ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

19.11.2019 м. Дніпро Справа № 908/730/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Селянське (Фермерське) господарство «Корида»

на рішення господарського суду Запорізької області (суддя Азізбекян Т.А.) від 19.08.2019р., повний текст якого складено 03.09.2019р., у справі № 908/730/19

за позовом Першого заступника керівника Токмацької місцевої прокуратури (71701, Запорізька область, м. Токмак, вулиця Шевченка, будинок 50/57) в інтересах держави в особі органу, що уповноважений здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах

позивач Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вулиця Українська, 50, ).

до відповідача Селянське (Фермерське) господарство «Корида» (70627, Запорізька область, Пологівський район, с. Федорівка, вулиця Молодіжна, 26, ).

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Федорівська сільська рада Пологівського району Запорізької області (70627, Запорізька область, Пологівський район, с. Федорівка, , вулиця Шкільна, 49, ).

про стягнення суми.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.08.2019р. у справі № 908/730/19:

- позовні вимоги задоволено;

- витребувано із незаконного володіння селянського (фермерського) господарства «Корида» (адреса: вулиця Молодіжна, 26, село Федорівка, Пологівський район, Запорізька область, 70627, ) на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (адреса: вулиця Українська, 50, місто Запоріжжя, 69095, ) земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :18:016:0002 площею 26, 8999га, яка була надана у постійне користування ОСОБА_1 В.М. на підставі державного акту на право постійного користування землею від 06.11.2001 серії ЗП № 000014 № 248, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 92;

- стягнуто з селянського (фермерського) господарства «Корида» (адреса: вулиця Молодіжна, 26, село Федорівка, Пологівський район, Запорізька область, 70627, ) на користь прокуратури Запорізької області в особі Токмацької місцевої прокуратури (адреса: вулиця Шевченка, 50/57, м. Токмак, Запорізька область, 71701, розрахунковий рахунок № 0271, відкритий у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, , код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені на сплату судового збору у 2019 році при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 1921 (Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Селянське (Фермерське) господарство «Корида», в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 19.08.2019р. у справі № 908/730/19 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (Фермерського) господарства «Корида» на рішення господарського суду Запорізької області від 19.08.2019р. у справі № 908/730/19, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 07.11.19р. о 11:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2019р. у зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Паруснікова Ю.Б. у відрядженні та неможливістю проведення судового засідання 07.11.2019р., розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.11.19р. о 11:30 год.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги про витребування із незаконного володіння селянського (фермерського) господарства «Корида» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :18:016:0002 площею 26, 8999га, яка була надана у постійне користування ОСОБА_1 В.М. на підставі державного акту на право постійного користування землею від 06.11.2001 серії ЗП № 000014 № 248.

Підставами для таких вимог, як зазначає прокурор, є порушення інтересів держави як власника, оскільки право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини, а отже є підставою для повернення земельної ділянки в державну власність.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор вважає оскаржуване рішення законним, а апеляційну скаргу необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав. Щодо тверджень відповідача про сплив позовної давності прокурор зазначає, що положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст. 387 ЦК України не застосовуються, оскільки право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника, в даному випадку держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог прокурора, відповідач зазначає, що оскільки орган державної влади (Пологівська районна державна адміністрація), який був уповноважений розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення державної власності, прийняв рішення щодо передачі у власність земельної ділянки членам СФГ «Корида» і ця передача знаходиться в стадії оформлення, підстави для витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння відсутні.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, вказує на неправильне застосування норм матеріального права та прийняття незаконного рішення у даній справі, та додатково стверджує, що право селянського (фермерського) господарства «Корида» та його членів на постійне користування земельною ділянкою виникло не у зв`язку із спадкуванням, а в силу закону, яким врегульовано питання надання та використання земельних ділянок фермерськими господарствами та їх членами.

У судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесені, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та диспозитивність.

Виходячи із цих вказаних принципів, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Так, відповідно до частин 2 і 3 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

За приписами частини 4 та 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Під час розгляду матеріалів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2019 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 912/2385/18 за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп", Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення грошових коштів щодо застосування, зокрема положень частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Касаційний суд в ухвалі від 16.10.2019 у справі № 912/2385/18 наголосив на необхідності вирішення питання, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: 1) додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; 2) обґрунтування та доведення суду причини, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду?

Отже, на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 912/2385/18 з посиланням, що вирішення поставлених питань щодо обґрунтування прокурором звернення до суду в інтересах держави сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України визначено, що провадження у справі у випадку, встановленому п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, встановивши, що обставини даної справи підлягають обов`язковій правовій оцінці судом апеляційної інстанції на предмет дотримання прокурором процедури представництва інтересів держави в суді, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження за апеляційною скаргою, поданою у справі № 908/730/19, до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання щодо застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у справі № 912/2385/18.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження за апеляційню скаргою Селянського (Фермерського) господарства «Корида» на рішення господарського суду Запорізької області від 19.08.2019р. у справі № 908/730/19 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та у двадцятиденний термін може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повна ухвала складена 21.11.2019р.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков