства "Харківобленерго" залишено без розгляду.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01.08.2004 між Акціонерною компанією "Харківобленерго", яка у червні 2018 року змінила назву на Акціонерне товариство "Харківобленерго" у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту АТ "Харківобленерго", (далі - позивач, постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 було укладено Договір про постачання електричної енергії № 763-069, за умовами якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 9.11. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2004. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Враховуючи, що жодною із сторін Договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, Договір був продовжений на 2019 рік.

Пунктом 2.1.2 Договору передбачено, що постачальник електричної енергії зобов`язується постачати споживачу електричну енергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням умов розділів 6, 7 договору, відповідно до додатку № 1 "Договірні величини постачання електричної енергії і потужності Споживачу" та Додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 2.2.5 Договору, споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування.

Згідно пункту 5 додатка 2 остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, (або розрахунковим шляхом).

За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток №20 Акт про використану енергію, який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін 5 днів.

Для проведення остаточного розрахунку Споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків із юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Рахунки на оплату електричної енергії спожитої впродовж звітного розрахункового періоду (остаточний рахунок) та на оплату реструктуризованої заборгованості надаються Постачальником електричної енергії одночасно.

В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення..

Крім того, пунктом 2.2.1 Договору передбачено обов`язок споживача виконувати умови договору.

05.01.2015 між АК "Харківобленерго" (позивачем), Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (відповідачем) та Військовою частиною НОМЕР_1 (третьою особою) було укладено Додаткову угоду до Договору про постачання електричної енергії № 763-069 від 01.08.2004, згідно якої АК "Харківобленерго" визначено як постачальник електричної енергії, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова - як платник за спожиту електричну енергію, Військову частину НОМЕР_1 - як споживач електричної енергії.

Вказаною Додатковою угодою сторони змінили в п. 4.1, п. 4.2, п.4.4, п. 4.5, п. 5 та п. 6, 8, 9 додатка 2 до Договору Порядок розрахунків" слово "Споживач" на "Платник".

Зокрема п.4.1 додатку №2 до договору сторони виклали в наступній редакції: "Оплата за такі види нарахувань, як вартість електроенергії (в тому числі така, що надійшла на підставі визнаної претензії або за рішенням суду) з ПДВ, здійснюється Платником протягом 10 операційних днів з моменту отримання споживачем рахунку та акту звіряння взаєморозрахунків.

Безоблікове споживання електричної енергії з ПДВ, по актах перевірки порушень ПКЕЕ (у т.ч. розкрадань) з ПДВ, підвищена плата за споживання електричної енергії понад договірну величину, підвищена плата за перевищення договірної величини потужності здійснюється споживачем на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання Постачальника у відповідному банку.".

Пункт 4.2. додатку №2 до договору сторони виклали в наступній редакції: "Плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені та 3% річних, інфляції плата за надання споживачу додаткових послуг (повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги, надання яких погоджено з НКРЕ та Глав КЕУ ЗС України) та інші платежі перераховуються платником на поточний рахунок постачальника в термін 10 операційних днів після отримання споживачем рахунку, акту звіряння взаєморозрахунків або акту виконаних робіт.".

За умовами додатку № 2 до договору №763-069 від 01.08.2004, а саме п.6 в редакції додаткової угоди від 05.01.2015, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить платнику нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується нарахування від суми боргу; 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути оплачена платником з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Матеріали справи свідчать про те, що Акціонерне товариство "Харківобленерго", як постачальник, виконав свої зобов`язання по Договору у повному обсязі та здійснив у грудні 2018 відпуск електричної енергії споживачу на суму 29 483,40 грн., за яку в порушення умов договору оплату проведено несвоєчасно.

Позивач також зазначає, що основне зобов`язання, а саме борг за спожиту електричну енергію за грудень 2018 за договором №763-069 від 01.08.2004 підтверджується також рішенням господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/1100/19.

Враховуючи прострочення відповідачем зобов`язання за Договором щодо своєчасної оплати за спожиту електроенергію за грудень 2018 року, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 3974,89 грн. за період з 01.03.2019 по 17.07.2019, 3% річних у розмірі 353,32 грн. за період з 01.03.2019 по 24.07.2019 та інфляційні у розмірі 913,98 грн. за період з березня 2019 року по червень 2019 року включно, які позивач просить стягнути з відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відповідно до п. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

За умовами додатку № 2 до договору №763-069 від 01.08.2004, а саме п.6 в редакції додаткової угоди від 05.01.2015, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить платнику нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується нарахування від суми боргу.

У п. 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 р. за № 14 господарським судам роз`яснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача суму пені у розмірі 3974,89 грн. за період з 01.03.2019 по 17.07.2019.

Перевіривши правильність нарахування пені, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України та здійснено позивачем арифметично вірно, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 3974,89 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 353,32 грн. 3% річних за період з 01.03.2019 по 17.07.2019 та 913,98 грн. інфляційних втрат за період з березень 2019 по червень 2019 включно, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім сум 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 353,32 грн та інфляційні у розмірі 913,98 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, а отже судові витрати по сплаті судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 1 921,00 грн. слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 623-629, 655, 712 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ідентифікаційний код 07923280) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ідентифікаційний код 00131954) пеню у розмірі 3974,89 грн, 3% річних у розмірі 353,32 грн та інфляційні втрати у розмірі 913,98 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. покласти на відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ідентифікаційний код 07923280).

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ідентифікаційний код 07923280) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ідентифікаційний код 00131954) судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ідентифікаційний код 00131954).

Відповідач: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ідентифікаційний код 07923280).

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "27" листопада 2019 р.

Суддя І.О. Чистякова