ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р. Справа№ 910/6501/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

без повідомлення учасників справи,

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2019р.

у справі №910/6501/19 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 161 518,16 грн.,

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення 161 518,16 грн. збитків за незабезпечення відповідачем збереження майна під час перевезень.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2018 року Залізницею було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства; на станції Богуславський (код станції 455100), Шмаково (код станції 457708), Кривий Ріг (код станції 467004), Ароматна (код станції 454606), Миколаївка-Донецька (код станції 455204), було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) Товариства; вагони власності (оренди) Товариства були направлені на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, на підставі чого були оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М; з метою складання відповідних актів, а саме комерційних актів форми ГУ-22 та актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М Товариство неодноразово зверталося до відповідних структурних підрозділів Залізниці, проте відповіді на звернення позивача не надано, акти не складено, у зв`язку з чим Товариство зверталося зі скаргами на дії структурних підрозділів Залізниці; відповіді на скарги також не надано; позивачем було придбано деталі, які встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах на суму 153 469,48 грн.; вартість технічного обслуговування вагонів становить 8 048,68 грн.; а тому, Залізниця повинна відшкодувати Товариству збитки у сумі 161 518,16грн.

1.3. Відповідач згідно відзиву на позовну заяву заперечив проти позову, посилаючись на те, що пошкодження (розукомплектування) вагонів відбулось внаслідок крадіжки обладнання, а не втрати або псування вагонів з вини відповідача, при цьому позивач не вчинив дій, спрямованих на визнання його потерпілою особою у межах кримінальної справи, а тому відповідач вважає, що підстави для покладення на нього відповідальності у вигляді відшкодування збитків відсутні. Крім того, відповідач заперечуючи проти позову, зазначив про безпідставність застосування до спірних правовідносин статті 1166 Цивільного кодексу України.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. У листопаді 2018 року Залізницею було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс».

2.2. На станціях Богуславський (код станції 455100), Шмаково (код станції 457708), Кривий Ріг (код станції 467004), Ароматка (код станції 454606), Миколаївка-Донецька (код станції 455204) було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) позивача із кодом несправності «455» (раз обладнання ручного стоян очного гальма), а саме: №62965934 за залізничною накладною №46385639; №63523211 за залізничною накладною від №46385605; №62619143 за залізничною накладною №46425799; №62966700 за залізничною накладною №46547659; №53485173 за залізничною накладною №52942646; №53530481 за залізничного накладною №41903667; №53560736, №56413420 та №61848156 за залізничною накладною №53203782; №60455334 за залізничною накладною №46485611; №61016507 за залізничною накладною №46435202; №62658059 за залізничною накладною №36148153; №62965975 за залізничною накладною №36089068; №54038724 за залізничною накладною №53034476; №56236201 за залізничною накладною №53060844; №62197371 за залізничною накладною №53060844; №62010228 за залізничною накладною №53381497; №62603469 за залізничною накладною №47163621.

2.3. Вагони власності (оренди) Товариства були направлені на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, на підставі чого були оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

2.4. Позивач звернувся з заявами від 03.12.2018р. №5528/ДВ до начальника станції Богуславський структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та від 03.12.2018р. №5529/ДВ до виконуючого обов`язки начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижьодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо складання акту про пошкодження вагону.

2.5. Позивач звернулося до начальника структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» із скаргою від 22.01.2019р. №287/ДВ на дії начальника станції Богуславський структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

2.6. Листом-відповіддю від 11.02.2019р. № 45/52 позивача повідомлено про відсутність передбаченої нормативними документами складання актів загальної форми.

2.7. Позивач звернувся з заявами від 28.12.2018р. №5914/ДВ до начальника станції Шмаково структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та від 28.12.2018р. №5915/ДВ до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо надання комерційного акта.

2.8. Листом-відповіддю №23 від 30.01.2019р. позивачу відмовлено у складанні комерційного акту, оскільки відсутня можливість складання актів.

2.9. Позивач звернувся до начальника структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» із скаргою від 23.01.2019р. №294/ДВ на дії начальника станції Шмаково структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

2.10. Листом-відповіддю від 04.02.2019р. № 75 позивача повідомлено про відсутність передбаченої нормативними документами можливості складання актів з приводу пошкодження порожніх вагонів.

