ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. ОдесаСправа № 916/609/19
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання - Щербатюк О.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від ПАТ «ІМЕКСБАНК»: Митюк С.П., за довіреністю;

від ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ»: Новікова Т.О., за довіреністю;

від ФГВФО: Мізунський А.І., за довіреністю;

від НБУ: Лантух Є.С., за довіреністю;

від ТОВ «МІДЕЛЬ»: не з'явився;

від ТОВ «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ»: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 08 серпня 2019 року (повний текст складений 12.08.2019р.)

по справі № 916/609/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДСПЕЦТЕХ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "МІДЕЛЬ"

2.Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР "ЕЛІТ"

3. Національний банк України

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

суддя суду першої інстанції: головуючий суддя - Грабован Л.І.

дата та місце винесення рішення: 08.08.2019р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 20.11.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

В березні 2019р. Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» (далі - позивач, Банк, АТ «ІМЕКСБАНК» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДСПЕЦТЕХ" (далі - відповідач, ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ"), в якому просило суд застосувати наслідки недійсності договору про розірвання іпотечного договору, укладеного 03.10.2014р. між АТ «ІМЕКСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю „Блек Сі Ріелті Груп" (нині - ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" в стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна, а саме: паркінгу, що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницька, „Золотий Бугаз", масив, 18, загальною площею 33553, 3 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 37, які були зареєстровані згідно іпотечного договору, посвідченого 20.12.2014р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим номером 5915.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, про невиконання ТОВ „МІДЕЛЬ" та ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР „Еліт" своїх зобов'язань за кредитними договорами, укладеними між сторонами, виконання яких було забезпечене іпотечним договором, укладеним між АТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп" (нинішнє найменування - ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ"), відповідно до умов якого АТ «ІМЕКСБАНК» передано майно, а саме: паркінг, що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницька, „Золотий Бугаз", масив, 18, загальною площею 33553, 3 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 37.

В подальшому, при здійсненні перевірки правочинів уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» було виявлено договір про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем, укладений 03.10.2014р. між Банком та іпотекодавцем.

Позивач зазначає, що розірвавши договір іпотеки, Банк фактично при непогашеній заборгованості за кредитними договорами безпідставно відмовився від власних майнових вимог до заставодавця за дійсним договором забезпечення, а також від своїх прав звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості позичальників, внаслідок чого відповідний договір про розірвання є нікчемним в силу п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.08.2019р. по справі №916/609/19 (суддя Грабован Л.І.) відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.

Рішення обґрунтоване, зокрема, тим, що після розірвання іпотечного договору від 20.12.2013р. №5915 майнові вимоги АТ "ІМЕКСБАНК" за кредитними договорами про відкриття кредитних ліній №98/13 із ТОВ "МІДЕЛЬ" та №100/13 із ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» були повністю забезпечені іпотекою нерухомого майна за договором нерухомого майна від 25.12.2014р. №6134, укладеним АТ "ІМЕКСБАНК" та АТ ФК "Чорноморець", що спростовує твердження позивача про те, що він відмовився від власних майнових вимог, укладаючи договір від 03.10.2014р. про розірвання іпотечного договору .

Суд не погодився з твердженнями банку про нікчемність правочину в силу ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" внаслідок відмови АТ "ІМЕКСБАНК" від власних майнових вимог при укладенні договору розірвання договору іпотеки. Суд першої інстанції вказав, що дійсно, в договорі про розірвання договору іпотеки відсутні посилання на заміну забезпечення, однак те, що договір іпотеки укладений одразу після підписання договору про розірвання, та те, що в договорі іпотеки зазначено, що він укладений в забезпечення виконання того ж самого кредитного договору, зміст п.п. 1.3 кредитного договору та додаткової угоди до нього, фактично свідчить про те, що відбулась така заміна та вона узгоджена сторонами, а відповідно зобов'язання залишилось забезпеченим і відмови від майнових вимог не відбулось.

В процесі розгляду справи, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Банком було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність у рахунок погашення заборгованості за всіма кредитними договорами, так як згідно паспорту відкритих торгів (аукціону) з продажу майна (активів) АТ „ІМЕКСБАНК" від 25.06.2019р., одним лотом відчужується об'єкт нерухомого майна, який був предметом іпотеки і прав за кредитними договорами, в забезпечення по яким було передано в іпотеку відповідний об'єкт нерухомого майна.

