РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 м. КиївСправа № 910/15135/18

За позовом: державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ";

до: ПІДПРИЄМСТВА ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН "МОНОЛІТ - БІЗНЕС" ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ "СОЮЗ ОРГАНІЗАЦІЙ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ";

про: стягнення 45.224,87 грн.

За зустрічним позовом: ПІДПРИЄМСТВА ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН "МОНОЛІТ - БІЗНЕС" ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ "СОЮЗ ОРГАНІЗАЦІЙ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ";

до: державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ";

про: стягнення 24.402,992 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Нарожна М.С.

Представники сторін:

представник позивача (відповідача за зустрічним позовом): Козійчук О.І.;

представник відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Державне підприємство "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до ПІДПРИЄМСТВА ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН "МОНОЛІТ - БІЗНЕС" ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ "СОЮЗ ОРГАНІЗАЦІЙ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ" про стягнення 45.224,87 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 04.10.2017 № 13018/53-124-01-17-07137 в частині своєчасного здійснення поставки товару, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 45.224,87 грн., з яких: 21.084,67 грн. - пеня та 24.140,20 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15135/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

До господарського суду надійшла зустрічна позовна заява ПІДПРИЄМСТВА ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН "МОНОЛІТ - БІЗНЕС" ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ "СОЮЗ ОРГАНІЗАЦІЙ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ" (далі - відповідач/позивач за зустрічним позовом) до державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (далі - позивач/відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 36.818,24 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) порушено зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 04.10.2017 № 13018/53-124-01-17-07137 в частині своєчасного здійснення розрахунку за поставлений товар, що призвело до виникнення у позивача (відповідача за зустрічним позовом) перед відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) заборгованості у вигляді пені в сумі 36.818,24 грн.

Ухвалою господарського суду від 11.12.2018 вказану зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/15135/18 та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/15135/18.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2018 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, на зустрічну позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення вимог ПІДПРИЄМСТВА ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН "МОНОЛІТ - БІЗНЕС" ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ "СОЮЗ ОРГАНІЗАЦІЙ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ", з огляду на те, що умовами укладеного між сторонами Договору не встановлено розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Також відповідач зауважив на відсутності доказів на обґрунтування заявлених позивачем вимог про стягнення штрафу за користування грошовими коштами.

24.01.2019 загальний відділ канцелярії суду надійшла заява від позивача за зустрічним позовом про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2019 позов залишено без розгляду на підставі ст.ст. 202, 226 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 ухвалу господарського суду міста Києва від 04.02.2019 скасовано, справу № 910/15135/18 передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2019 підготовче засідання у справі № 910/15135/18 призначене на 24.06.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.06.2019 позов залишено без розгляду на підставі ст.ст. 202, 226 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2019 скасовано, справу № 910/15135/18 передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2019 підготовче засідання у справі № 910/15135/18 було призначено на 09.10.2019.

В підготовчому засіданні 09.10.2019 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 13.11.2019.

В судовому засіданні 13.11.2019 оголошено перерву до 25.11.2019.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

04.10.2017 між ПІДПРИЄМСТВОМ ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН "МОНОЛІТ - БІЗНЕС" ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ "СОЮЗ ОРГАНІЗАЦІЙ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ" (далі - відповідач (позивач за зустрічним позовом)/Постачальник) та державним підприємством "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція (далі - позивач (відповідач за зустрічним позовом)/Покупець) було укладено Договір поставки спецодягу № 13018/53-124-01-17-07137 від 04.10.2017 (далі - Договір) на загальну суму 700.940,52 грн., (Додаток № 1).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити спецодяг утеплений, костюми спеціальні, халати, жилети (надалі - Товар), в асортименті, кількості та по ціні відповідно до специфікації № 1, що є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.3 передбачено, що Покупець набуває права власності на товар з моменту передачі товару на склад Вантажоотримувача.

Оплату Товару Покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 30-ти календарних днів з дати завершення Покупцем процедури вхідного контролю товарів на складі Ввантажоотримувача у відповідності до п. 5.2 Договору. Датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку Покупця (пункти 4.1 - 4.2 Договору).

Згідно п.п. 5.1 та Договору, строк поставки Товару становить 25 робочих днів з дати укладання сторонами договору, тобто, кінцева дата поставки Товару - 08.11.2017.

Як вбачається із матеріалів справи, поставка Товару відбулася у 8 партій, що підтверджено видатковими накладними, проте виходячи з умов Договору дані поставки Товару відбулися з простроченням, а саме:

- видаткова накладна № М-00000031 від 20.11.2017 на суму 100.842,00 грн. на 11 днів;

- видаткова накладна № М-00000036 від 01.12.2017 на суму 9.408,90 грн. на 22 дні;

- видаткова накладна № М-00000037 від 04.12.2017 на суму 245.829,60 грн. на 25 днів;

- видаткова накладна № М-00000045 від 13.12.2017 на суму 2.716,56 грн. на 34 дні;

- видаткова накладна № М-00000044 від 15.12.2017 на суму 163.197,54 грн. на 36 днів;

-видаткова накладна № М-00000051 від 20.12.2017 на суму 19.737,60 грн. на 41 день;

- видаткова накладна № М-00000054 від 22.12.2017 на суму 102.182,40 грн. на 43 дні;

- видаткова накладна № М-00000055 від 22.12.2017 на суму 57.025,92 грн. на 43 дні.

У зв`язку з простроченням доставки продукції, позивач (відповідач за зустрічним позовом) звертався до відповідача (позивача за зустрічним позовом) з претензією від 23.11.2017 № 45-1034/9419.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 7.2 Договору за порушення строків поставки Постачальник зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,1 % вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а також за прострочення більше ніж на 30 днів, Постачальник додатково сплачує штраф в розмірі 7% від вартості непоставленого Товару.

Здійснивши арифметичний перерахунок заявленої до стягнення пені та штрафу за обрахований позивачем (відповідачем за зустрічним позоовм) період в сумі 45.224,87 грн., суд дійшов висновку про обгрунтованість розрахунку та про задоволення первісного позову повністю.

Щодо вимог зустрічного позову про стягнення з замовника 17.343,98 грн. пені та штраф в розмірі 7.058,94 грн. за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Договором поставки № 13018/53-124-01-17-07137 від 04.10.2017, суд дійшов висновку про наступне.

За положеннями ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Оскільки сторонами за порушення обов`язку своєчасної оплати поставленої продукції не погоджено нарахування пені та законом розмір відповідного забезпечення зобов`язання також не передбачений, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Посилання позивача за зустрічним позовом як на підставу нарахування пені на Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та на ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки Законом обмежено розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, а не встановлено її розмір, а ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України застосовується лише за прострочення не грошових зобов`язань, а саме, прострочка поставки товарів (робіт, послуг).

Приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору за первісним та зустрічним позовом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ПІДПРИЄМСТВА ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН "МОНОЛІТ - БІЗНЕС" ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ "СОЮЗ ОРГАНІЗАЦІЙ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ"; (04208, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОРИКА ВАСИЛЯ, БУДИНОК 13 (В ЛІТ. "А"); ідентифікаційний код: 30530248) на користь державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАЗАРІВСЬКА, будинок 3; ідентифікаційний код: 24584661) пеню в розмірі 21.084 (двадцять одна тисяча вісімдесят чотири) грн. 67 коп.; штраф в розмірі 24.140 (двадцять чотири тисячі сто сорок) грн. 20 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27 листопада 2019 року.

Суддя С.В. Балац