ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

05 листопада 2019 року м.Тернопіль Справа №921/406/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, м.Тернопіль

до відповідача: Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м.Тернопіль

про стягнення 42708грн,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідач: не з`явився.

Позивач - Служба автомобільних доріг у Тернопільській області, м.Тернопіль звернувся 27.06.2019 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№506) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Тернопіль, про стягнення коштів в сумі 42708грн, сплачених в якості авансового платежу на виконання умов договору №53М від 25.05.2018 по наданню послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення у Тернопільській області О200304 Бучач-Нижнів на ділянці ПК 6+60 - ПК 7+20 (45230000-8 - будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), посилаючись на те, що відповідачем у визначений договором строк роботи не були виконані, а сума авансу - не повернута не зважаючи на вимогу позивача, що стало підставою для звернення до господарського суду з позовом про стягнення з ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" даних коштів в примусовому порядку.

Ухвалою від 17.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 20.08.2019, котре неодноразово відкладалося, востаннє на 17.10.2019.

Строк здійснення підготовчого провадження у даній справі було продовжено на 30 днів згідно ухвали суду від 05.09.2019, відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України.

Ухвалою суду 24.09.2019 залишено без розгляду клопотання позивача №06-2/1178 від 24.09.2019 про залучення до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА, та про призначення у справі судової будівельної експертизи, із зазначених в ухвалі підстав. 08.10.2019 судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача №06-2/1233 від 01.10.2019 (вх.№17708 від 02.10.2019) про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації за необґрунтованістю (ухвала від 08.10.2019).

Присутній в підготовчих засіданнях 20.08.2019, 24.09.2019 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві з посиланням на долучені до справи докази.

Відповідач позовні вимоги заперечив. У поданому 13.08.2019 відзиві на позов №06-2/1001 від 12.08.2019 (вх.№14135) зазначив, що ДП «Тернопільський облавтодор» в особі філії «Тернопільська ДЕД» авансовий платіж в сумі 42708,00 грн було використано відповідно до умов договору №53М від 25.05.2018 та усно повідомлено про це Службу автомобільних доріг у Тернопільській області та надано акт приймання виконаних будівельних робіт і довідку про вартість виконаних будівельних робіт на суму 42708грн, а 18.01.2019 ДП «Тернопільський облавтодор» повторно направив оригінали актів виконаних робіт №16-07-12 за липень 2018 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2018 року в двох примірниках для підписання та прийняття робіт, однак позивачем не надано відповіді і не обґрунтовано причин їх не підписання. Відповідач стверджує, що відповідно до умов договору №53М від 25.05.2018 ним виконано роботи на отриману суму авансу повністю, а позивачем своїх обов`язків не виконано, акти та довідки не підписано без належних пояснень. Вважає, що на позивача як замовника робіт, покладено обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлених недоліків робіт - негайно про них заявити. Відтак, вважає позовні вимоги безпідставними та просив відмовити у їх задоволенні.

Крім того, відповідач просив слухати дану справу без участі його представника.

Ухвалою суду від 17.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.11.2019.

В судове засіданні сторони не з`явилися, причини неявки та їх поважність суду не повідомили; будь яких клопотань, зав, тощо в порядку господарського процесуального законодавства України не заявили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать долучені до матеріалів справи рекомендовані повідомлення від 18.10.2019 про вручення відповідних поштових відправлень.

При цьому, Суд враховує, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Оскільки неявка учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні у відповідності до статті 202, ч.3 ст.252 ГПК України за наявними у ній документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в сукупності, господарський суд встановив наступне.

25.05.2018 між Службою автомобільних доріг у Тернопільській області як Замовником та Дочірнім підприємством «Тернопільській облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» як Підрядником, укладено договір №53М (далі - договір), згідно умов якого Замовник доручає Підряднику і зобов`язується прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору надання послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення у Тернопільській області О200304 Бучач-Нижнів на ділянці ПК 6+60-ПК 7+20 (45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема ДСТУ БД.1.1-1:2013, ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт», а Підрядник зобов`язується на свій власний ризик та своїми силами виконати роботи, доручені йому Замовником в установлений договором строк (п.1.1 договору).