Місцевий господарський суд у своєму рішенні зазначив, що суттєвою для даного спору є та обставина, що права за іпотечним договором 25.12.2014р. були АТ "ІМЕКСБАНК" реалізовані, а саме: в позасудовому порядку набуто право власності на предмет іпотеки, за договором, яким передбачено забезпечення низки зобов'язань, у тому числі і зобов'язань ТОВ "МІДЕЛЬ" та ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» за договорами про відкриття кредитної лінії №98/13 від 19.12.2013р., №100/13 від 20.12.2013р. щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України „Про іпотеку", зобов'язання ТОВ "МІДЕЛЬ" та ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ»" за вказаними кредитними договорами є припиненими, що унеможливлює відновлення спірної іпотеки ТОВ „УКРБУДСПЕЦТЕХ" в порядку застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Суд дійшов висновку, що позивач не довів наявності підстав нікчемності правочину про розірвання договору іпотеки, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та з врахуванням норм ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 55 Конституції України. Крім того, суд першої інстанції вважає, що позивач не довів в контексті даної позовної заяви, які саме його права та інтереси були порушені, та яким чином його права будуть захищені/поновлені у випадку задоволення позовних вимог, при тому що у відповідності до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, ст.ст. 1, 33, абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України „Про іпотеку", що іпотека не може існувати у випадку якщо відсутнє основне зобов'язання, а таке зобов'язання припинено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 08.08.2019р. по справі №916/609/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Банк зазначає, що укладення договору іпотеки тягне за собою виникнення зобов'язальних правовідносин між іпотекодавцем та іпотекодержателем. Кредитор у таких правовідносинах має суб'єктивне право вимагати від іпотекодавця, у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Тому, розірвавши договір іпотеки, Банк фактично при непогашеній заборгованості за Кредитними договорами безпідставно відмовився від власних майнових вимог до іпотекодавця за дійсним договором забезпечення, а також від своїх прав звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості Позичальника, внаслідок чого відповідний договір про розірвання є нікчемними в силу п. 1 ч. З ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Апелянт не погоджується з посиланням суду на постанову Великої палати Верховного суду у справі № 916/3156/17, та вважає, що правильність обраного Банком способу захисту своїх порушених прав у даній справі, підтверджується постановами Верховного Суду від 13.06.2018 року по справі № 916/1889/17 та від 04.04.2018 року по справі № 914/1316/16.

У зв'язку з цим, висновок місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, які полягають у застосуванні наслідків недійсності нікчемного договору про розірвання, укладеного у 2014 році, у зв'язку з тим, що на думку місцевого суду, з позасудовим зверненням стягнення на предмет іпотеки-2 (нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», загальною площею 80 289,00 кв.м., основною площею 67 037,5 кв.м., що знаходяться на земельній ділянці площею 62 403 кв.м, яка знаходиться в оренді АТ «ФК «ЧОРНОМОРЕЦЬ», розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), будинок 1/20), яке відбулось у 2017 році, Банк втратив право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів - не відповідає дійсності, адже право, на захист якого було подано даний позов, виникло значно раніше, з огляду на відмову Банку у 2014 році від власних майнових вимог до іпотекодавця-1 (ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ») та від своїх прав звернути стягнення на предмет іпотеки-1 (паркінг, шо розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Дальницька, «Золотий Бутаз», масив, 18 (вісімнадцять), загальною площею 33553,3 кв.м, реєстраційний номер об єкта нерухомого майна 37) в рахунок погашення заборгованості Позичальника-1 (ТОВ "МІДЕЛЬ") та Позичальника-2 (ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ»), саме на момент вчинення нікчемного правочину.

Крім того, апелянт вважає, що не відповідає дійсним обставинам справи висновок місцевого суду про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з тим, що замість припиненого спірними договорами забезпечувальних зобов'язань Банк прийняв в іпотеку інше майно, отже, відсутній передбачений ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» факт відмови Банку від власних майнових вимог, адже, такий критерій як безоплатність в контексті вказаної норми, має значення лише у разі, якщо банк здійснив за правочином відчуження майна. У разі ж відмови від власних майнових вимог критерій безоплатності значення не має.

Також, на думку апелянта, не відповідає дійсним обставинам справи висновок місцевого суду, що відбулася саме заміна предмету забезпечення, а не отримання позивачем іншого, окремого забезпечення грошових зобов'язань.

АТ «ІМЕКСБАНК» вважає, що внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки-2 за іпотечним договором-2, погашеною є заборгованість лише позичальників ТОВ "ТБА "ПРОМБУД", ТОВ "КРУЇЗ ДЕЛЮКС", ТОВ "КОМПАНІЯ ПО ТОРГІВЛІ" та ТОВ "МЕРЕЖА ГОТЕЛІВ ЧОРНЕ МОРЕ".

Позивач зазначає про безпідставність висновку місцевого господарського суду про те, що виставлення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на відкриті торги одним лотом стадіон «Чорноморець» та права за кредитними договорами, перелік яких співпадає із переліком договорів, вказаних у п.1.1. іпотечного договору-2, додатково підтверджує те, що Банком було звернуто стягнення на предмет іпотеки-2 шляхом набуття його у власність у рахунок погашення заборгованості за всіма кредитними договорами, так як одним лотом відчужується об'єкт нерухомого майна, який був предметом іпотеки і прав за кредитними договорами, в забезпечення по яким було передано в іпотеку даний об'єкт нерухомого майна.

Апелянт вказує, що виставлено було на відкриті торги (аукціон), разом зі стадіоном «Чорноморець», права вимоги за 37-ма кредитними договорами, з 41-го, які були забезпечені предметом іпотеки-2, та за трьома кредитами, які не були забезпечені предметом іпотеки-2.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий суд виходив з того, що відповідно до п.п. 1.4., 1.5. іпотечного договору-2, заставна та оціночна вартість предмету іпотеки-2, згідно висновку складеного 20.11.2014 року, становить 7 800 000 000 грн.

При цьому, апелянт наголошує, що судом безпідставно залишено поза увагою доводи Банку, щодо безпідставного завищення вартості стадіону "Чорноморець" при укладанні іпотечного договору-2 у 2014 році.

Крім того, місцевим судом безпідставно залишено поза увагою надані Банком докази вартості Предмету іпотеки-2, а саме Звіт про оцінку майна, виготовлений ТОВ "Канзас Ріал Естейт" на замовлення ТОВ "ЮК "МОРІС ГРУП" як представника АТ «ІМЕКСБАНК», з якого вбачається, що вартість предмету іпотеки-2 складає 1 139 895 000,00 грн., що значно менше за загальну суму боргу 41 позичальника.

Більш детальніше доводи АТ «ІМЕКСБАНК» викладені у в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.08.2019р. по справі №916/609/19.

25.09.2019р. від представника ПАТ "ІМЕКСБАНК" надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.10.2019р. зазначене клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції - задоволено. Цією же ухвалою апеляційну скаргу призначено до розгляду в режимі відеоконференції на 23.10.2019р.

11.10.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства «УКРБУДСПЕЦТЕХ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач не погоджується з доводами останньої та просить суд в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «ІМЕКСБАНК» відмовити повністю, а рішення Господарського суду Одеської області від 08.08.2019р. у справі 916/609/19 залишити в силі. Одночасно відповідач подав до суду клопотання на поновлення строку на подання відзиву, яке задоволено апеляційною колегією.

15.10.2019р. від Національного банку України до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. У даному відзиві НБУ за перечує проти задоволення останньої та просить суд апеляційної інстанції залишити рішення Господарського суду Одеської області від 08.08.2019р. у справі №916/609/19 без змін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019р. розгляд справи №916/609/19 відкладено на 20.11.2019р.

13.11.2019р. До суду надійшло клопотання АТ «ІМЕКСБАНК» про врахування правових висновків Верховного суду в постановах: від 04.07.2018р. по справі №826/1476/15, від 24.09.2019р. у справі №922/1151/18, від 14.11.2018р. у справі №910/25/35/18, від 19.06.2019р. у справі №904/9795/16, від 14.08.2019р. у справі №904/4356/17, від 12.08.2019р. у справі №643/12799/16-ц.

Вказане клопотання приєднано до матеріалів справи.

Також, 13.11.2019р. АТ «ІМЕКСБАНК» надало до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів з поновленням строку на їх подання. Зазначене клопотання було задоволено судом апеляційної інстанції.

У судовому засіданні 20.11.2019р., яке проводилось в режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2013р. між ПАТ «ІМЕКСБАНК» (кредитор) та ТОВ «МІДЕЛЬ» (позичальник) було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №98/13 (далі - договір №98/13), відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Сторонами погоджено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (транші) або в повній сумі на умовах, визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 130 350 700,00 грн., зі сплатою 18,0% процентів річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами не пізніше 16.12.2016р. (включно) на умовах, визначених цим договором (п.п.1.1., 1.1.1. договору).

Пунктом 1.3. вказаного договору сторони погодили, що в якості забезпечення зобов'язань по ньому, кредитор, не пізніше 31.12.2013р., укладає із майновим поручителем: ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп" (попереднє найменування ТОВ „Бізнес-Центр „Примор'я") іпотечний договір на нерухоме майно - паркінг, загальною площею 33 553, 3 кв.м., розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, масив „Золотий Бугаз", 18, заставною вартістю 656 816 000,00 грн. згідно висновку оціночної компанії ТОВ „Аппрайзер". Кредит, виданий кредитором, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами.

Відповідно до п.7.3. договору про відкриття кредитної лінії №98/13 від 19.12.2013р. він діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Матеріали справи свідчать, що Додатковою угодою №1 від 22.07.2014р. до договору про відкриття кредитної лінії №98/13 від 19.12.2013р. змінено порядок нарахування процентів.

Судом першої інстанції встановлено, що Додатковою угодою №2 від 29.09.2014р. до кредитного договору №98/13 від 19.12.2013р. пункт 1.3. останнього викладено у наступній редакції: «у якості забезпечення ТОВ „МІДЕЛЬ" виконання своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, ПАТ „ІМЕКСБАНК" укладає із майновим поручителем ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп" (попереднє найменування ТОВ „Бізнес-Центр „Примор'я") іпотечний договір на нерухоме майно - паркінг, загально площею 33 553, 3 кв.м., розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, масив „Золотий Бугаз", 18, заставною вартістю 656 816 000,00 грн. згідно висновку оціночної компанії ТОВ „Аппрайзер", який діє до моменту передачі в іпотеку слідуючого майна майновим поручителем: АТ „Футбольний клуб „Чорноморець" іпотечний договір наступної черги, за яким в іпотеку надаються нежитлові будівлі центрального стадіону „Чорноморець" загальною площею 80 289, 0 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), буд. 1/20, заставною вартістю 4 000 000 000,00 грн. згідно оцінки ТОВ „Аппрайзер".

В подальшому, Додатковою угодою №4 від 23.12.2014р. до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №98/13 від 19.12.2013р. пункт 1.3. останнього викладено у наступній редакції: „у якості забезпечення ТОВ „МІДЕЛЬ" виконання своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги ПАТ „ІМЕКСБАНК" укладає не пізніше 30.12.2014р. з майновим поручителем АТ „Футбольний клуб „Чорноморець" іпотечний договір, предметом якого є нежитлові будівлі центрального стадіону „Чорноморець" загальною площею 80 289, 0 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), буд. 1/20, заставною вартістю 7 800 000 000,00 грн., згідно оцінки ТОВ „Аппрайзер". Кредит, виданий кредитором також забезпечується всім належним позичальнику - ТОВ „МІДЕЛЬ» майном і коштами.

