ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року Справа № 923/386/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., за участю секретаря судових засідань Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Колганова Олександра Гарійовича (м. Херсон),

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (м. Херсон),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Херсонської державної морської академії (м. Херсон),

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 7732 грн. 92 коп.,

за участю представників:

позивача - Голошивець К.В., адвокат, договір від 21.05.19р.,

відповідача - Кірєєва Ю.В., представник, дов. від 11.01.19р.,

третьої особи - Слєпченко О.О., адвокат, ордер від 19.09.19р.

Позивач 17.05.2019 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить зобов`язати Відповідача скасувати нарахування орендної плати позивачу за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 від 10.12.2018 та стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 7732 грн. 92 коп.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2019 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 20.05.2019 вищезазначену позовну заяву залишено без руху.

На виконання ухвали суду від 20.05.2019 року позивач надіслав до суду заяву від 27.05.2019 року щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.05.19 у справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засіданні, з викликом сторін, на 12 годину 00 хвилин 18.06.19.

У підготовчому судовому засідання, яке відбулось 18.06.19, судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 14 години 30 хвилин 08.08.2019 року.

У підготовчому засіданні 08.08.2019 судом постановлено протокольну ухвалу про залучення Херсонської державної морської академії до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 11 години 30 хвилин 22.08.2019 року.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався з 22.08.19 до 14 години 00 хвилин 19.09.19, відповідна ухвала суду занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 22.08.19. Також, у підготовчих засіданнях 22.08.19 та 19.09.19 судом постановлено протокольні ухвали про продовження строку підготовчого провадження до 03.10.19 та до 10.10.19, відповідно.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 19.09.19, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 10.10.19 о 10 гоині 00 хвилин.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.10.19 до 10 години 00 хвилин 31.10.19, з 31.10.19 до 15 години 30 хвилин 07.11.19.

У судовому засіданні 07-08.11.19 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у позовній заяві посилається на наступні обставини:

після підписання Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 від 10.12.2018 Позивач не міг користуватися орендованим приміщенням, оскільки балансоутримувач - Херсонська державна морська академія не надавала доступ до нього;

акт приймання-передавання державного майна було підписано разом з Договором, а не в момент безпосередньої передачі майна;

Позивач звернувся з Вимогою до Відповідача про перерахунок орендної плати від 04.01.2019 та зазначив, що орендоване приміщення за Договором № 1523-18-065 від 10.12.2018 він до сих пір не отримав;

доступ до орендованого майна Позивачу було надано лише 08.01.2019, до цього часу ФОП Колганов О. Г. не отримував ключів від даного приміщення;

08.01.2019 ФОП Колганов О. Г. отримав можливість оглянути орендоване приміщення та з`ясував, що ведення господарської діяльності в такому приміщенні було абсолютно неможливим, а технічний і санітарний стан майна взагалі не дозволяють використовувати його за цільовим призначенням;

ФОП Колганов О. Г. 14.01.2019 звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з заявою про розірвання Договору;

23.01.2019 Відповідач надіслав на адресу ФОП Колганова О. Г. лист № 18-03- 00252 в якому зазначив, що не проти розірвання Договору, проте зазначив, що робити перерахунок орендної плати не збирається;

на виконання вимог п.10.11 цього договору та відповідно до вимог чинного законодавства 24.01.2019 було підписано акт приймання-передавання про повернення майна;

як стверджує Позивач, він ні дня не користувався орендованим приміщенням за договором № 1523-18-065 від 10.12.2018, оскільки спочатку балансоутримувачем - Херсонська державна морська академія не надавала доступу до нього, а потім виявилося, що технічний та санітарний стан приміщення не дозволяють використовувати його за призначенням відповідно до п. 1.2. Договору, у зв`язку з чим, його було розірвано сторонами;

договір станом на сьогодні розірваний, але враховуючи, що мова йде про оренду державних нежитлових приміщень, то відповідно до вимог ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» Позивачем було сплачено суму гарантійного внеску у розмірі шести стартових орендних плат у розмірі 5572,92 грн. та оплачено послуги з оцінки майна у розмірі 2160,00 грн., які Позивач вважає завданими йому збитками та просить стягнути з Відповідача;

також Позивач просить суд зобов`язати Відповідача скасувати нарахування орендної плати ФОП Колганову О.Г. за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 від 10.12.2018.

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідача і третьої особи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

твердження Позивача, проте що останній взагалі не міг користуватися орендованим приміщенням або ні дня не користувався цим приміщенням, на думку Регіонального відділення, не доведено жодним доказом;

на думку Регіонального відділення, Позивач має право вимагати звільнення його від орендної плати, а не скасування нарахування орендної плати, якщо доведе відповідно до вимог п. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, шо він не міг використовувати орендовані приміщення через обставини, за які він не відповідає;

згідно з Актом приймання-передавання державного майна в оренду від 10.12.2018 р. стан та склад Майна відповідає незалежній оцінці;

у п. 2.3.2 Звіту про оцінку майна вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 11,4 кв.м. в будівлі складу, за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 20, зазначено, що приміщення перебуває на балансі Херсонської державної морської академії, надано архітектурно-будівельні характеристики об`єкту оцінки, а саме: стіни - шпалери; стеля - штукатурка, побілка; підлога - лінолеум; заповнення отворів - вікна і двері - дерев`яні; візуальні дефекти внутрішнього оздоблення - шпалери втратили первісний колір, забруднені, місцями пошкоджені, відставання шпалер від стін, побілка на стелі втратила первісний колір, на стелі - тріщини, пошкодження і забруднення лакофарбового покриття на столярних виробах, місцями пошкодження столярних виробів;

крім того, на думку Відповідача, оскільки Договір оренди був укладений за результатами проведення конкурсу на право оренди державного майна, про що завчасно було повідомлено в оголошені про проведення конкурсу на право оренди у газеті «Відомості приватизації» від 07.11.2018 р. № 90 (124), Позивач мав право до проведення конкурсу ознайомитися з об`єктом оренди в робочі дні за місцем його розташування;

діюче законодавство з питань оренди державного майна передбачає лише єдиний випадок відшкодування збитків орендарю, якщо орендодавець у строки і на умовах, визначених у договорі оренди, не передасть орендареві об`єкт оренди, при цьому Регіональне відділення вважає, що підписуючи Акт приймання-передавання державного майна від 10.12.2018 р. Орендар (Позивач) погодився зі станом майна, в якому воно перебувало на дату передачі його в оренду;

на думку Відповідача, зі змісту позову вбачається, що перешкоди у користуванні об`єктом оренди здійснював балансоутримувач державного майна - Херсонська державна морська академія, тому можна дійти висновку, що Регіональне відділення є неналежним відповідачем по цієї справі;

діюче законодавство з питань оренди державного майна не передбачає підстав для повернення гарантійного внеску переможцю конкурсу, а навпаки встановлює чіткий порядок його використання;

Регіональне відділення вважає, що підписавши Договір оренди Позивач погодився з його умовами, у тому числі щодо гарантійного внеску та сплати послуг з оцінки майна, тому зобов`язаний був їх виконати належним чином.

Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позові.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у письмових поясненнях посилається на наступні обставини:

з урахуванням вимог ст. 16 ЦК України, Позивач має право вимагати звільнити його від сплати, а не вимагати зобов`язати відповідача скасувати нарахування орендної плати;

як стверджує Третя особа, ХДМА жодним чином з моменту підписання Акту приймання-передавання майна не заважала Позивачу користуватися майном;

на думку Третьої особи, Позивачем не надано жодного доказу, що підтверджує відсутність доступу до орендованого приміщення;

на думку Третьої особи, твердження Позивача, що лише 08.01.2019р. йому стало відомо про технічний і санітарний стан орендованого майна не містить в собі ніякого правового підгрунтя, оскільки ще до моменту оформлення Договору оренди та підписання Акту приймання-передавання орендованого майна Позивач володів достатньою інформацією з приводу орендованого майна;

