ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.11.2019 Справа № 920/1084/19

Суддя господарського суду Сумської області Жерьобкіна Є.А., за участю секретаря судового засідання Мудрицької С.Ю., розглянувши матеріали справи № 920/1084/19

за позовом Буринської міської ради (вул. Першотравнева, буд. 1, м. Буринь, Сумська область, 41700),

до відповідача Селянського (фермерського) господарства Діброва (вул. Першотравнева, буд. 106, м. Буринь, Сумська міська рада, 41700),

про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,

за участю представників сторін:

Від позивача Павлюченко Д.Г. (довіреність № 2206 від 07.10.2019);

Від відповідача голова Гусак А.І., адвокат Осипенко М.М. (довіреність від 05.12.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 153 від 14.12.2003);

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить витребувати земельну ділянку (кадастровий номер :03:002:0160) загальною площею 23,7544 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степанівського старостинського округу Буринської міської ради із чужого незаконного володіння СФГ Діброва на користь Буринської міської ради, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.10.2019 відкрите провадження у справі № 920/1084/19, призначене підготовче засідання на 25.11.2019, 11:00; наданий відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; наданий позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив відповідно до ст. 166 ГПК України.

Ухвала суду від 25.10.2019 отримана відповідачем 31.10.2019.

21.11.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 9581 від 21.11.2019), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Селянське (фермерське) господарство «Діброва» вважає, що земельною ділянкою площею 23,7544 га з кадастровим № :03:002:0160 на праві постійного користування користується правомірно. З 24.11.1993, тобто з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства «Діброва» і по даний час зазначена земельна ділянка на законних підставах перебуває у постійному користуванні господарства, відомості про земельну ділянку обліковуються в органах статистики, землевпорядних та податкових органах, за користування землею селянське (фермерське) господарство «Діброва» сплачує відповідну плату, заборгованості не має. Факт правомірного надання земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджується рішенням п`ятнадцятої сесії двадцять першого скликання Буринської районної ради від 26.10.1993 «Про надання земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства та вилучення земельних ділянок» (земельна ділянка площею 25 га надавалася ОСОБА_1 .В. саме для ведення фермерського господарства). Факт того, що земельна ділянка була надана у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджується і державним актом серії СМ № 000007, виданим Буринською районною радою 19.11.1993 та зареєстрованим в Книзі записів актів на право постійного користування землею за № 67. Факт того, що селянське (фермерське) господарство «Діброва», якому надавалася земельна ділянка у постійне користування, було створене 24.11.1993 і набуло статусу юридичної особи, підтверджується розпорядженням голови Буринської районної ради від 24.11.1993 № 86-р «Про реєстрацію селянського (фермерського) господарства «Діброва». Факт того, що відомості щодо господарства внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджується Витягом з реєстру. Факт смерті ОСОБА_2 , на ім`я якого був виданий державний акт на право постійного користування землею для ведення селянського (фермерського) господарства, не впливає на правомірність користування земельною ділянкою, так як після створення селянського (фермерського) господарства «Діброва», всі права та обов`язки відповідно до положень ст.ст. 39, 40 діючого на момент виникнення правовідносин Закону України «Про внесення змін і доповнень до Земельного кодексу Української PCP» від 13.03.1992 № 2196-Х11 покладені на землекористувача, тобто селянське (фермерське) господарство.

21.11.2019 відповідач подав клопотання (вх. № 3594к від 21.11.2019), в якому зазначає, що у зв`язку з тим, що у провадженні слідчого відділення Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП у Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000049 від 25.02.2019, предметом досудового розслідування якого є встановлення обставин та осіб, внаслідок чиїх протиправних дій спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0160, що перебуває у постійному користуванні селянського (фермерського) господарства «Діброва», виявилася такою, що не перебуває у власності чи користуванні, тобто є вільно, і досудове слідство по справі повинно було б завершитися, відповідач очікував закінчення досудового розслідування, так як результати розслідування, на погляд господарства, мали б істотне значення при розгляді справи Господарським судом Сумської області. Однак 20.11.2019 відповідач отримав лист Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП у Сумській області за № 5652-62-02-2019, з якого вбачається, що у справі слід виконати певні слідчі дії, після чого буде вирішуватися питання про можливість оголошення підозри. Ці обставини вплинули на те, що селянським (фермерським) господарством «Діброва» не були своєчасно виконані вимоги ухвали суду від 25.10.2019 у встановлений строк. Відповідач просить суд визнати поважною причину пропуску строку подання відзиву на позовну заяву.

Позивач подав клопотання (вх. № 3598к від 25.11.2019), в якому просить суд не приймати до розгляду відзив на позовну заяву, оскільки він поданий з порушенням строку на його подання.

За приписами ст. 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд, в тому числі, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Розглянувши клопотання відповідача (вх. № 3594к від 21.11.2019), з урахуванням ч. 8 ст. 165 ГПК України, оскільки для подання відзиву на позовну заяву відповідачу згідно з ухвалою суду від 25.10.2019 був встановлений мінімальний строк для подання відзиву на позовну заяву, з метою об`єктивного розгляду всіх обставин справи, забезпечення рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, відповідно до ст. 119 ГПК України, суд задовольняє відповідне клопотання, визнає причини пропуску встановленого судом строку для подання відзиву на позовну заяву поважними та поновлює відповідний строк.

Керуючись ст. ст. 119, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Селянського (фермерського) господарства Діброва (вх. № 3594к від 21.11.2019) задовольнити.

2. Поновити відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 25.11.2019

Суддя Є.А. Жерьобкіна