Крім того, 20.12.2013р. між ПАТ „ІМЕКСБАНК" та ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії №100/13, відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Сторонами погоджено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (транші) або в повній сумі на умовах, визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 220 861 760,00 грн., зі сплатою 18,0% процентів річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами не пізніше 19.12.2014р. (включно) на умовах, визначених цим договором (п.п.1.1., 1.1.1. договору).

Пунктом 1.3. вказаного договору передбачено, що у якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, ПАТ „ІМЕКСБАНК" укладає із майновим поручителем ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп" (попереднє найменування ТОВ „Бізнес-Центр „Примор'я") іпотечний договір на нерухоме майно - паркінг, загальною площею 33 553, 3 кв.м., розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, масив „Золотий Бугаз", 18, заставною вартістю 656 816 000,00 грн. згідно висновку оціночної компанії ТОВ „Аппрайзер". Іпотечний договір укласти не пізніше 25.12.2013р. Кредит, виданий ПАТ „ІМЕКСБАНК" також забезпечується всім належним ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» майном і коштами.

Додатковою угодою №3 від 29.09.2014р. до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №100/13 від 20.12.2013р. пункт 1.3. останнього викладено у наступній редакції: „у якості забезпечення ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» виконання своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги АТ „ІМЕКСБАНК" не пізніше 10.10.2014р. укладає з майновим поручителем - юридичною особою АТ „Футбольний клуб „Чорноморець" договір іпотеки, за яким в наступну іпотеку надаються нежитлові будівлі центрального стадіону „Чорноморець" загальною площею 80 289, 0 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), буд. 1/20, заставною вартістю 4 000 000 000,00 грн.

В подальшому, Додатковою угодою №4 від 23.12.2014р. до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №100/13 від 20.12.2013р. пункт 1.3. останнього викладено у наступній редакції: „у якості забезпечення ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» виконання своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги ПАТ „ІМЕКСБАНК не пізніше 10.10.2014р. укладає з майновим поручителем - юридичною особою АТ „Футбольний клуб „Чорноморець" договір іпотеки, за яким в наступну іпотеку надаються нежитлові будівлі центрального стадіону „Чорноморець" загальною площею 80 289, 0 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), буд. 1/20, заставною вартістю 7 800 000 000 грн.

Як зазначає ПАТ «ІМЕКСБАНК», позичальниками зобов'язання по кредитним договорам не виконані, у зв'язку з чим, на підтвердження наявності заборгованості останніх, позивач надав довідку АТ „ІМЕКСБАНК" №303 від 27.02.2019р. (т. 1 а.с. 22), якою вказано, що станом на 03.10.2014р. заборгованість ТОВ „МІДЕЛЬ" перед АТ „ІМЕКСБАНК" за кредитним договором №98/13 від 19.12.2013р. становить 136 218 267, 12 грн. Одночасно, у довідці ПАТ „ІМЕКСБАНК" №302 від 27.02.2019р. (т. 1 а.с. 23) вказано, що станом на 03.10.2014р. заборгованість ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» перед ПАТ „ІМЕКСБАНК" за кредитним договором №100/13 від 20.12.2013р. становить 221 324 926, 54 грн.

Матеріали справи свідчать, що 20.12.2013р. між ПАТ „ІМЕКСБАНК» (іпотекодержатель) та ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп" (іпотекодавець, майновий поручитель за ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» та ТОВ „МІДЕЛЬ») був укладений іпотечний договір, який забезпечує вимоги ПАТ „ІМЕКСБАНК" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №100/13 від 20.12.2013р., який укладено між ПАТ „ІМЕКСБАНК" та ТОВ «СЕРВІСНИЙ УЕНТР «ЕЛІТ», стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі тощо. Крім цього, Договір іпотеки забезпечує вимоги ПАТ „ІМЕКСБАНК" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №98/13 від 19.12.2013р., який укладено між ПАТ „ІМЕКСБАНК" та ТОВ „МІДЕЛЬ" стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі тощо (п.1.1. іпотечного договору).

Пунктами 1.3., 1.4., 1.5. іпотечного договору від 20.12.2013р. визначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно: паркінг, загальною площею 33 553, 3 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницька, „Золотий Бугаз", масив 18. Оціночна вартість предмета іпотеки згідно висновку №121313/5-1 від 13.12.2013р. експертом - оцінювачем ТОВ «АППРАЙЗЕР», становить 656 816 000 грн. Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 656 816 000 грн.

У матеріалах справи наявний договір про зміни №1 від 08.02.2014р., відповідно до якого п. 1.1. іпотечного договору викладено в наступній редакції: цей договір іпотеки забезпечує вимоги АТ "ІМЕКСБАНК" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №100/13 від 20.12.2013р. з додатковою угодою №1 від 24.02.2014р. (Кредитний договір-1), який укладено між АТ "ІМЕКСБАНК" та ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» (боржник-1), стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі. Сума кредиту - 220 861 760,00 грн. Строк повернення кредиту 16.12.2016р. Розмір відсоткової ставки - 18% річних. Крім цього, договір іпотеки забезпечує вимоги АТ "ІМЕКСБАНК" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №98/13 від 19.12.2013р. (Кредитний договір-2), який укладено між АТ "ІМЕКСБАНК" та ТОВ "Мідель" (боржник-2) стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі.Сума кредиту - 130 350 700,00 грн. Строк повернення кредиту 16.12.2016р. Розмір відсоткової ставки - 18% річних.

