ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019м. ДніпроСправа № 904/4293/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "МФК", м. Калинівка, Калинівський район, Вінницька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТОІЛ-ГРУП", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 136 660,25 грн. за договором поставки № ВП-55 від 27.03.2019 року.

Представники:

від позивача: Ільніцький М.І., довіреність № б/н від 01.11.2019 року, представник;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "МФК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТОІЛ-ГРУП" заборгованість у розмірі 136 660,25 грн. за договором поставки № ВП-55 від 27.03.2019 року, з яких: 87 583,66 грн. - основна заборгованість, 49 076,99 грн - сума штрафних санкцій за порушення зобов`язань за договором поставки № ВП-55 від 27.03.2019 року та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням віповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № ВП-55 від 27.03.2019 року, а саме в частині оплати вартості поставленого позивачем товару.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно положень ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (136 660,65 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 24.10.2019 року о 10:00 год.

18.10.2019 року електронною поштою від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "МФК" до канцелярії Господарського сду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 18.10.2019 року про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Вінницької області або Сьомому апеляційному адміністративному суду.

Відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 року в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "МФК" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

23.10.2019 року електронною поштою від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "МФК" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 23.10.2019 року про відкладення розгляду справи.

У судове засідання з розгляду справи по суті 24.10.2019 року представники сторін не з`явились.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, з метою надання можливості сторонам реалізації своїх процесуальних прав і обов`язків та забезпечення рівності і змагальності сторін, та приймаючи до уваги неявку представника відповідача та його клопотання про відкладення розгляду справи, з метою всебічного, повного та об`єктивного вирішення спору, суд вважає за необхідне відкласти судове засідання з розгляду справи по суті, провівши його у розумні строки.

Ухвалою суду від 24.10.2019 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 14.11.2019 року о 10:20 год.

Відповідачу ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 25.09.2019 було встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву до 12.10.2019.

Ухвала суду отримана відповідачем 09.10.2019, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення, однак останній не виконав вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вище визначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "МФК" (далі-позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕТОІЛ-ГРУП" (далі-відповідач, покупець) укладено договір поставки № ВП-55 від 27.03.2019.

Відповідно до п. 1.1. договору, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором прийняти та оплатити продукцію авто хімії та авто косметики (надалі товар) в асортименті, кількості та за цінами у відповідності до специфікацій, видаткових накладних та умов цього договору.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 2.1 договору, Товар поставляється Покупцеві за договірними цінами Ціна, кількість, асортимент на кожну партію Товару визначається шляхом погодження між Сторонами, що засвідчується підписанням Сторонами специфікацій, видаткових накладних.

У відповідності до п. 3.2. Договору датою поставки товару с дата відвантаження чергової партії товару.

Приписами п. 3.4. Договору передбачено, що право власності на товар та можливі ризики щодо нього переходять від Продавця до покупця після відвантаження товару. Передача товару здійснюється шляхом проставлення відмітки про отримання товару на екземплярі накладної, скріпленої підписом уповноваженої особи Продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, що підтверджується видатковою накладною № МФ-0000043 від 15 квітня 2019 року на загальну суму 245 116,39 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п. 2.4. Договору розрахунок за товар здійснюється в гривнях шляхом перерахування коштів на поточний розрахунковий рахунок Продавця або іншим способом, не забороненим чинним законодавством України.

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що зобов`язання покупця щодо оплати товару вважаються виконаними у момент зарахування на поточний рахунок Продавця суми, вказаної у видатковій накладній. При цьому, Покупець зобов`язаний здійснити повну оплату за партію товару протягом 21 (двадцяти одного) календарних днів з дати поставки.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 24.07.2019 року на підставі видаткової накладної № БГv0000011 було здійснено повернення товару на загальну суму 317,02 грн.; на підставі видаткової накладної (повернення) № БГv0000012 було здійснено повернення товару на загальну суму 157 215,71 грн.

Відповідач за отриманий товар не розрахувався.

Заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар складає у розмірі 87 583,66 грн.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 526 Цивільного кодексу України.

Отже, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у розмірі 87 583,66 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Згідно з п. 5.2. договору, за несвоєчасну оплату вартості Товару Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми доплаченого товару за кожен день прострочення оплати.

У відповідності до п. 5.4. Договору за порушення строків оплати кожної поставленої та отриманої партій Товарів більш, ніж на 10 календарних днів, покупець сплачує штраф 10% (десять відсотків) від простроченої суми оплати.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 22 611,35 грн. та 10% штрафу відповідно до умов договору п.5.4. договору у розмірі 24 511,64 грн.

Перевіривши розрахунки позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 22 611,35 грн. та 10% штрафу 24 511,64 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 5.7. Договору Покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Продавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми, в розумінні статті 625 ЦК України.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 07.05.2019 по 18.09.2019 у розмірі 1 954,00 грн.

Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування 3% річних проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, що є підставою для стягнення 3% річних в сумах визначених позивачем.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, до матеріалів справи не надав ані відзиву, ані доказів сплати суми боргу частково або в повному обсязі.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТОІЛ-ГРУП" (49041, м. Дніпро, вул. Старокодацька, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "МФК" (22400, Вінницька область, Калинівський район, м. Калинівка, вул. В. Нестерчука, буд. 1, ) 87 583,66 грн. основного боргу, 22 611,35 грн. - пені, 1 954,00 грн. 3% річних, 24 511,64 грн. 10% штрафу та 2 049,91 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2019

Суддя В.Г. Бєлік