Пунктом 2.1 договору сторони визначили, що Підрядник виконує роботи з моменту підписання договору по 31.12.2018.

Вартість договору становить 162 930,00грн з ПДВ (п.3.1 договору).

Відповідно до п.5.1 договору замовник має право, зокрема при відсутності недоліків прийняти та оплатити виконані роботи, керуючись умовами даного договору.

Відповідно до п.5.4 договору підрядник зобов`язаний, зокрема виконати з використанням власних ресурсів, у встановлені строки роботи відповідно до проектно-кошторисної документації; передати замовнику у порядку, передбаченому цим договором та відповідними нормами закінчені роботи.

Фінансування робіт здійснюється відповідно до плану фінансування, який затверджено головним розпорядником бюджетних коштів (п.9.1 договору).

Згідно п.10.1 договору усі розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок підрядника; замовник виконує платіжні зобов`язання лише при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань).

Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи підрядником на підставі «Актів приймання виконаних підрядних робіт» (форма №КБ-2в) та «Довідок про вартість виконаних підрядних робіт» (форма №КБ-3) (п.10.2 договору).

Згідно п.10.3 договору акти виконаних робіт готує підрядник, підписує та надає їх замовнику; робота вважається виконаною, коли вона прийнята замовником.

Відповідно п.10.4 договору підрядник разом з представником замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку; оплата робіт виконаних з недоробками і дефектами, проводиться після усунення останніх. Згідно п.10.5 договору замовник виконує свої зобов`язання по даному договору лише у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Замовник може здійснювати проміжні платежі за виконані роботи після підписання акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), складених у відповідності з положеннями чинних ДБН, підписаних уповноваженими представниками сторін (п.10.6 договору).

Зокрема, за п.10.7 цього правочину замовник має право перерахувати підряднику попередню оплату, розмір якої не може перевищувати 30% від суми договірної ціни. При використанні попередньої оплати підрядник повинен надати замовнику відповідні підтверджуючі (платіжні) документи щодо використання зазначеної суми: виконаними роботами. Підрядник подає звіт про використання попередньої оплати протягом 30 днів з дня її надходження на розрахунковий рахунок підрядника. У разі не подання звіту про використання попередньої оплати протягом 30 днів з моменту її перерахування підряднику, останній зобов`язується повернути протягом трьох днів з моменту закінчення 30-ти денного терміну повну суму наданого авансу. Невикористану суму авансу підрядник повинен повернути замовнику на розрахунковий рахунок у Державному казначействі України.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, але в будь якому разі до повного виконання зобов`язань сторонами (п.13.1 договору).

За пунктом 14.1 договору зміни, доповнення та розірвання договору здійснюється за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди за ініціативою будь-якої Сторони відповідно до чинного законодавства. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору.

18.06.2018 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №53M від 25.05.2018, згідно п.1 якої сторони внесли зміни в пункт 3.1 договору та в Договірну ціну договору, визначивши вартість робіт в сумі 142 360,00грн (з ПДВ).

Відповідно до п.2 Додаткової угоди решта умов договору залишилися незміненими і такі є обов`язковими до виконання сторонами. Додаткова угода набрала чинності з моменту її підписання і діє до закінчення строку дії основного договору (п.5 додаткової угоди).

Листом Управління капітального будівництва №421/0113 від 22.05.2018 позивачу дано згоду на проведення попередньої оплати по договорах з виконання ремонтних робіт на автомобільних дорогах місцевого значення, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п.10.7 договору №53М від 25.05.2018, з урахуванням листа Управління капітального будівництва від 22.05.2018, позивачем (замовником) 18.06.2018 було перераховано попередню оплату на рахунок відповідача (підрядника) в сумі 42 708грн, що підтверджується платіжним дорученням №430 (копія знаходиться в матеріалах справи).

Отримані відповідачем кошти складають 30% від загальної вартості робіт, яка визначена в додатковій угоді №1 від 18.06.2018.

Враховуючи дату перерахування попередньої оплати підрядник повинен був, згідно п.10.7 договору, подати Звіт про використання наданих йому коштів протягом 30 днів з моменту її перерахування, тобто до 18.07.2018 включно, а також підтверджуючі (платіжні) документи щодо використання зазначеної суми.