Як вбачається з витягів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №15094852 від 20.12.2013р., №18449641 від 28.02.2014р., на підставі договору іпотеки з майновим поручителем від 20.12.2013р. був внесений запис про іпотеку: об'єкт нерухомого майна - паркінг, розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницький, „Золотий Бугаз", масив 18, іпотекодержатель - АТ „ІМЕКСБАНК", майновий поручитель - ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп", боржники: ТОВ „МІДЕЛЬ" та ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №15094804 від 20.12.2013р. запис про обтяження об'єкту нерухомого майна, а саме: паркінгу, розташованого за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницький, „Золотий Бугаз", масив 18 був внесений на підставі договору іпотеки з майновим поручителем від 20.12.2013р.

Як свідчать матеріали справи, 03.10.2014р. між АТ „ІМЕКСБАНК" та ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп" (майновий поручитель за ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» та ТОВ „МІДЕЛЬ») був укладений договір про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем, відповідно до п. 1. Якого, за взаємною згодою та керуючись ст. 651-654 Цивільного кодексу України, сторони вирішили розірвати іпотечний договір з майновим поручителем, посвідчений 20.12.2013р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №5915, укладений між АТ „ІМЕКСБАНК" та ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп".

Пунктом 2 договору про розірвання від 03.10.2014р. встановлено, що даний договір є підставою для зняття заборони відчуження вказаного у іпотечному договорі нерухомого майна: паркінгу, загальною площею 33 553, 3 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницька, „Золотий Бугаз", масив 18, а також внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав щодо припинення державної реєстрації обтяжень прав на вищевказане нерухоме майно та щодо припинення державної реєстрації обтяжень іншого речового права.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №27671267 від 03.10.2014р., стосовно нерухомого майна, а саме: паркінгу, загальною площею 33 553, 3 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницька, „Золотий Бугаз", масив 18, був внесений запис про припинення іпотеки на підставі договору про розірвання іпотечного договору від 03.10.2014р.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень №27670714 від 03.10.2014р., стосовно нерухомого майна, а саме: паркінгу, загальною площею 33 553, 3 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницька, „Золотий Бугаз", масив 18, був внесений запис про припинення обтяжень на підставі договору про розірвання іпотечного договору.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 року №50 «Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 26.01.2015 року №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» строком на три місяці з 27.01.2015р. по 26.04.2015р. включно, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Ю.П.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №105 від 27.05.2015р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання. Рішеннями виконавчої дирекції Фонду було неодноразово продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК».

Матеріали справи свідчать, що 06.12.2018р. вих. №2288 ПАТ «ІМЕКСБАНК» надіслав ТОВ „УКРБУДСПЕЦТЕХ», ТОВ „МІДЕЛЬ" та ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» повідомлення про нікчемність правочину, а саме: договору про розірвання іпотечного договору, в якому було зазначено, що уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» під час здійснення тимчасової адміністрації при здійсненні перевірки правочинів було виявлено договір про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем, укладений 03.10.2014р., на підставі якого було розірвано іпотечний договір, укладений 20.12.2013р.

В силу положень ст. 202 Цивільного кодексу України, п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач повідомив ТОВ „УКРБУДСПЕЦТЕХ», ТОВ „МІДЕЛЬ" та ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» про нікчемність договору про розірвання іпотечного договору, укладеного 03.10.2014р. та зазначив, що іпотека за іпотечним договором (з майновим поручителем), укладеним 20.12.2013р., не є припиненою, а іпотекодержателем є ПАТ «ІМЕКСБАНК» (т.1 а.с. 48-50).

Крім того, у матеріалах справи наявний договір про надання стабілізаційного кредиту № 60 (т. 3 а.с. 142-147), який був укладений 28.11.2014р. між Національним Банком України та АТ „ІМЕКСБАНК". Відповідно до п. 1.1. цього договору, НБУ надає ПАТ „ІМЕКСБАНК" стабілізаційний кредит для підтримки ліквідності одноразовою сумою в розмірі 300 000 000, 00 грн. на строк до 28.11.2016р. за відсотковою ставкою 21, 0% річних з погашенням кредиту і сплатою відсотків за користування ним у строки, визначені цим договором.

Пунктом 1.9.1. вказаного договору передбачено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором АТ „ІМЕКСБАНК" надає Національному банку України в заставу нерухоме майно на загальну суму 963 343 538 грн., яке належить майновим поручителям: ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп" - паркінг загальною площею 33 553, 3 кв.м., який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, селищна рада Дальницька, „Золотий Бугаз", масив 18, заставною вартістю 344 900 000 грн.

Також, 28.11.2014р. між НБУ та ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп" був укладений іпотечний договір з майновим поручителем (т. 1 а.с. 100-102), відповідно до п.1.1. якого цей договір іпотеки забезпечує вимоги НБУ за договором про надання стабілізаційного кредиту №60 від 28.11.2014р., який укладено між НБУ та АТ „ІМЕКСБАНК", стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі тощо.

Пунктом 1.3. зазначеного договору визначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно: паркінг загальною площею 33 553, 3 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницька, „Золотий Бугаз", масив 18.

25.12.2014р. між АТ „ІМЕКСБАНК" та ПрАТ „Футбольний клуб „Чорноморець" (майновий поручитель у тому числі ТОВ „МІДЕЛЬ" та ТОВ „Сервісний Центр „Еліт") був укладений іпотечний договір (з майновим поручителем) (т. 2 а.с. 13-28), відповідно до п. 1.1. якого цей договір іпотеки забезпечує вимоги АТ „ІМЕКСБАНК" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №98/13 від 19.12.2013р. з додатковою угодою №1 від 22.07.2014р., додатковою угодою №2 від 29.09.2014р., додатковою угодою №3 від 29.10.2014р., додатковою угодою №4 від 23.12.2014р., який укладено між АТ „ІМЕКСБАНК" та ТОВ „МІДЕЛЬ" стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі тощо.

Судом першої інстанції встановлено, що даний договір іпотеки забезпечує вимоги АТ „ІМЕКСБАНК" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №100/13 від 20.12.2013р. з додатковою угодою №1 від 24.02.2014р., додатковою угодою №2 від 21.07.2014р., додатковою угодою №3 від 29.09.2014р., додатковою угодою №4 від 23.12.2014р., який укладено між АТ „ІМЕКСБАНК" та ТОВ „СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ»" стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі тощо.

Відповідно до п. 1.3. вказаного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлові будівлі центрального стадіону „Чорноморець", які складаються з будівель, загальною площею 80 289 кв.м., основною площею 67 037, 5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), буд. 1/20.

Пунктами 1.4., 1.5. зазначеного договору встановлено, що оціночна вартість вищевказаного предмету іпотеки згідно висновку №112014/7-1, складеного 20.11.2014р. експертом оцінювачем ТОВ „АППРАЙЗЕР", становить 7 800 000 000 грн. Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 7 800 000 000 грн.

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №161463547 від 28.03.2019р. (т. 1 а.с. 103-104) вбачається, що стосовно нерухомого майна, а саме: паркінгу загальною площею 33 553, 3 кв.м., який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницька, „Золотий Бугаз", масив 18, власником якого є ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп", був внесений запис 28.11.2014р. про іпотеку на підставі іпотечного договору з майновим поручителем від 28.11.2014р., де іпотекодержателем є Національний банк України, майновий поручитель - ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп", боржник - АТ „ІМЕКСБАНК".

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №87349452 від 17.05.2017р. (т. 2 а.с. 41-47) вбачається, що стосовно нерухомого майна, а саме: будівель, нежитлових будівель центрального стадіону „Чорноморець", який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 1/20, 25.12.2014р. внесено запис про іпотеку на підставі іпотечного договору з майновим поручителем від 25.12.2014р., де іпотекодержатель - АТ „ІМЕКСБАНК", майновий поручитель - АТ „Футбольний клуб „Чорноморець", боржник - ТОВ „МІДЕЛЬ" та ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ» та 16.05.2017р. внесено запис про право власності на зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору від 25.12.2014р., згідно якого власник - АТ „ІМЕКСБАНК".

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені відповідного рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-5 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відтак, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Апеляційна колегія звертає увагу на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові у справі №916/3156/17, провадження №12-304гс18 від 04.06.2019р. про те, що за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

В межах розгляду даної справи про застосування наслідків нікчемного правочину підлягають юридичній оцінці доводи позивача щодо нікчемності укладеного між сторонами договору про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем від 03.10.2014р., які ґрунтуються на приписах п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.ч.4, 5 ст.3 Закону України "Про іпотеку").

Частиною першою статті 7 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

За приписами ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи тощо.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

За приписами ч.ч. 2, 3 п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без установлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним узяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

- банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

- банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

- банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

- банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Таким чином, за результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 вказаного Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Отже, відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Апеляційний суд зазначає, що вищезазначена позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, в її постановах від 16.05.2018р. у справі №910/24198/16 (провадження № 12-15гс18), від 04.07.2018р. у справі №819/353/16 (провадження № 11-163апп18), від 05.12.2018р. у справі №826/23064/15 (провадження № 11-1080апп18), від 27.02.2019р. у справі №826/8273/16 (провадження № 11-775ас18) під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

При цьому, в постанові від 04.06.2019р. у справі №916/3156/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для відступлення від вищенаведеної позиції правових підстав не вбачається.

Предметом позову у даній справі №916/609/19 є застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме: позивач просить суд повернути сторони у стан, який існував до укладення такого правочину, шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна. Але, додаткова угода №2 від 29.09.2014р. до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №98/13 від 19.12.2013р., якою закріплено умову дії іпотечного договору, укладеного з ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ", є чинною, сторонами не оскаржувалася (повністю або частково), не визнавалася недійсною/нікчемною у судовому порядку. Теж саме стосується кредитного договору із ТОВ «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ».

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ІМЕКСБАНК» (як сторона правочину) стверджує, що нікчемним є договір про розірвання договору іпотеки від 03.10.2014р. Таким чином, наслідком нікчемності договору про розірвання іпотечного договору із ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ", є чинність такого договору іпотеки.

Отже, як й у справі №916/3156/17, у даному випадку спір фактично стосується наявності чи відсутності права іпотеки АТ "ІМЕКСБАНК".

А за таких умов, враховуючи вищесказане та позицію Великої палати Верховного Суду у справі № 916/3156/17, належним способом захисту інтересів позивача є визнання права іпотеки на паркінг, що розташований за адресою: паркінг, що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с/рада Дальницька, „Золотий Бугаз, масив, 18, загальною площею 33 553,3 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 37, а не скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки, як просить позивач.

Проте, позивач відповідну позовну вимогу не пред`являв.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що у даній справі позивачем вибрано неналежний спосіб захисту прав.

Окремо, апеляційний суд звертає увагу на те, що у справі №916/609/19 та справі №916/3156/17 різний предмет позову, але правовідносини, в які вступили сторони у справах, й, як наслідок, предмет спору, є подібними.