у відповідності з Актом приймання-передавання державного майна в оренду від 10.12.2018р. стан та склад майна відповідає незалежній оцінці;

як стверджує Третя особа, Позивач прийняв орендоване майно в момент підписання Договору оренди та Акту приймання-передавання майна - 10.12.2018р., жодним чином не був позбавлений доступу до орендованого майна з боку балансоутримувача, що відповідно до до вимог п. 3 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» позбавляє позивача права вимагати відшкодування збитків;

крім того, ХДМА повністю підтримує правову позицію орендодавця та вважає, що немає жодної правової підстави вважати сплачений гарантійний внесок Позивачем збитками.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позові.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

17.05.19 позов;

27.05.19 заява про усунення недоліків позовної заяви;

27.05.19 заява про збільшення розміру позовних вимог;

22.08.19 заява про перенесення судового засідання;

02.09.19 письмове клопотання про залучення до матеріалів справи нових письмових доказів;

02.09.19 письмове клопотання про витребування письмового доказу у Третьої особи;

07.11.19 письмове клопотання про залучення до матеріалів справи розрахунку боргу з орендної плати.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

12.06.19 відзив на позовну заяву;

16.08.19 письмове клопотання про залучення до матеріалів справи нових доказів.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

21.08.19 заява про ознайомлення з матеріалами справи;

21.08.19 письмове клопотання про відкладення розгляду справи;

30.08.19 письмові пояснення щодо позовної заяви

08.09.19 письмове клопотання про залучення до матеріалів справи письмового доказу витребуваного судом.

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 року, за результатами проведення конкурсу на право оренди державного майна, між Фізичною особою - підприємцем Колгановим Олександром Гарійовичем (надалі за текстом рішення - Позивач, Орендар) з одного боку та Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі за текстом рішення - Відповідач, Орендодавець) укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 , з додатками (надалі за текстом рішення - Договір) (аркуші справи 22 - 29).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 11, 4 кв. м. в будівлі складу, за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 20, що перебуває на балансі Херсонської державної морської академії.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення пункту по обслуговуванню та ремонту оргтехніки.

Додатком № 2 до Договору є Акт приймання-передавання державного майна, який було підписано сторонами разом з Договором 10.12.2018 року (аркуш справи 29).

Відповідно до умов абз. 2 п. 3.9. Договору гарантійний внесок у розмірі шести стартових орендних плат зараховується в рахунок майбутніх платежів з орендної плати ...

Відповідно до умов п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконанні зобов`язань згідно з цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до квитанції ПриватБанку від 13.11.18 (аркуш справи 44) Позивач сплатив на користь Відповідача 5572,92грн., з призначенням: «пропозиції щодо умов конкурсу на право оренди нерух. майна вбудов. приміщ. загал. площ - 11.4 кв. 1м. Херсон прос. Ушакова 20 що переб на балансі ХДМА від Колганов О.Г. ».

Вартісь послуг з оцінки майна, здійсненої до укладання Договору, у розмірі 2160,00грн. сплатив інший претендент (учасник конкурсу) - ФОП Грінь Д.С. платіжним дорученням № 1109 від 06.08.18 (аркуш справи 52) на виконання умов Тристороннього договору про надання послуг з оцінки майна № 54 від 03.08.18, укладеного між Відповідачем, ФОП Грінь Д.С. та ПП «Радикал» (аркуші справи 45 - 49), але після того, як Договір оренди було укладено з переможцем конкурсу - Позивачем, ФОП Колганов О.Г. , у добровільному порядку, відповідно до квитанції ПриватБанку від 17.01.19 (аркуш справи 44) перерахував зазначену суму на користь СПД Грінь Д.С. з призначенням: «компенсації вартості робіт з незалежної оцінки об`єктів».

Пунктом 10.3. Договору передбачено, що зміни до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди Сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Як стверджує Позивач у позовній заяві, Відповідачем було порушено зобов`язання взяте на себе відповідно до Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 від 10.12.2018, а саме із запізненням передано предмет оренди, який потім, як виявилося, не може використовуватися за призначенням вказаним в Договорі, тобто неналежної якості.