З огляду на відсутність підтвердження належного використання перерахованої суми попередньої плати, Служба автомобільних доріг у Тернопільській області 10.09.2018 звернулася до Дочірнього підприємства «Тернопільській облавтодор» ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з вимогою №08-2/1073 про надання документального підтвердження використання внесеної позивачем попередньої оплати або повернення її у повному обсязі у семиденний термін з моменту отримання вимоги.

У відповіді (лист №06-2/2034 від 03.10.2018) ДП «Тернопільській облавтодор» ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» повідомив, що аванс по договору №53M від 25.05.2018 було спрямовано на закупівлю матеріалів для виконання робіт (ТОВ «БМБУД» - 450000,00грн (платіжне доручення №1467 від 25.06.2018 за асфальтобетонну суміш), ДП «Артемсіль» - 66656,04грн та 450000,00грн (платіжні доручення №1466 від 23.03.2018 та №1456 від 22.06.2018, відповідно), ТОВ «Бітекс» - 450000,00грн (платіжне доручення №1455 від 22.06.2018 за бітум дорожній), ПМП «Юстас» - 150000,00грн (платіжне доручення №1457 від 22.06.2018 за бітумну емульсію) та зазначив, що вимоги Служби автомобільних доріг у Тернопільській області (184 арк.) не підлягають до задоволення, оскільки грошові кошти використані для придбання матеріалів.

Окрім того, відповідач повідомив позивача про те, що у відповідності до укладених договорів, роботи на автомобільній дорозі Бучач - Возилів розпочаті 03.10.2018 і будуть завершені протягом жовтня. Також, будуть у жовтні виконані роботи на дорозі Бучач - Нижнів (Монастириський р-н).

Відповідачем також надано суду супровідний лист від 18.01.2019, адресований позивачу, до якого долучено Довідку (форми КБ-3) про вартість виконаних робіт та витрат за липень 2018 року та Акт №16-07-12 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року (форми КБ-2в) на суму 42708 грн.

Згідно з поясненнями представника відповідача, наданими в судовому засіданні 08.10.2019, з`ясовано, що перерахований позивачем авансовий платіж було використано ним відповідно до умов договору, а довідка про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 року, Акт №16-07-12 вчасно надані позивачу. Оскільки позивачем виконані роботи прийнято не було, відповідачем повторно 21.01.2019, для підписання та прийняття робіт на загальну суму 42708,00грн було надано позивачу оригінали зазначених документів.

Із даного Акту приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року неможливо встановити дату його складення та підписання відповідачем.

Зазначені Акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року та Довідка про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 року разом із супровідним листом №06-2/105 від 18.01.2019 були вручені позивачу (Службі автомобільних доріг у Тернопільській області) нарочно 21.01.2019 (про що свідчить печатка канцелярії позивача та дата 21.01.2019 про отримання вказаних документів позивачем), тобто після обумовленого у договорі строку його дії до 31.12.2018. У той же час, вказаний акт позивачем не підписаний та з листування сторін вбачається наявність спору щодо належності виконаних робіт та їх вартості.

У наданих суду письмових поясненнях від 15.10.2019 №06-2/1377 відповідач просив суд не брати до уваги факти, викладені ним у листі №06-2/2034 від 03.10.2018, оскільки такі не відповідають дійсності. Просив врахувати, що по даному договору роботи з ремонту автодороги виконані повністю та оплачені позивачем, також сторонами підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року № 16-07-12-1 на суму 72479,00грн та Довідка про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018 року на суму 72479,00грн і зазначені суми оплачені.

Позивач належне використання відповідачем перерахованої ним попередньої оплати в розмірі 42708,00грн у визначені договором строки (протягом 30 днів з моменту її перерахування), заперечує. Стверджує, що довідка про вартість виконаних робіт та витрати за липень 2018, Акт №16-07-12 на суму 42708,00грн були надані відповідачем Службі лише 21.01.2019, про що свідчить відповідна відмітка про отримання кореспонденції.

Оцінивши наявні у справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають, зокрема, із договорів та інших правочинів. Із даною правовою нормою кореспондуються і положення статті 174 ГК України, за якою господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.ст.638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами правочину суд дійшов висновку що за своєю правовою природою останній є договором підряду та підпадає під правове регулювання ст.837 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.

Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» від 23.04.2014 №117 (із наступними змінами) визначено, що одержувачі бюджетних коштів у договорах можуть передбачити попередню оплату робіт та послуг терміном 1 календарний місяць, якщо розмір такої оплати не перевищує 30% їх вартості (абз.14 п.п.1 п.1 Постанови).

У разі не подання звіту про використання авансу протягом 30 днів з моменту перерахування підряднику, останній повинен повернути протягом 3 (трьох) днів з моменту закінчення 30-ти денного терміну повну суму наданого авансу.

Пунктом 2 вказаної вище Постанови визначено, що розпорядники і одержувачі бюджетних коштів здійснюють попередню оплату тільки тих товарів робіт і послуг, що згідно з договорами про закупівлю передбачається поставити, виконати і надати протягом поточного бюджетного періоду.

Оскільки позивачем попередню оплату внесено 21.06.2019, то Підрядник згідно з умовами п.10.7 договору повинен був подати звіт про використання наданих йому коштів протягом 30 днів, з моменту їх перерахування, - до 21.07.2018 включно.

Встановлено, що відповідач у справі належними і допустимими доказами не підтвердив використання спірної суми попередньої оплати протягом 30 днів з моменту перерахування підряднику, як це передбачено пунктом 10.7 договору і Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014 та у визначений термін не подав Звіт про використання попередньої оплати, а також відповідних підтверджуючих (платіжних) документів.

Отже, оскільки підрядник не дотримався встановлених договором і законом строків і порядку щодо надання замовнику підтвердження обставин використання перерахованої попередньої оплати, не довів виконання робіт за договором на суму авансу та у визначений договором строк, тому відповідач внаслідок порушення договірного зобов`язання і вимог статей 525, 526, 530, 629 ЦК України та статті 193 ГК України, повинен повернути позивачеві попередню оплату (аванс) у сумі 42708грн.

Вперше про використання суми отриманого авансу відповідачем повідомлено позивача у жовтні 2018 року, тобто з порушенням умов п.10.7 договору та приписів Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014. Утім, не долучив доказів використання бюджетних коштів в сумі авансу.

Судом встановлено факт, якого не може спростувати відповідач, що Акт приймання виконаних робіт форми КБ-2в і Довідку КБ-3 позивач отримав тільки 21.01.2019, тобто поза межами встановлених у договорі строків для надання доказів виконання ним підрядних робіт і використання авансу, що свідчить про порушення підрядником обов`язків, передбачених у пункті 10.7 договору. А також і за межами обумовленого сторонами терміну дії самого договору.

Надіслання виконавцю робіт листа про повернення коштів і подання до суду позову свідчить, що замовник робіт виявив бажання реалізувати наявне у нього право, передбачене умовами договору (п.10.7) договору і Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014 на повернення авансу.

Повідомлення відповідачем про використання суми попередньої оплати та надання доказів на підтвердження цього вже після встановленого правочином і законом терміну, не є підставою для утримання ним цих коштів.

Водночас суд зауважує, що відповідач (підрядник) не позбавлений права вимагати оплати замовником фактично виконаних робіт на підставі положень статті 853 ЦК України, розділу 5 договору або положень статті 849 ЦК України (у разі відмови замовника від договору).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.04.2019 по справі №910/95/18.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.13, 74, 76-79 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги доведеними позивачем та підтвердженими матеріалами справи, відповідачем не спростованими належними доказами, а тому зазначені вимоги про стягнення попередньої оплати (авансу) в сумі 42708грн підлягають до задоволення в повному обсязі.

Зважаючи на подані докази на підтвердження понесених судових витрат та враховуючи, що жоден із учасників справи не зробив заяви про подання відповідних доказів після ухвалення рішення суду, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 73-74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України», (вул.О.Кульчицької, 8, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 31995099) на користь Служби автомобільних доріг у Тернопільській області (вул.О.Кульчицької, 8, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 25887079) - 42708 (сорок дві тисячі сімсот вісім) грн 00 коп. попередньої оплати та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 11.11.2019.

Суддя Н.О. Андрусик