Предметом позову справи №916/609/19 є вимога позивача (АТ "ІМЕКСБАНК") про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, який на думку позивача є нікчемним в силу приписів ч. З ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Предметом позову у справі №916/3156/17 є вимога позивача (АТ "ІМЕКСБАНК") про визнання недійсним нікчемного правочину, в силу приписів ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Слід відмітити, що первинною позовною вимогою АТ "ІМЕКСБАНК" у справі №916/3156/17 було також "застосування наслідків нікчемного правочину", але, надалі, позивачем змінено предмет позову.

Сторони як у справі №916/609/19, так й у справі №916/3156/17 вступили у подібні правовідносини із застави (іпотеки), наданої у забезпечення зобов'язань основного боржника за кредитним договором.

Підставою для звернення АТ "ІМЕКСБАНК" із позовами до суду в обох справах, стало виявлення правочинів із розірвання застави (іпотеки), які на думку банку є нікчемними в силу приписів ч. З ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тобто у позивача виникла необхідність здійснення певних дій щодо поновлення АТ "ІМЕКСБАНК" в праві застави (іпотеки) на предмет застави (іпотеки).

Предметом спору (об'єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем) у справах №916/609/19 та №916/3156/17 є наявність чи відсутність права застави (іпотеки) АТ "ІМЕКСБАНК".

Таким чином, незважаючи на те, що позовні вимоги АТ "ІМЕКСБАНК" (предмет позову) у справах №916/609/19 та №916/3156/17 різні, сторони у справах перебувають у подібних правовідносинах, а предмет спору (об'єкт спірних правовідносин), тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем, є однаковим.

Як зазначалось вище, 25.12.2014 р. між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та ПрАТ "Футбольний клуб "Чорноморець", укладено іпотечний договір (з майновим поручителем), посвідчений Чужовською Н.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий №6134.

Відповідно до п. 1.3. іпотечного договору № 6134, предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлові будівлі центрального стадіону "Чорноморець", загальною площею 80 289,00 кв.м., основною площею 67 037,5 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Маразлїївська (вул. Енгельса), будинок 1/20, та розташовані на земельній ділянці площею 62 403 кв.м., яка знаходиться в оренді АТ "ФК "Чорноморець".

Іпотечний договір №6134 укладено в забезпечення виконання зобов'язань боржників - кількох юридичних осіб - перед ПАТ «ІМЕКСБАНК» за укладеними з цими юридичними особами договорами про відкриття кредитної лінії із відповідними змінами і доповненнями (п. 1.1. розділу 1 «Предмет договору»).

Зокрема, відповідно до пп. 1.1. іпотечного договору №6134, цей договір іпотеки забезпечує вимоги іпотекодержателя:

за договором про відкриття кредитної лінії № 98/13 від 19.12.2013р., з додатковою угодою № 1 від 22.07.2014 року, додатковою угодою № 2 від 29.09.2014р., додатковою угодою № 3 від 29.10.2014 року, додатковою угодою № 4 від 23.12.2014р., який укладено між іпотекодержателем та ТОВ «МІДЕЛЬ»;

за договором про відкриття кредитної лінії № 100/13 від 20.12.2013р., з додатковою угодою № 1 від 24.02.2014 року, додатковою угодою № 2 від 21.07.2014р., додатковою угодою № 3 від 29.09.2014 року, додатковою угодою № 4 від 23.12.2014р., який укладено між іпотекодержателем та ТОВ «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР «ЕЛІТ».

Таким чином, майнові права АТ «ІМЕКСБАНК» за кредитними договорами про відкриття кредитної лінії №98/13 та №100/13 у повному обсязі було забезпечено іпотекою нерухомого майна (нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», загальною площею 80 289,00 кв.м., основною площею 67 037,5 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), будинок 1/20) за іпотечним договором № 6134, укладеним між АТ «ІМЕКСБАНК» та АТ «ФК «ЧОРНОМОРЕЦЬ», що у свою чергу заперечує твердження банку, що останній відмовився від власних майнових вимог, укладаючи із відповідачем у даній справі 03.10.2014 р. договір про розірвання іпотечного договору.

Судова колегія зазначає, що підписавши додаткові угоди до кредитних договорів №98/13 та №100/13, сторони фактично погодили заміну предмету забезпечення з паркінгу, загальною площею 33 553, 3 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, масив „Золотий Бугаз", 18, заставною вартістю 656 816 000,00 грн. на нежитлові будівлі центрального стадіону „Чорноморець" загальною площею 80 289, 0 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), буд. 1/20, заставною вартістю 4 000 000 000,00 грн.

Таким чином, в даних правовідносинах фактично відбулася заміна предмету забезпечення, а не відмова від майнових прав, як стверджує позивач.

Отже, іпотечний договір від 20.12.2013р. №5915, укладений між АТ "ІМЕКСБАНК" та ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ", припинив свою дію, у зв'язку із передачею в іпотеку банку вищевказаних нежитлових будівель центрального стадіону „Чорноморець" на виконання вищенаведених додаткових угод до кредитних договорів.

Зазначене, у свою чергу, спростовую твердження апелянта, що у даному випадку відсутня заміна предмета застави, адже між датою розірвання іпотечного договору від 20.12.2013р. №5915 із ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" та датою укладання іпотечного договору із АТ "ФК "Чорноморець" - 25.12.2014 р. пройшов певний проміжок часу.

