РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2019Справа № 910/10792/19
Суддя Господарського суду міста Києва Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Національного банку України (01601, м.Київ, вул.Інститутська, 9, )

до Приватного підприємства "Охорона-005" (04205, м.Київ, проспект Оболонський, 35, код ЄДРПОУ 4114968)

про стягнення 6 370,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Охорона-005" про стягнення 6370,14 грн. штрафних санкцій за договором № 100252 від 22.05.2018.

Позовні вимоги мотивові тим, що відповідач на підставі договору № 100252 від 22.05.2018 зобов`язався надавати послуги фізичної охорони об`єкта НБУ, розташованого за адресою: Полтавська обл., м.Кременчук, вул.Лесі Українки, 1-В, 14.03.2019 позивач здійснив перевірку якості наданих послуг, за результатом якої виявлено порушення п.6.1.2, 6.1.13, 6.1.14 договору, що було зафіксовано сторонами в Акті, та за доводами позивача, є підставою для нарахування та стягнення штрафних санкцій у розмірі 6370,14 грн відповідно до п.7.1.2 договору.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.08.2019 залишив позов Національного банку України без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений строк.

18.09.2019 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позову.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.09.2019 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/10792/19, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначив сторонам строк на подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 19.09.2019 була надіслана позивачу та відповідачу на адреси, зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримана позивачем - 23.09.2019, відповідачем - 23.09.2019.

20.09.2019 позивач подав до суду клопотання про повернення суми 192,10 грн надмірно сплаченого судового збору.

07.10.2019 відповідач через відділ діловодства суду подав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та продовження строку для подання відзиву з огляду на те, що відповідач не отримав копію позову з додатками, що унеможливлює подання відзиву у встановлений строк.

За поданою заявою представник відповідача за довіреністю Шевчук В.В. був ознайомлений із матеріалами справи 11.10.2019.

28.10.2019 відповідач засобами поштового зв`язку (подано 24.10.2019) подав до суду відзив на позов.

Суд, враховуючи принцип рівності, змагальності, та факт неотримання відповідачем копії позовної заяви, що підтверджується відомостями із пошукового ресурсу Укрпошти « 601», визнає зазначені причини пропуску процесуального строку поважними, та приймає до розгляду відзив на позов.

07.11.2019 позивач засобами поштового зв`язку подав відповідь на позов, в якій зауважив про пропуск відповідачем строку для подачі відзиву, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не надав.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 року між позивачем - Національним банком України (замовник за договором) та відповідачем - Приватним підприємством «ОХОРОНА-005» (виконавець) було укладено договір № 100252, за умовами п. 2.1 якого виконавець зобов`язався надати Замовникові послуги, код ДК 021:2015 - 79710000-4 (Охоронні послуги) І послуги об`єкта охоронної діяльності з охорони об`єкта, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лесі Українки, 1-в) (далі - послуги), згідно з дислокацією (додаток 1), що є невід`ємною частиною договору, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п. 2.2. договору, послуги з охорони об`єкта включають у себе здійснення фізичної охорони об`єкта працівниками Виконавця.

Відповідно до п. 3.3. договору строк надання послуг з охорони об`єкта протягом 365 днів від дати приймання об`єкта під фізичну охорону та підписання сторонами Акта про приймання під охорону об`єкта.

У розділі 6 договору сторонами визначені права та обов`язки сторін.

Пунктом 6.4.3. цього договору передбачено, що замовник має право здійснювати контроль за наданням послуг працівниками охорони за цим договором шляхом здійснення перевірок відповідно до вимог Порядку з організації пропускного та внутрішньооб`єктового режиму на Об`єкті.

14.03.2019 року представником Департаменту безпеки Національного банку України було здійснено перевірку якості надання послуг за договором і виявлено ряд порушень умов договору з боку виконавця, про що було складено відповідний акт про порушення умов договору, зокрема всупереч п.6.1.2, 6.1.13, 6.1,14 договору до надання послуг охорони були залучені працівники виконавця, які були відсутні у наданому відповідачем списку охоронців; на спеціальному одязі охоронників були відсутні ознаки належності до ознак виконавця, представники представлялись працівниками та мали посвідчення іншого підприємства.

За вказані порушення умов договору позивач нараховує на підставі п.7.1.2 договору штрафні санкції у розмірі 6370,14 грн (15% від суми загальної вартості послуг по акту № 500000152 від 02.04.2019).

Відповідач позов не визнає, у відзиві на позов зазначає, що обставини порушення договірних зобов`язань, на які посилається позивач не мали місця, а відповідні акт та претензія не відповідають дійсності, акт від 25.05.2018 № 100252 складений позивачем в односторонньому порядку та не є допустимим доказом у справі.

Позивач стверджує, що аргументи та заперечення відповідача є безпідставними та повністю спростовуються наданими матеріалами, у т.ч. фактом підписання зазначеного акту представником позивача, надсилання на його адресу акту разом з претензією, заперечення на яку виконавець не надав.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами п.6.1.2. договору визначено, що виконавець зобов`язаний не пізніше ніж за 3 (три) робочі дні до початку надання послуг за договором надати замовникові інформацію щодо працівників охорони, які залучатимуться до надання послуг (у тому числі при залучені нових працівників для охорони об`єкта), а саме:

- списки працівників охорони, із зазначенням паспортних даних (прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, серія, номер паспорта, ким і коли виданий). До списків мають додаватися витяги з трудових книжок працівників охорони або копії цивільно-правових договорів (щодо їх правовідносин з Виконавцем) та письмової згоди працівників Охорони про надання їх персональних даних;

- копії свідоцтва про присвоєння робітничої кваліфікації «охоронник», встановленого державного зразка (для всіх працівників охорони, зазначених у Списках).

Згідно п.6.1.13 договору, виконавець зобов`язаний забезпечити обов`язкову наявність на одязі працівника охорони, визначеному в п. 6.1.12 розділу 6 договору, ознак належності до Виконавця, як суб`єкта охоронної діяльності, згідно з його статутними документами.

Також виконавець зобов`язаний забезпечити наявність у працівника охорони, під час виконання службових обов`язків з охорони об`єкта, власного посвідчення з фотокарткою, в якому зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи, дата видачі, термін дії посвідчення, засвідчене підписом керівника виконавця (п.6.1.14 договору).

Матеріалами справи встановлено, що 14.03.2018 старшим менеджером відділу організації охорони Департаменту безпеки Національного банку України ОСОБА_5 під час здійснення перевірки стану охорони пропускного та внутрішньооб`єктного режиму на об`єкті Національного банку України, розташованого за адресою: м.Кременчук, проспект Лесі Українки, 1-В виявленні порушення умов договору з боку ПП «Охорони-005», зокрема на посту охорони об`єкта працювала ОСОБА_1 , яка представилась працівником ПП «Шериф», мала відповідне посвідчення і була одягнена в спеціальний одяг з логотипом «Шериф» (порушення пп.6.1.12 та 6.1.14 договору). Крім цього, в ході перевірки журналу чергувань виявлено, що охорону об`єкта здійснюють охоронники ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , які відсутні у списку охоронників, що був наданий ПП «Охорона-005» для перевірки Національним банком України і подальшого допуску до виконання послуг з охорони даного об`єкта (порушення п.6.1.2 договору), також у службовій документації відсутня інформація про час, графік, маршрут і результати об`їздів об`єкта (порушення п.6.1.6 договору та п.19 розділу ІІІ Порядку організації пропускного та внутрішньооб`єктного режиму на об`єкті).

Вказаний Акт підписаний старшим менеджером відділу організації охорони Департаменту безпеки Національного банку України ОСОБА_5 та представником ПП «Охорона-005» Шевченком Е.В. із зазначенням «Із порушеннями умов договору від 22.05.2018 № 100252, викладеними в акті, згоден».

Заперечення відповідача, викладені у відзиві не приймаються судом, оскільки Акт від 14.03.2018 підписаний представником виконавця, доказів висловлення заперечень щодо його змісту, у т.ч. після отримання претензії позивача № 65-0008/23806 від 03.05.2019, та до подання позову у цій справі, суду не надано.

Також в обґрунтування своїх аргументів щодо відсутності обставин, зазначених в акті відповідач жодних доказів не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.1.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасного надання або ненадання послуг, визначених договором, а також порушення зобов`язань, визначених в пункті 6.1.2, 6.1.4, 6.1.5, 6.1.7, 6.1.12-6.1.14, 6.1.16 розділу 6 договору, виконавець, на вимогу замовника. сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі 15 відсотків від суми загальної вартості послуг за місяць, в якому допущено порушення.

Відповідно до Акту № 500000152 від 2.04.2019 про приймання-передавання наданих послуг охорони за договором від 22.05.2018 № 100252, вартість послуг з охорони об`єкту за період з 01 по 31 березня 2019 склала 21 233,76 грн.

Згідно розрахунку позивача, за порушення відповідачем своїх зобов`язань, загальна сума штрафних санкцій складає 6370,14 грн., у т.ч. 3 185,07 грн за порушення п.6.1.2 та 3185,07 грн за порушення пунктів 6.1.13-6.1.14 договору.

Оскільки факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань підтверджений матеріалами справи та відповідачем належними та допустимими засобами доказування не спростований, вимоги про нарахування та стягнення штрафних санкцій на підставі п.7.1.12 договору є обґрунтованими.

Проте, суд зауважує, що при здійсненні нарахування позивач трактує умови п. 7.1.12 договору в довільній формі, застосовуючи штрафні санкції за один і той же місяць по кожному порушенню, що умовами договору не передбачено.

В розумінні п.7.1.12 договору визначено відповідальність у вигляді штрафних санкцій у розмірі 15 відсотків від суми загальної вартості послуг за місяць, в якому допущено порушення, а не за кожен випадок порушення у конкретному місяці.

Враховуючи викладене, суд задовольняє заявлені вимоги в частині стягнення 3185,07 грн штрафних санкції за порушення виконання відповідачем договірних зобов`язань по договору у березні 2018.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 3185,07 грн. В решті позову належить відмовити у зв`язку із безпідставністю нарахування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також розглянувши клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення цього клопотання та повернення з Державного бюджету України на користь Національного банку України надмірно сплачену суму 192,10 грн судового збору, сплаченого при зверненні із позовом на підставі меморіального ордеру № від 16.09.2019 на суму 192,10 грн., оригінал якого знаходиться у матеріалах справи № 910/10792/19 в порядку ст.123 ГПК України, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Охорона-005" (04205, м.Київ, проспект Оболонський, 35, код ЄДРПОУ 4114968) на користь Національного банку України (01601, м.Київ, вул.Інститутська, 9, ) 3185 (три тисячі сто вісімдесят п`ять) грн. 07 коп штрафних санкцій, 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

5. На підставі цього рішення повернути з Державного бюджету України на користь Національного банку України (01601, м.Київ, вул.Інститутська, 9, ) судовий збір у розмірі 192 (сто дев`яносто дві) грн. 10 коп, сплачений при зверненні із позовом на підставі меморіального ордеру № від 16.09.2019 на суму 192,10 грн., оригінал якого знаходиться у матеріалах справи № 910/10792/19.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак