ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.11.2019 Справа № 920/999/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши матеріали справи (від 27.09.2019 Вх. № 3047),

за позовом: Охтирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, м.Охтирка Сумської області;

до відповідачів: 1) Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, с. Вільне Великописарівського району Сумської області; 2) Приватного сільськогосподарського підприємства «Рассвет», с. Широкий берег Великописарівського району Сумської області;

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, повернення земельних ділянок.

За участі представників сторін:

від позивача Рудік А.А. (за довіреністю від 21.12.2018 № 9-18-0.6-174/62-18;

від відповідачів не з`явились;

прокурор Правдюк В.В. (посвідчення від 22.05.2018 № 149945).

Суть спору: 27.09.2019 Охтирська місцева прокуратура в інтересах держави в особі: Головного Управління Держгеокадастру в Сумській області звернулась до суду з позовною заявою б/н, б/д (від 27.09.2019 Вх. № 3047), відповідно до якої просить суд визнати незаконним та скасувати рішення 39 сесії 7 скликання Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 25.01.2019 «Про укладення договору оренди земель не витребуваних паїв громадян»; визнати недійсним договір оренди землі від 25.01.2019, укладений між Вілненською сільською радою та ПСП «Рассвет», за яким передано в користування земельні ділянки невитребуваних паїв громадян площею 71,537 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах Вілненської сільської ради Великописарівського району Сумської області; зобов`язати ПСП «Рассвет» повернути Вілненській сільській раді земельні ділянки невитребуваних паїв громадян площею 71,537 га, які знаходяться в межах Вілненської сільської ради Великописарівського району Сумської області; стягнути з відповідачів судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на рахунок прокуратури Сумської області.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 920/999/19, підготовче засідання призначено на 19.11.2019.

18.11.2019 до Господарського суду Сумської області електронною поштою була направлена заява б/д, б/н (від 18.11.2019 Вх. № 9426) Приватного сільськогосподарського підприємства «Рассвет», відповідно до якої директор підприємства Гладченко Ю.В. позовні вимоги прокуратури визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу без участі представника ПСП «Рассвет».

19.11.2019 до Господарського суду Сумської області електронною поштою була направлена заява б/д, б/н (від 19.11.2019 Вх. № 9456) Приватного сільськогосподарського підприємства «Рассвєт», в якій директор підприємства Гладченко Ю.В. просить суд розглянути питання стягнення з відповідача 50% судових витрат, в зв`язку з визнанням позову.

1911.2019 до Господарського суду Сумської області електронною поштою надійшли заяви б/д, б/н Вілненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, згідно з якими сільський голова Іншин Г.Є. повідомляє суд, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути питання стягнення з відповідача 50% судових витрат, в зв`язку з визнанням позову.

В судовому засіданні 19.11.2019 прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання 19.11.2019 не з`явились.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

39 сесією 7 скликання Вільненської сільської ради Великописарівського району прийнято рішення від 25.01.2019 «Про передачу приватному сільськогосподарському підприємству «Рассвет» в оренду земельних ділянок невитребуваних паїв громадян».

На підставі вказаного рішення від 25.01.2019 між Вільненською сільською радою та ПСП «Рассвет» укладено договір оренди земельних ділянок не витребуваних паїв громадян площею 71,537 га. (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору Вільненська сільська рада передає, а ПСП «Рассвет» приймає в строкове платне користування земельні ділянки невитребуваних паїв громадян на підставі рішення 39 сесії 7 скликання від 25.01.2019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Вільненської сільської ради.

Пунктом 2 Договору передбачено, що в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 71,537 га.

Загальна нормативно грошова оцінка земельних ділянок становить 2 511 197 грн 77 коп (п. 3 Договору).

Згідно з п. 6 Договору договір укладено строком на 1 рік.

Земельна ділянка передана актом приймання передачі від 25.01.2019 №7.

Проте, судом встановлено, що рішення Вільненської сільської ради про передачу земельних ділянок в оренду прийнято з порушенням вимог ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а тому підлягає визнанню незаконними та скасуванню, а договір оренди землі, укладений на виконання цього рішення - недійсним з огляду на наступне.

Стаття 14 Конституції України закріплює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» представницькими органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, є сільські, селищні, міські ради.

Частиною 3 ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» регламентовано, що нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Таким чином, законодавством надано право органам місцевого самоврядування розпоряджатися не витребуваними земельними частками (паями) після формування їх у земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом ст. 1 Закону України «Про землеустрій».

Проте в порушення вказаної норми Закону Вільненською сільською радою прийнято рішення про передачу ПСП «Рассвет» в оренду земельних ділянок без виготовлення технічної документації.

Згідно з листом Вільненської сільської ради від 15.02.2019 № 72 документація із землеустрою на невитребувані земельні частки (паї) не виготовлялася, інформація до Державного земельного кадастру не вносилася.

Укладений договір суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки істотні умови договору викладені з порушенням.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 20 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання земельних ділянок.

