РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2019 р. Справа № 910/3368/18
За позовом Суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - Припутня Олександра Івановича

До Приватного акціонерного товариства « ДТЕК Київські електромережі »

Про визнання дійсним договору постачання електричної енергії від 25.12.2006 р. № 80592.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Припутень О.І .

Від відповідача не з`явився

Обставини справи:

Позивач - Суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа - Припутень Олександр Іванович звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання дійсним договору постачання електричної енергії від 25.12.2006 р. № 80592, що укладений між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою - Припутенем Олександром Івановичем та публічним акціонерним товариством « Київенерго », а також про зобов`язання останнього поновити постачання електричної енергії за вказаним договором.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що додаткову угоду від 17.03.2017 р. про припинення договірних відносин за договором від 25.12.2006 р. № 80592 про постачання електричної енергії позивач, не підписував.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.04.2018 р. відкрите провадження у справі № 910/3368/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 03.05.2018 р.

Ухвалою від 03.05.2018 р. залучено до участі у справі - приватне акціонерне товариство « ДТЕК Київські електромережі », як правонаступника відповідача - публічного акціонерного товариства « Київенерго » .

Вказаною ухвалою також закрите підготовче провадження і справа призначена до розгляду по суті на 07.06.2018 р.

У судових засіданнях 07.06.2018 р. та 02.08.2018 р. оголошувались перерви.

06.06.2018 р. через канцелярію суду позивачем подана відповідь на відзив, а також разом із вказаною відповіддю, подане клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Проведення експертизи просив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ( вул. Cмоленська, 6, м. Київ, 03680 ).

В обґрунтування заявленого клопотання, позивач посилався на те, що не підписував додаткову угоду від 17.03.2017 р. про припинення договірних відносин за договором від 25.12.2006 р. № 80592 про постачання електричної енергії.

Ухвалою господарського суду від 30.08.2018 р. суд задовольнив вказане клопотання та призначив судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

24.10.2019 р. до господарського суду м. Києва надійшли матеріали справи №910/3368/18 з листом-повідомленням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість проведення вказаної експертизи у зв`язку з не надходженням оплати вартості експертизи.

Відповідно до ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

У зв`язку з поверненням до господарського суду справи №910/3368/18, суд ухвалою від 06.11.2019 р. поновив провадження у вказаній справі та призначив засідання для розгляду справи по суті на 14.11.2019 р.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, але у відзиві на позовну заяву, який поданій через канцелярію суду 02.05.2018 р. проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матерілами без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2006 р. між позивачем ( споживачем ) та відповідачем ( постачальником ) був укладений договір № 80592 про постачання електричної енергії.

У березні 2017 р. вказаний договір був розірваний на підставі додаткової угоди про припинення договірних відносин за договором від 25.12.2006 р. № 80592, яку як стверджує позивач він не підписував.

Ухвалою від 30.08.2018 р. судом призначена почеркознавча експертиза додаткової угоди від 17.03.2017 р. про припинення договірних відносин за договором від 25.12.2006 р. № 80592 про постачання електричної енергії.

Витрати по оплаті судової почеркознавчої експертизи були покладенні вказаною ухвалою на суб`єкта підприємницької діяльності фізичну особу - Припутня Олександра Івановича , натомість, останнім вказана експертиза не була оплачена, у зв`язку з чим Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз ухвала Господарського суду м. Києва від 30.08.2018 р. залишена без виконання.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. ( ч. 2 ст. 203 ЦК України ).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. ( ч. 3 ст. 203 ЦК України )

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. ( ч. 4 ст. 203 ЦК України )

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. ( ч. 5 ст. 203 ЦК України ).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. ( ч. 1 ст. 204 ЦК України )

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як встановлено судом додаткова угода від 17.03.2017 р. про припинення договірних відносин за договором про постачання електричної енергії від 25.12.2006 р. № 80592 в повному обсязі відповідає усім вимогам передбаченим ст.203 ЦК України. Доказів того, що вказана угода суперечить вимогам ст. 203 ЦК України позивачем суду не надано.

Крім того, до суду позивачем не наданий висновок КНДІСЕ про те, що оспорювана позивачем додаткова угода останнім не підписана, а тому відсутні підстави для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом визнання договору про постачання електричної енергії від 25.12.2006 р. № 80592 дійсним та зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії за вказаним договором.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 20.11.2019 р.

Суддя В.І.Пінчук