2.11. Позивач звернувся з заявами від 06.12.2018р. №5587/ДВ до начальника станції Кривий Ріг структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та від 06.12.2018р. №5588/ДВ до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про надання комерційного акту та надання акту про пошкодження вагона.

2.12. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» звернулося до начальника структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» із скаргою від 23.01.2019р. №289/ДВ на дії начальника станції Кривий Ріг структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

2.14. Листом-відповіддю від 04.02.2019р. № 71 позивача повідомлено про відсутність передбаченої нормативними документами можливості складання актів з приводу пошкодження порожніх вагонів.

2.15. Позивач звернувся з заявами від 06.12.2018р. №5574/ДВ до начальника станції Ароматна структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та від 06.12.2018р. №5575/ДВ до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо надання комерційного акта та акта про пошкодження вагону.

2.16. Товариство звернулося до начальника структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» із скаргою від 22.01.2019р. №288/ДВ на дії начальника станції Ароматна структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

2.17. Листом-відповіддю від 11.02.2019р. № 45/51 позивача повідомлено про відсутність передбаченої нормативними документами можливості складання актів з приводу пошкодження порожніх вагонів.

2.18. Позивач звернувся з заявами від 28.12.2018р. №5885/ДВ до начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та від 28.12.2018р. №5886/ДВ до виконуючого обов`язки начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про надання комерційного акту та акту про пошкодження вагону відповідно.

2.19. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» звернулося до начальника структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» із скаргою від 22.01.2019р. №285/ДВ на дії начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

2.20. Листом-відповіддю від 11.02.2019р. № 45/53 позивача повідомлено про відсутність передбаченої нормативними документами можливості складання актів з приводу пошкодження порожніх вагонів.

2.21. Таким чином, відповідач не виконав зобов`язання щодо складання актів форми ГУ-22 та ВУ-25М, передбачені Статутом та Правилами №334.

2.22. На підставі договору поставки від 01.11.2016р. №710/16, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та Товариством з додатковою відповідальністю «Попаснянський вагоноремонтний завод», та специфікації від 02.10.2017р. №17 і специфікації від 02.01.2018р. №20 позивачем придбано: головну частину 270.023-1 у кількості 14 шт. на загальну суму 72 422,62 грн., яка оплачена згідно з платіжним дорученням від 10.01.2018р. №131; магістральну частину 483.010-01 у кількості 4 шт. на загальну суму 22 516,18 грн., яка оплачена відповідно до платіжного доручення від 19.02.2018р. №1140.

2.23. На підставі договору поставки від 13.04.2016р. №235/16, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та Публічним акціонерним товариством «Харківський метисний завод», та специфікації від 17.04.2018р. позивачем придбано гайку М12 ГОСТ 5915:2008 у кількості 0,505 кг на загальну суму 18,66 грн., яка оплачена відповідно до платіжного доручення від 18.05.2018р. №3973 на підставі виставленого рахунку від 12.04.2018р. №1004.

2.24. На підставі договору поставки від 11.12.2014р. №558/14, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ЛІК-РТІ», та специфікації від 27.12.2017р. позивачем придбано прокладку 270.326 ТУУ 6 00152135.047-97 у кількості 14 шт. на загальну суму 209,16 грн., яка оплачена згідно з платіжним дорученням від 05.02.2018р. №778 на підставі виставленого рахунку від 17.01.2018р. №50.

2.25. На підставі договору поставки від 09.02.2015р. №77/15-ПР-М, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» та АТ «УГМК», та специфікації від 17.09.2018р. позивачем придбано арматуру 12мм В240 ДСТУ 3760:2006, ГОСТ 7566-94 у кількості 72 шт. на загальну суму 4,46 грн., яка оплачена згідно з платіжним дорученням від 27.09.2018р. №7507 на підставі виставленого рахунку від 17.09.2018р. №Дн000007960.

2.26. Загальна вартість придбаних деталей становить 153 469,48 грн.

2.27. 10.02.2018р. позивачем (замовник) та Залізницею (підрядник) укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням №ПР/В-18129/НЮдч, за умовами якого підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів замовника: ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів підрядника - вагонних депо, що входять до складу регіональної філії «Придніпровська залізниця», а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

2.28. Загальна вартість витрат по встановленню деталей на вагони становить 8 048,68 грн.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2019р. у справі №910/6501/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» 161 518,16 грн. заборгованості та 2 422,77 грн. судового збору.

