УХВАЛА

15 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 904/529/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Баранець О.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2019

(головуючий - Коваль Л. А., судді Вечірко І. О., Парусніков Ю. Б.)

у справі № 904/529/19 Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом PRIMECAP SECURITIES LTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД)

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення заборгованості у розмірі 129 319 919,08 грн,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2019 року ПАТ "ПГЗК" подало зустрічну позову заяву до PRIMECAP SECURITIES LTD (ПРАЙМКЕП СЕКЬЮРІТІС ЛТД) про визнання договорів недійсними.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 зустрічну позовну заяву ПАТ "ПГЗК" повернуто відповідачу.

26 лютого 2019 року ПАТ "ПГЗК" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 зупинено провадження у справі №904/529/19 на період розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ПАТ "ПГЗК" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019.

Не погодившись з цією ухвалою про зупинення провадження, ПАТ "ПГЗК" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 та поновити провадження у справі №904/529/19.

Апеляційна скарга ПАТ "ПГЗК" була підписана ОСОБА_2, який стверджував, що є акціонером ПАТ "ПГЗК" та має право представляти інтереси відповідача у суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2019 апеляційну скаргу ПАТ "ПГЗК", підписану ОСОБА_2, повернуто заявнику та визнано її подання зловживанням процесуальними правами.

ОСОБА_1 , зазначаючи, що він акціонер ПАТ "ПГЗК", звернувся до суду апеляційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі № 904/529/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2019 визнано подання ОСОБА_1 касаційної скарги на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі №904/529/19 зловживанням процесуальними правами. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2019 повернуто скаржнику.

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2019 у цій справі.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Згідно з відомостями, що містяться у Комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", ОСОБА_1 вже звертався з аналогічною касаційною скаргою, датованою ним 16.10.2019 без номера.

Ухвалою Верховного Суду від 31.10.2019 визнано зловживанням процесуальним правом подання ОСОБА_1 касаційної скарги на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2019 у справі №904/529/19. Повернуто касаційну скаргу заявнику на підставі статті 43 ГПК України.

Постановляючи ухвалу від 31.10.2019 Верховний Суд вважав її завідомо безпідставною, подання якої є прикладом зловживання процесуальними правами, що полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Розглянувши аналогічну касаційну скаргу ОСОБА_1 , Суд не знайшов правових підстав для зміни своїх висновків, відображених в ухвалі від 31.10.2019.

Верховний Суд повторно наголошує, що жодне з положень Господарського процесуального кодексу України, в тому числі, яке надає право особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, подати апеляційну чи касаційну скаргу, не може тлумачитись як таке, що дозволяє цим особам подавати завідомо безпідставні скарги на ухвали судів попередніх інстанцій, які взагалі не підлягають оскарженню за їхніми скаргами. Тим більше це стосується випадків, коли внаслідок подання таких скарг тривалість основного провадження буде несумісною з вимогою "розумного строку" відповідно до статті 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Станом на жовтень 2019 року, тобто вже протягом 7 місяців, спір у справі №904/529/19 не вирішений.

Загалом лише у цій справі Верховним Судом постановлено вже 13 (тринадцять) ухвал, з яких 9 (дев`ять) ухвал про повернення касаційних скарг, зокрема ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та 4 (чотири) ухвали за касаційними скаргами ОСОБА_1 - про відмову у відкритті касаційного провадження та про повернення касаційних скарг, у зв`язку з визнанням дій ОСОБА_1 щодо їх подачі зловживанням процесуальними правами.

Так, ОСОБА_1 згідно з наданою ним копією витягу з реєстру власників іменних цінних паперів станом на 07.07.2018 зазначений як акціонер ПАТ "ПГЗК", який володіє 1 (однією) акцією номінальною вартістю 0,25 грн, що складає 0,000000% статутного капіталу ПАТ "ПГЗК". ОСОБА_1 вже вп`яте звертається до Верховного Суду з касаційними скаргами на ухвали апеляційного господарського суду. Усі касаційні скарги ОСОБА_1 містять ідентичні твердження, що ухвали апеляційного господарського суду порушують його права як акціонера ПАТ "ПГЗК", не враховуючи на те, що суди апеляційної та касаційної інстанцій неодноразово обґрунтовували у своїх судових рішенням помилковість та безпідставність таких доводів скаржника.

Розглядаючи попередні скарги скаржника Суд констатував, що вони мають очевидно штучний характер. Метою їх подання є безпідставне затягування розгляду справи та неможливість своєчасного ухвалення судового рішення по суті спору.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу у кожній конкретній справі підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення за результатами справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору судом. Суд не повинен допускати, щоб формальне право на касаційний розгляд завідомо безпідставної скарги особи, яка не є учасником справи, переважало над правом сторін спору щодо своєчасного розгляду справи.

Чергове подання скаржником завідомо безпідставної скарги є прикладом систематичного зловживання процесуальними правами та полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності законного інтересу. Результати касаційного перегляду ухвали від 15.08.2019 не могли б мати наслідком досягнення скаржником будь-яких легітимних цілей.

Отже, такі дії ОСОБА_1 визнаються Верховним Судом зловживанням процесуальним правом на підставі статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з приписами частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись статтями 43, 234, 235, 287, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати зловживанням процесуальним правом подання акціонером Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_1 касаційної скарги на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2019 у справі № 904/529/19.

2. Повернути касаційну скаргу акціонера Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2019 справі №904/529/19 заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Баранець

І. Кондратова