У даному випадку основне зобов'язання ТОВ "МІДЕЛЬ" за кредитним договором №100/13 та ТОВ «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР» ЕЛІТ» за кредитним договором № 100/13 було безперервно забезпечено іпотекою майна третіх осіб, що прямо передбачено умовами кредитних договорів.

В якості обґрунтування позову, АТ "ІМЕКСБАНК" зазначає, що банк при укладанні спірного правочину саме відмовився від власних майнових вимог. Колегія судів звертає увагу, що у даному випадку, відповідно до пп. 1 ч. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", слід відрізняти випадки, коли банк безоплатно здійснив відчуження майна та випадки, коли банк відмовився від власних майнових вимог. Тому, в даній справі відсутні підстави для застосування висновків постанови Верховного суду від 13.06.2018 р. у справі № 916/1889/17, від 04.04.2018 р. у справі № 914/1316/18, ухвали Верховного суду від 15.08.2018 р. у справі № 914/1316/16 тощо, адже підставою для звернення банку із позовом у справі №916/609/19 є визнання правочину нікчемним саме з підстав відмови від власних майнових вимог, а не з підстав безоплатного відчуження майна. Таким чином, наведена позивачем судова практика не має відношення та правового значення для розгляду даної справи.

Крім того, матеріали справи свідчать, що 28.11.2014 року між Національним банком та АТ «ІМЕКСБАНК» укладено Договір про надання стабілізаційного кредиту №60 (далі - Договір стабілізаційного кредиту), згідно умов якого Національним банком надано позивачу стабілізаційний кредит для підтримки ліквідності одноразовою сумою у розмірі 300 000 000,00 грн. строком до 28.11.2016р. за відсотковою ставкою 21,0% річних.

Відповідно до п. 1.8. Договору стабілізаційного кредиту кредит надається після оформлення позичальником забезпечення, що зазначене в п.1.9. цього договору, про що укладаються окремі договори застави/іпотеки.

Відповідно до п.п. 1.9.1. Договору стабілізаційного кредиту в іпотеку Національному банку передане, зокрема, належне відповідачу Нерухоме майно, а саме: паркінг загальною площею 33 553,3 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, «Золотий Бугаз» масив, 18, заставною вартістю 344 900 000,00 грн).

28.11.2014 року між Національним банком та відповідачем укладено іпотечний договір з майновим поручителем, що зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №5675, згідно якого цей договір забезпечує вимоги Національного банку за Договором стабілізаційного кредиту, та відповідно до якого в іпотеку останньому передане Нерухоме майно належне відповідачу (т.1 а.с. 100-102).

Також матеріали справи підтверджують те, що відомості про іпотеку та обтяження Нерухомого майна на користь Національного банку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як зазначає НБУ, договір стабілізаційного кредиту був укладений між Національним банком та АТ «ІМЕКСБАНК» відповідно до Положення про надання Національним банком України стабілізаційних кредитів банкам України, що затверджене постановою Правління Національного банку України від 13.07.2010р. №327 (далі - Положення №327).

Відповідно до п.2.1. гл. 2 Положення №327, Національний банк надає стабілізаційний кредит чи здійснює зміну умов кредитного договору під основне та додаткове забезпечення.

Відповідно до п.2.2. гл. 2 Положення №327, забезпечення, що надане банком або майновим поручителем, не повинно бути обтяжене іншими зобов'язаннями.

Виходячи із викладеного та враховуючи положення п.1.8. Договору стабілізаційного кредиту, укладення договору про розірвання іпотечного договору від 03.10.2014р. було вчинене АТ «ІМЕКСБАНК» з метою отримання кредиту у розмірі 300 000 000,00 грн., адже зазначений кредит не був би виданий Національним банком позивачу у випадку не оформлення іпотеки на нерухоме майно.

Тобто, не можна стверджувати про протиправне укладення оскаржуваного договору, оскільки укладення зазначеного договору було необхідне для отримання АТ «ІМЕКСБАНК» кредиту у розмірі 300 000 000,00 грн. При цьому, нерухоме майно, що виступає предметом іпотеки за оскаржуваним договором, забезпечує виконання зобов'язань АТ «ІМЕКСБАНК» за Договором стабілізаційного кредиту.

Отже, твердження АТ «ІМЕКСБАНК», що договір про розірвання іпотечного договору від 03.10.2014р. має ознаки нікчемності, визначені п. 1 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є необгрунтовані, оскільки:

в даних правовідносинах фактично відсутня відмова позивача від своїх власних прав вимоги;

укладення Оскаржуваного договору позивачем були вчинено з метою передачі Нерухомого майна в іпотеку Національному банку для отримання кредиту у розмірі 300 000 000,00 грн.

Отже, апеляційна судова колегія цілком погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність з боку АТ «ІМЕКСБАНК» наявності підстав нікчемності правочину про розірвання договору іпотеки, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та з врахуванням норм ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 55 Конституції України. Крім того, позивачем не доведено які саме його права та інтереси були порушені; наявності підстав, з якими закон пов'язує недійсність (нікчемність) правочину та не спростовано презумпції правомірності правочину про розірвання договору іпотеки. Тому, апеляційна колегія вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у позові позивача про застосування наслідків недійсності правочину.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, яке винесено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 08 серпня 2019 року по справі № 916/609/19 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

У зв'язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишенні без змін рішення суду першої інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 08.08.2019р. у справі №916/609/19 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 25.11.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.