3.2. Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не збережено вантаж, прийнятий ним до перевезення, доказів на підтвердження того, що розукомплектування вагонів сталося не з вини Залізниці, відповідачем не подано, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2019р. у справі №910/6501/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

4.2. Відповідач зазначає, що п. 130 Статуту залізниць встановлює право вантажовідправника або вантажоодержувача заявляти претензію або позов до залізниці у разі втрати, недостачі, псування або пошкодження вантажу лише за умови подання оригіналів накладної, квитанції про приймання вантажу, багажної і вантажобагажної квитанції та комерційного акту.

4.3. Як зазначає апелянт, позивачем не доведено завдання шкоди.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач згідно відзиву на апеляційну скаргу заперечив проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що він являється власником (орендарем) спірних вагонів.

5.2. Як зазначив позивач, Залізниця зобов`язана забезпечувати схоронність вагонів, що передбачено ст.ст. 110, 126 Статуту залізниць, а тому наявні підстави для відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 16.09.2019р. відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2019р. у справі №910/6501/19.

6.2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2019р. у справі №910/6501/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смірнова Л.Г., судді Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2019р. у справі №910/6501/19, яку призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Джерела права й акти їх застосування

7.1. Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

7.2. Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

7.3. Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

7.4. Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004р. №856, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 «Найменування вантажу» вказується «Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)».

7.5. Відповідно до ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

7.6. Відповідно до п. 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015р. № 17, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

7.7. Відповідно до п. 4.1 вказаних Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

7.8. Відповідно до п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затверджена наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997р. (зі змінами та доповненнями згідно наказом №312-Ц від 07.06.2001р.) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмів не обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

7.9. Відповідно до п. 6.2.1. зазначеної Інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

7.10. Відповідно до п. 4.6. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

7.11. Відповідно до п.п. 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

7.12. Відповідно до пункту 8 Правил складання актів, комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

7.13. Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, сума збитків за пошкодження вагона складається з: витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 №551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за №828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

7.14. Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

7.15. Вимогами статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

7.16. Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

7.17. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

7.18. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

7.19. Відповідно до п. 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» від 29.11.2007р. № 01-8/91 порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має відносно залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі пошкодження або розукомплектування, або втрати частини вагонів із групи - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом залізниць розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, та інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

7.20. Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

7.21. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

7.22. Відповідно до п. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

7.23. Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

7.24. Відповідно до п. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.

7.25. Відповідно до п. 2 ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом, у листопаді 2018 року Залізницею було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс».

8.3. На станціях Богуславський (код станції 455100), Шмаково (код станції 457708), Кривий Ріг (код станції 467004), Ароматка (код станції 454606), Миколаївка-Донецька (код станції 455204) було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) позивача із кодом несправності « 455» (раз обладнання ручного стоян очного гальма), а саме: №62965934 за залізничною накладною №46385639; №63523211 за залізничною накладною від №46385605; №62619143 за залізничною накладною №46425799; №62966700 за залізничною накладною №46547659; №53485173 за залізничною накладною №52942646; №53530481 за залізничного накладною №41903667; №53560736, №56413420 та №61848156 за залізничною накладною №53203782; №60455334 за залізничною накладною №46485611; №61016507 за залізничною накладною №46435202; №62658059 за залізничною накладною №36148153; №62965975 за залізничною накладною №36089068; №54038724 за залізничною накладною №53034476; №56236201 за залізничною накладною №53060844; №62197371 за залізничною накладною №53060844; №62010228 за залізничною накладною №53381497; №62603469 за залізничною накладною №47163621.

8.4. Вагони власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» були направлені на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, на підставі чого були оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

8.5. Як свідчать матеріали справи, позивач неодноразово звертався із заявами щодо складання актів про пошкодження вагону та складання комерційних актів. Вказані звернення залишені без задоволення.

8.6. Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

8.7. Таким чином, у відповідності до п. 22 Правил №113 сума збитків за пошкодження складається з витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999 №551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за №828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

8.8. Щодо пред`явлення позову відповідно до ст. 130 Статуту залізниць, то за даним позовом стягуються збитки в порядку ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України та ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

8.9. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

9. Висновки апеляційного суду

9.1. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2019р. у справі №910/6501/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2019р. у справі №910/6501/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко