ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 справа № 914/1769/17

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Термоспецбуд», м.Львів
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-Український автомобільний дім», м. Львів

про: стягнення 402746,66 грн.

Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Лащ Х.Л.
За участю представників сторін:

позивача:Сенейко Г.Б. - керівник
відповідача:Балух Р.В. -адвокат

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Термоспецбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-Український автомобільний дім» про стягнення 206811,10 грн.

Ухвалою суду від 30.08.2017 було порушено провадження у справі № 914/1769/17, справу призначено до розгляду на 25.09.2017 р.

25.09.2017 р. відповідач скерував на адресу суду відзив проти позовних вимог в якому проти позову заперечує з підстав і мотивів, викладених у відзиві. В обґрунтування своїх заперечень посилається на ті обставини, що зазначені в акті №15 від 29.08.2014 року роботи не передбачені кошторисом, виконані без погодження із замовником, а відтак, вважає, що вони не підлягають оплаті. Щодо акту №18 від 29.08.2014 року відповідач зазначає, що виконані по ньому роботи є усуненням недоліків згідно підписаного сторонами протоколу від 09.07.2014 року, які підлягали безоплатному виконанню виконавцем в порядку ст.858 ЦК України. Щодо робіт по акту №19 від 29.08.2014 року відповідач заперечує щодо їх оплати з підстав непогодження їх кошторисною документацією та замовником та проведення таких робіт без згоди замовника.

В судовому засіданні, відповідно до ст.77 ГПК України, оголошено перерву до 09.10.2017 р.

04.10.2017 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

06.10.2017 р. відповідачем через канцелярію суду подано клопотання про призначення судової експертизи та клопотання про витребування доказів, необхідних для проведення експертизи.

В судовому засіданні 09.10.2017 року позивачем подано заперечення на відзив , в якому зазначає про те, що акти виконаних робіт №15,№18 та №19 від 29.08.2014 року підписані відповідачем без зауважень, а відтак повинні бути оплачені у встановлений договором строк.

Під час розгляду справи господарським судом, за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-Український автомобільний дім», призначалась судова будівельно-технічна експертиза (ухвала від 14.11.2017 р.), на підставі чого провадження у справі зупинялось. Висновок експерта № 5496 від 29.05.2019 р. у вказаній судовій експертизі, що надійшов до господарського суду 04.06.2019 р., долучено до матеріалів справи.

З 15.12.2017 р. діє нова редакція Господарського процесуального кодексу України, викладена у розділі І Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017. № 2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

24.04.2018 року, через канцелярію суду, позивачем подано заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог в якій він просить стягнути з відповідача 186478,05 грн. основного боргу (по підписаних сторонами та неоплачених актах виконаних робіт №№15,16,18,19 від 29.08.2014 року) 26898,80 грн. пені, нарахованої за період з 28.08.2016 по 28.02.2017 року, 172724,73 грн. інфляційних нарахованих за період з вересня 2014 року по липень 2017 року, 16645,08 грн. три відсотки річних за аналогічний період.

Через канцелярію суду, 03.09.2018 року відповідачем подано заперечення проти заяви про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 04.07.2019 р. суд поновив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.07.2019 р.

22.07.2019 р. позивач подав клопотання про визнання експертного висновку №5496 від 2905.19 року неналежним і недопустимим доказом.

23.07.2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про виклик експерта в судове засідання з приводу надання додаткових пояснень яке прийняте до розгляду.

Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судового засідання.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року продовжено строк розгляду справи в підготовчому засіданні.

Розгляд справи по суті розпочато 23.09.2019 року.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити збільшені позовні вимоги з підстав і мотивів, викладених в позовній заяві, долучених документах та наданих поясненнях. Свої позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем умов договору в частині оплати наданих послуг , що стало підставою звернення з позовом та нарахуванням пені, інфляційних та трьох відсотків річних.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав і мотивів, викладених у відзиві на позов, долучених документах та наданих поясненнях. В обґрунтування своїх заперечень посилається на ті обставини, що частина робіт, які зазначені в підписаних актах проведені позивачем поза межами договору та проектно-кошторисної документації, не передбачені були умовами договору, не погоджені сторонами, а відтак жодних фінансових зобов`язань по цих роботах у нього не виникало. Роботи виконані згідно з Актом №18 є роботами по виправленню недоліків згідно з протоколом і виконувались за рахунок виконавця. Крім того, позивач зазначає, що по позивачем пропущений строк позовної давності для звернення стягнення та просить в задоволенні позову відмовити.

23.07.2019 відповідачем було подано клопотання про виклик експерта в судове засідання

В судовому засіданні 04.11.2019 р. судовий експерт ЛНДІСЕ Хміль В.Р. надав пояснення на запитання представників сторін щодо виконаного ним експертного висновку № 5496 від 29.05.2019 р.

Відповідачем скеровано на адресу суду клопотання про визнання експертного висновку № 5496 неналежним та недопустимим доказом, оскільки експертом при досліджені було допущено ряд помилок, що призвело до складання ним невірних висновків.

В судовому засіданні 06.11.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

05 серпня 2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західно-Український автомобільний дім» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Термоспецбуд» (виконавець) укладено договір № 47 на виконання будівельних робіт з додатком №1 від 22.08.2013 р., відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконання робіт з будівництва об`єкту-корпусу: «Станція технічного обслуговування вантажних автомобілів по вул. Дж. Вашингтона, 8 у м. Львові». Замовник передає виконавцю для виконання робіт проектно-технічну документацію протягом 5 днів до початку робіт.

Вартість виконання будівельних робіт споруди погоджується сторонами додатком до договору, відповідно до рішень, прийнятих в проектній документації і кошторису (п.2.1 договору). Вартість підготовчих робіт визначається по фактичному їх виконанню, розрахованому згідно ДБН Д.2.2-99. Виконавець приступає до початку підготовчих робіт після сплати замовником авансу в розмірі 20000,00 грн. Оплату решти вартості робіт та послуг виконавця замовник здійснює протягом 5 банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт (наданих послуг) (п.п.2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору, строки виконання підготовчих робіт та поетапність їх виконання погоджуються сторонами до початку робіт. Строки та порядок приймання виконаних будівельних робіт споруди визначаються сторонами додатком до договору. (п.3.2 договору).

За умовами п.3.4 додаткової угоди № 1 до договору, при затримці оплат за виконані роботи, внесені змін в проектну документацію, тимчасовій забороні виконання робіт терміни закінчення робіт продовжуються.

Сторонами погоджено, що у випадку мотивованої відмови замовника від підписання акту виконаних робіт сторонами упродовж 5-ти календарних днів складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання (п.5.2 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного розрахунку сторін.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 додаткової угоди №1 до договору, сторони обумовили, що підрядник гарантує, що роботи, які ним виконувалися дають можливість безперервної та нормальної експлуатації об`єкта на період не менший, ніж передбачений будівельними нормами і характеристиками застосованих матеріалів. Виявлені в цей період дефекти (недоліки), обумовлені виконанням робіт із порушенням чинних норм і правил, оформлюються дефектним актом що підписується сторонами. У випадку виникнення суперечок про причини появи дефекту призначається незалежна експертиза. Витрати на проведення експертизи несе та сторона з чиєї причини виникли дефекти (недоліки).

За результатами виконаних робіт сторонами було підписано наступні акти виконаних робіт форми КБ-2в, а саме: Акт №1 від 30.08.2013 р. (підготовчі земляні роботи), №2 від 31.10.2013 р. (фундамент), №3 від 09.09.2013 р. (основний каркас), №4 від 31.10.2013 р. (земляні роботи), №5 від 31.10.2013 р. (оглядова яма, бокова), №6 від 31.10.2013 р. (підготовка), №7 від 05.11.2013 р. (підготовка під побутові), №8 від 11.11.2013 р. (монтаж каркасу), №9 від 29.11.2013 р. (виготовлення прогонів, монтаж зв`язок), №10 від 29.11.2013 р. (монтаж покрівлі), №11 від 06.12.2013 р. (зовнішні інженерні мережі), №12 від 28.02.2014 р. (покриття побутового блоку). № 13 від 28.02.2014 р. (монтаж стінового заповнення), №14 від 28.02.2014 р. (площадка в`їзду), №17 від 28.02.2014 р. (пожежні сходи). Зазначені роботи оплачені відповідачем у повному обсязі.

Як стверджує позивач, 29.08.2014 року було підписано сторонами Акт №15 (перенесення кабельної лінії), Акт №16 (оглядові ями, центральна й бокова), Акт №18 (примикання) та Акт №19 (відновлення дорожнього покриття) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт на суму 186478,05 грн, які не оплачені відповідачем.

За порушення строків оплати виконаних робіт позивачем нараховано пеню за період з 28.08.2016 року по 28.02.2017 року в сумі 26898,80 грн, інфляційні за період з 05.09.2014 року по липень 2017 року в сумі 172724,73 грн та три відсотки річних в розмірі 16645,08 грн, які просить стягнути з відповідача.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що роботи за Актом №15 не виконувались; роботи, зазначені в Акті №№16, 19 не передбачені проектно-кошторисною документацією, об`єми з замовником не погоджені. Роботи виконані по Акту №18 це усунення недоліків згідно протоколу від 09.07.2014 року, які повинні були бути усунені Виконавцем за власний рахунок. Також, відповідач зазначив про пропуск строків позовної давності для звернення з позовом про стягнення коштів і просив відмовити в задоволенні позову.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли взаємні права та обов`язки (зобов`язання) з приводу газопостачання.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного договору № 47 від 05.08.2013 р. на виконання будівельних робіт з додатком №1 до нього. Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення вартості виконаних будівельних робіт а також пені, інфляційних і трьох відсотків річних, нарахованих за порушення строків оплати виконаних будівельних робіт.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, Акти виконаних робіт №15,№16, №18 та №19 за формою № КБ-2, підписані відповідачем 29.08.2014 року без зауважень.

Статтею 853 Цивільного кодексу України встановлено, зокрема, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі ; замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки); якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника; у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну .

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на Протокол про усунення недоробок і неякісно виконаних робіт при будівництві СТО вантажних автомобілів по вул. Дж.Вашингтона,8 в м. Львові для закінчення будівництва (до договору №47 на виконання будівельних робіт від 05 серпня 2013 року) від 09.07.2014 року відповідно до якого, на думку відповідача, виконавець (позивач) повинен був усунути недоліки і недоробки за свій рахунок. Як стверджує відповідач, роботи по Акту №18 приймання виконаних будівельних робіт від 29.08.2014 року є усуненням недоліків, які підлягали безоплатному виконанню в порядку ст.858 ЦК України і не підлягають оплаті .

Зазначені вище доводи відповідача є необґрунтовані і спростовуються матеріалами справи.

У відповідності до п.5.2 договору сторонами погоджено, що у випадку мотивованої відмови замовника від підписання акту виконаних робіт сторонами упродовж 5-ти календарних днів складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання. Так, відповідач підписавши спірний акт 29.08.2014 р. прийняв виконану роботу позивачем без зауважень. Отже, дані обставини підтверджують, що відповідач негайно, як того вимагає чинне законодавство, не заявив про виявлені недоліки підрядникові.

Таким чином, з урахуванням положень частин 1, 2 статті 853 Цивільного кодексу України відповідач втратив право у подальшому посилатися на ці недоліки у виконаній роботі.

Що стосується протоколу від 09.07.2014 року (а.с.118 том І), то слід зазначити наступне:

Зазначений протокол містить перелік робіт, які повинен доробити Виконавець без зазначення конкретних об`ємів цих робіт. Зазначений протокол не носить ознак Дефектного акту, який повинен складатися виключно комісією з технічних працівників, повинен містити перелік робіт з конкретними об`ємами, який затверджується керівником.

З метою з`ясування всіх обставин справи та зауважень відповідача щодо включення до Акту №18 від 29.08.2014 року робіт по виправленню недоліків неякісно виконаних або невиконаних робіт судом призначалась судова експертиза. Згідно ухвали суду від 08.10.2018 року (а.с.228 том ІІІ) на вирішення експерта були поставлені наступні питання:

- Чи відповідають види, обсяги та вартість фактично виконаних робіт, які відображені актах форми КБ-2в №18 від 29.08.2014 на суму 73312,61 грн, №19 від 29.08.2014 на суму 7848,91 грн, видам, обсягам та вартості, визначеним проектно-кошторисною документацією додатку №1 до Договору підряду №47 від 05.08.2013 на об`єкт будівництва «Станція технічного обслуговування комерційних автомобілів по вул. Дж. Вашингтона, 8 у м. Львові»? Якщо ні, то вказати види, обсяги, вартість (в цінах станом на момент підписання актів).

- Яка вартість ремонтно-будівельних робіт (в цінах станом на 29.08.2014), проведення яких необхідне для усунення недоліків неякісно виконаних або невиконаних робіт згідно з протоколом про усунення недоліків від 09.07.2014 (том 1 а.с. 108), що стосується робіт передбачених проектно-кошторисною документацією додатку №1 до Договору підряду №47 від 05.08.2013 на об`єкт будівництва «Станція технічного обслуговування комерційних автомобілів по вул. Дж. Вашингтона, 8 у м. Львові»? (в частині виконання робіт, які вказані в актах форми КБ-2в №10 від 29.11.2013 (покриття) і №13 від 28.02.2014 (стінове заповнення)?

Як вбачається із висновку експерта №5496 від 29.05.2019 року (а.с.200-208 том ІV) при дослідженні першого питання, щодо відповідності обсягів та вартості фактично виконаних робіт, відображених в Актах форми КБ-2 №18 та №19 від 29.08.2014 року він керувався кошторисною документацією на основі якої складено Договірну ціну (а.с.202 том ІV), оскільки в проектній документації відсутня кошторисна частина.

Згідно висновків експерта, види, обсяги та вартість фактично виконаних робіт, які відображені в Актах форми КБ-2в №18 від 29.08.2014 року на суму 73312,61 грн та №19 від 29.08.2014 року на суму 7848,91 грн не передбачені проектною документацією і не були включені в кошторисну документацію додатку №1 до Договору підряду №47 від 05.08.2013 року.

З огляду на викладене, зазначені в Актах №18 і №19 від 29.08.2014 року роботи не можуть бути визначені як недоробки, оскільки зовсім не були включені в проектну документацію, але з врахуванням зауважень Замовника, згідно Протоколу від 09.07.2014 року, були виконані позивачем і прийняті відповідачем без жодних зауважень шляхом підписання сторонами Актів виконаних робіт від 29.08.2014 року та Довідки про вартість виконаних робіт від 29.08.2014 року, а відтак підлягають оплаті Замовником.

Таким чином, усі роботи, відображені в Актах прийняття виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року форми КБ-2в №15, №16, №18, №19 від 29.08.2014 року, які містять посилання на Договір №47 від 05.08.2013 року прийняті Замовником (відповідачем) без жодних зауважень шляхом підписання Актів та Довідки про вартість виконаних робіт по цих актах на загальну суму 186478,05 грн і повинні бути оплачені замовником у повному обсязі.

Що стосується зауважень замовника (відповідача) щодо відсутності його обов`язку оплачувати вартість неякісно виконаних робіт, то слід зазначити наступне:

Як вбачається із висновку експерта (а.с.204 том ІV) «Дослідження чи роботи, які вказані в актах форми КБ-2в №10 від 29.11.2013 (покриття) і №13 від 28.02.2014 (стінове заповнення) виконані якісно чи неякісно не проводиться, так як таке питання ухвалою суду не ставилось та це потребує окремого дослідження.

Разом з тим, враховуючи відсутність в проектній документації кошторисної частини і посилання експерта як у висновку, так і під час надання пояснень в судовому засіданні на неможливість встановлення якості виконаних робіт, експертом зроблено висновок про вартість ремонтно-будівельних робіт (в цінах станом на 29.08.2014 року) проведення яких, згідно протоколу про усунення недоліків неякісно виконаних або невиконаних робіт, стосується робіт передбачених проектно-кошторисною документацією додатку №1 до Договору підряду №47 від 05.08.2013 на об`єкт будівництва «Станція технічного обслуговування комерційних автомобілів по вул. Дж. Вашингтона, 8 у м. Львові» (в частині виконання робіт, які вказані в актах форми КБ-2в №10 від 29.11.2013 (покриття) і №13 від 28.02.2014 (стінове заповнення) становить 17309,00 грн.

Як вбачається із аркуша 8 висновку експерта (аркуш справи 203 на звороті том ІV): «в частині виконання робіт, які вказані в актах форми КБ-2в №10 від 29.11.2013 (покриття) і №13 від 28.02.2014 (стінове заповнення), до протоколу входять наступні роботи:

П.2 -Влаштування зовнішніх віконних відливів, зашивки торців сендвіч-панелей, дверей, відливів, відкосів;

П.4 -монтаж елементів герметизації між ростверками і сендвіч-панелями;

П.11 - герметизація швів панелей даху;

П.13- усунення містків холоду (після проекту);

П.14-укріплення сендвіч-панелей (після проекту)».

Однак, як вбачається із Акту форми КБ-2в №10 від 29.11.2013 (а.с.22-24 том ІІ) згідно переліку прийнятих замовником робіт є лише монтаж покрівельного покриття з багатошарових панелей заводської готовності та перевезення панелей, а за актом №13 від 28.02.2014 (а.с.212 -213 том І) замовником прийняті роботи по різанню сендвіч-панелей, монтажу стінового покриття з багатошарових панелей, виготовлення конструкцій, труби стальні, монтаж каркасів під монтаж віконних та дверних блоків, ґрунтування металевих поверхонь за один раз.

Таким чином, ні в Акт №10 від 29.11.2013 ні в Акт №13 від 28.02.2014 до переліку робіт, які прийняті Замовником і оплачені ним не включені роботи по влаштуванню зовнішніх віконних відливів, зашивки торців сендвіч-панелей, дверей, відливів, відкосів (п.2 протоколу); монтажу елементів герметизації між ростверками і сендвіч-панелями (п.4 протоколу); герметизація швів панелей даху (п.11 протоколу). А відтак, зазначені роботи не є усуненням неякісно виконаних робіт , оскільки згідно Актів №10 та №13 такі не виконувались.

Для визначення вартості ремонтно-будівельних робіт ( в цінах станом на 29.08.2014 року) проведення яких , згідно з протоколом про усунення недоліків неякісно виконаних або невиконаних робіт, що згідно протоколу стосується робіт передбачених проектно-кошторисною документацією додатку №1 до Договору підряду №47 від 05.08.2013 на об`єкт будівництва «Станція технічного обслуговування комерційних автомобілів по вул. Дж. Вашингтона, 8 у м. Львові» (в частині виконання робіт, які вказані в актах форми КБ-2в №10 від 29.11.2013 (покриття) і №13 від 28.02.2014 (стінове заповнення) експерт керувався не проектно-кошторисною документацією додатку №1 до Договору (оскільки така відсутня) і не актами виконаних робіт №10 і №13 (оскільки такі роботи в актах відсутні) а результатами дослідження ПП Кархута І.В. , які не є належними і допустимими доказами для визначення вартості робіт та їх якості.

За приписами ст.104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу.

Разом з цим, відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що роботи по акту форми КБ-2в №10 від 29.11.2013 (покриття) і №13 від 28.02.2014 (стінове заповнення) прийняті замовником і оплачені повністю, і виконання їх неякісно не підтверджене відповідачем належними і допустимими доказами, вартість виконаних позивачем робіт за Актом форми КБ-2в №18 від 29.08.2014 не є роботами по виправленню неякісно виконаних робіт і повинна бути оплачена повністю замовником.

За результатами дослідження всіх матеріалів справи, та матеріалів судової будівельно-технічної експертизи у справі суд дійшов висновку, що всі види і обсяги робіт, виконаних ТОВ «Термоспецбуд» не відносяться до категорії прихованих та були доступні для обстеження і обміру при підписанні 29.08.2014 актів виконаних робіт №15, №16, №18 та №19 а також Довідки про їх вартість.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не заслуговують на увагу суду доводи відповідача про те, що ціна Договору підряду №47 від 05.08.2013 року є твердою і виконання робіт поза межами проектно-кошторисної документації без внесення змін у договір не породжує для Замовника жодних фінансових зобов`язань.

Як вбачається із розділу ІІ Додатку №1 та Додатку №2 до Договору №47 від 05.08.13, підписаного сторонами 02.09.2013 (Договірна ціна) вартість робіт згідно погодженої договірної ціни складає 495022,80 грн (п.2.1). Вартість робіт може бути змінено у випадках: внесення змін у проектну документацію; зміні переліку і об`єму виконаних Виконавцем робіт; самостійної оплати матеріалів і частини субпідрядних робіт Замовником (п.2.2 Додатку).

Як вже зазначалося раніше, роботи , виконані по Актах форми КБ-2в №18 та №19 від 29.08.2014 не включені до кошторисної документації, але виконані позивачем і прийняті без зауважень відповідачем та включені до Довідки про вартість виконаних робіт від 29.08.2014 року, а отже, між сторонами відбулася зміна переліку і об`єму виконаних робіт у спрощений спосіб без внесення змін у проектну документацію.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин судом встановлено факт належного виконання замовником обумовленого договору будівельних робіт та прийняття їх замовником без зауважень. Вартість виконаних та прийнятих і неоплачених Замовником будівельних робіт складає 186478,05 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення строків оплати виконаних робіт позивачем нараховано пеню за період з 28.08.2016 року по 28.02.2017 року в сумі 26898,80 грн, інфляційні за період з 05.09.2014 року по липень 2017 року в сумі 172724,73 грн та три відсотки річних в розмірі 16645,08 грн, які просить стягнути з відповідача.

При перевірці правильності нарахувань пені, інфляційних і трьох відсотків річних судом встановлено, що позивачем неправильно визначено період нарахування, оскільки для сплати вартості виконаних робіт згідно п.2.5 Договору оплата решти послуг і робіт здійснюється протягом п`яти банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт. Враховуючи, що останні акти, по яких виникла заборгованість, були підписані 29.08.2014 року - останнім днем строку для сплати є 05.09.2014 року, а відтак, нарахування пені і трьох відсотків річних повинно здійснюватися саме з 06.09.2014 року. Згідно проведеного судом перерахунку за період з 06.09.2014 року по 31.07.2017 року до стягнення з відповідача підлягають три відсотки річних в розмірі 16231,25 грн та інфляційні в розмірі 172724,73 грн.

Щодо спливу строку позовної давності суд зазначає наступне:

В обґрунтування поданої заяви про пропуск позивачем строку позовної давності відповідач посилається на ті обставини, що прийняті за актами форми КБ-2в №15, №18 роботи були виконані Підрядником в грудні 2013 - квітні 2014, а позов подано до суду 29.08.2017 року з пропуском трирічного строку позовної давності.

Вимоги по Акту форми КБ-2в №16 заявлені позивачем в квітні 2018 року також із пропуском трирічного строку позовної давності.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 ЦК України. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до ст.863 ЦК України до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду, застосовується позовна давність в один рік, а щодо будівель і споруд - три роки від дня прийняття роботи замовником.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в задоволенні позових вимог у відповідності до приписів ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до п.2.3 Договору підряду від 05.08.2013 року сторони погодили, що розрахунки здійснюються в безготівковій формі протягом 5 календарних днів з моменту підписання сторонами Акту виконання робіт по формі КБ-2, КБ-3. Згідно п.2.5 Договору оплату решти вартості робіт та послуг Виконавця Замовник здійснює протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт (наданих послуг).

Як вже зазначалося раніше, Акти виконаних робіт форми КБ-2в та довідка про вартість виконаних робіт форми КБ-3 підписані сторонами 29.08.2014 року, а відтак, термін оплати зазначених актів спливає 05.09.2014 року. Позов подано до суду 28.08.2017 року в межах трирічного строку позовної давності.

Що стосується доводів відповідача про пропуск строку позовної давності по заяві про збільшення позовних вимог по акту №16 від 29.08.2014 року, яка подана позивачем в квітні 2018 року, то слід зазначити наступне:

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Враховуючи ту обставину, що на день звернення до суду з позовом, позивач мав право на вимогу про стягнення коштів на підставі Актів виконаних робіт №15, №16, №18, та №19 від 29.08.2014 року, які описані в позовній заяві, проте в позовні вимоги не було включено заборгованість по акту №16 до з`ясування певних обставин, подання позову до відповідача по частині вимог, право на яку мав позивач перервало строк позовної давності.

Доводи відповідача щодо пропуску строку позовної давності з вимоги про стягнення пені обґрунтовані і заслуговують на увагу суду.

Початок перебігу строку позовної давності для нарахування пені починається по спливу п`яти банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт (з 30.08.2014 року по 05.09.2014), тобто, з 06.09.2014 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, право на нарахування пені у позивача виникло з 06.09.2014 року і припинилось через шість місяців, тобто, з 07.03.2015 року.

Згідно з положеннями ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З огляду на те, що з вимогою про стягнення пені позивач звернувся в серпні 2017 року - ним пропущено строк позовної давності, про застосування якого просить відповідач. В частині позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведено ті обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись ст. ст. 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-Український автомобільний дім» (79021, м. Львів, вул. Садова,13/16; ідентифікаційний код 32053671) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Термоспецбуд» (79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 58А; ідентифікаційний код 30995150) 186 478,05 грн - боргу, 172 724,73 грн - інфляційних втрат, 16 231,25 грн - 3 % річних та 5631,51 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 18.11.2019 року.

Суддя Березяк Н.Є.