Відповідно до ч. 9 ст. 791 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Таким чином, об`єктом оренди може бути лише сформована земельна ділянка.

Проте, об`єкт оренди у вказаному Договорі визначений з порушенням, оскільки не містить кадастрових номерів земельних ділянок, які передані в оренду.

Крім того, сторонами під час укладання договору оренди розмір орендної плати визначний з порушенням вимог законодавства, що є підставою для визнання правочину недійсним.

Частиною 1 статті 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок обов`язково проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Частиною 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України і ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактор виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (ст. 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Положеннями пункту 11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що у 2018 році за рішенням та в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, проводиться загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення.

Роботи із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення виконані в повному обсязі відповідно до Порядку проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 105.

Наказом Мінагрополітики від 16.11.2018 № 552 «Про затвердження технічної документації із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення» затверджено відповідну технічну документацію.

Пунктом 3 зазначеного наказу передбачено, що наказ набирає чинності з 01.01.2019.

Відтак, з 01.01.2019 року витяги про нормативну грошову оцінку земельних ділянок сільськогосподарського призначення (за межами населених пунктів) видаватимуться виключно із технічної документації із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 № 523-р «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг» (із змінами) затверджено перелік адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центр надання адміністративних послуг, у тому числі, видача витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності.

Разом з тим відповідно до листа Вільненської сільської ради від 15.02.2019 № 72 витяги про нормативну грошову оцінку земельних ділянок сільськогосподарського призначення не оформлялися.

Отже, нормативно грошова оцінка земельних ділянок переданих відповідно до вказаного Договору визначена не вірно, оскільки витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок не отримувався.

Як вбачається зі змісту спірного договору, об`єкт оренди у ньому визначено з порушенням, оскільки не вказано кадастрових номерів земельних ділянок, що передаються в оренду, орендна плата визначена з порушенням вимог ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», п. 288.5 ст. 288, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, так як витяг про нормативна грошову оцінку земельних ділянок, переданих в оренду не отримувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України у разі якщо за змістом зобов`язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов`язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Зазначене узгоджується з п. 2.29 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», яким передбачено, що договір оренди земельної ділянки може бути припинений лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути вже здійснене за ним користування ділянкою. Одночасно з визнанням договору недійсним господарський суд повинен зазначити в рішенні, що цей договір припиняється лише на майбутнє.

Взаємне повернення сторонами набутого за договором оренди земельних часток (паїв) від 25.01.2019 є неможливим, тому Договір має бути визнаний судом недійсним лише на майбутнє.

Статтею 216 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 2 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Таким чином, ПСП «Рассвет» згідно вимог ст. 216 Цивільного кодексу України, ст. 34 Закону України «Про оренду землі» зобов`язане повернути отриману ним земельну ділянку Вільненській сільській раді.

Отже, на думку суду, позовні вимоги Охтирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру в Сумській області належним чином обґрунтовані та доведені.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

Як свідчать матеріали справи, Вілненська сільська рада Великописарівського району Сумської області та Приватне сільськогосподарське підприємство «Рассвет» позовні вимоги визнали повністю і таке визнання, у відповідності до вимог п. 1 ч. 2. ст. 46 Господарського процесуального кодексу України не суперечить інтересам будь-яких осіб, відтак приймається судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України в підготовчому судовому засіданні можливе ухвалення судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, що проводиться в порядку, встановленому ст. 191 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги Охтирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру в Сумській області підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв`язку з визнанням позову відповідачами, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору.

Решта 50% сплаченого прокуратурою судового збору у сумі 2 881 грн 50 коп підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 130, 185, 191, 233, 236 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення 39 сесії 7 скликання Вілненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 25.01.2019 «Про укладення договору оренди земель не витребуваних паїв громадян".

3. Визнати недійсним договір оренди землі від 25.01.2019, укладений між Вілненською сільською радою та ПСП «Рассвет», за яким передано в користування земельні ділянки невитребуваних паїв громадян площею 71,537 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах Вілненської сільської ради Великописарівського району Сумської області.

4. Зобов`язати ПСП «Рассвет» повернути Вілненській сільській раді земельні ділянки невитребуваних паїв громадян площею 71,537 га, які знаходяться в межах Вілненської сільської ради Великописарівського району Сумської області.

5. Стягнути з Вілненської сільської ради Великописарівського району Сумської області (вул. Сумська, 15, с. Вільне Великописарівського району Сумської області, 42820, код 04390481) на користь прокуратури Сумської області (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, , р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 1 440 грн 75 коп відшкодування витрат зі сплати судового збору.

6. Стягнути з Приватного сількогосподарського підприємства «Рассвет» (с. Широкий берег Великописарівського району Сумської області, 42821, код 30903033) на користь прокуратури Сумської області (м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, код 03527891, р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 1 440 грн 75 коп відшкодування витрат зі сплати судового збору.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 27.11.2019.

Суддя Ю.А. Джепа