Позивач звернувся до Відповідача з Вимогою від 05.01.2019 (Позивачем помилково зазначено дату вимоги - 05.01.18) та до Третьої особи з Вимогою від 04.01.2019, яка фактично отримана Третьою особою 04.01.19 (Позивачем помилково зазначено дату вимоги - 04.01.18) (аркуші справи 31 - 34), у яких, у пункті 2 прохальної частини, Позивач вимагав здійснити перерахунок орендної плати за Договором та обчислити нарахування у сумі 0,00грн., у зв`язку з тим, що майно до того часу не передане ФОП Колганову О.Г. у користування, а також у пункті 3 прохальної частини вимоги, вимагав зобов`язати балансоутримувача - ХДМА (Третю особу у справі), передати ФОП Колганову О. Г . у користування майно, визначене предметом Договору у належному технічному та санітарному стані.

На примірнику зазначеної вище вимоги (направленої на адресу Третьої особи) ФОП Колгановим О. Г . здійснено власноручний напис про те, що доступ до орендованого приміщення ним фактично отримано 08.01.19.

Відповідно до вимог ч. 3 та 4 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» якщо орендодавець у строки і на умовах, визначених у договорі оренди, не передасть орендареві об`єкт оренди, орендар має право вимагати від орендодавця передачі об`єкта та відшкодування збитків, завданих затриманням передачі, або відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків, завданих йому невиконанням договору оренди.

Відповідно до частин 2, 3 статті 214 ЦК України особи, які вчинили дво - або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також з випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщс його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самії формі, в якій було вчинено правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

14.01.2019 ФОП Колганов О. Г. звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі із заявою про розірвання Договору (аркуші справи 39 - 40).

23.01.2019 Відповідач надіслав на адресу ФОП Колганова О. Г. лист № 18-03- 00252 в якому зазначив, що не заперечує проти дострокового припинення Договору проте повідомляє, що для перерахунку орендної плати відсутні правові підстави (аркуші справи 41 - 42).

На виконання вимог п. 10.11 Договору 24.01.2019 Позивачем та Відповідачем було підписано акт приймання-передавання державного майна за яким Позивач повернув з оренди а Відповідач прийняв орендоване за Договором майно.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому у випадку невиконання договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Щодо позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 5572,92грн.

Відповідно до пункту 342 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 р. № 906, гарантійні внески протягом семи робочих днів з дня укладення договору оренди повертаються всім учасникам конкурсу, крім переможця конкурсу та осіб, яким гарантійний внесок не повертається згідно з вимогами цього Порядку. У разі укладення договору оренди гарантійний внесок переможця конкурсу зараховується в рахунок майбутніх платежів з орендної плати та перераховується до державного бюджету і балансоутримувачу відповідно до пропорцій, визначених Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорціями її розподілу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. N 786. Аналогічна умова мітиться у п. 3.9 Договору оренди.

Як встановлено під час судового розгляду справи передача об`єкта оренди орендареві, не дивлячись на складання сторонами акта приймання-передавання державного майна підписаного сторонами разом з Договором 10.12.2018 року (аркуш справи 29), фактично відбулось 08.01.19, тобто через 29 днів після підписання Договору, що підтверджується зазначеною вище перепискою сторін та діями Позивача, направленими на отримання предмета Договору у фактичне користування.

Заперечуючи проти позовних вимог Відповідач та Третя особа аргументують свою правову позицію зокрема тим, що Позивач мав можливість (право) оглянути об`єкт оренди ще до проведення конкурсу на право оренди, однак, у даному випадку, мова йде про право Позивача оглянути об`єкт оренди, разом з тим, передання об`єкта оренди орендарю та невчинення дій, які б перешкоджали Орендарю користуватися орендованим майном на умовах Договору - є обов`язком Орендодавця (Відповідача), відповідно до умов п. 1.1., 2.4., 7.1., 7.2. Договору.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що підставою господарської відповідальності за ч. 3 та 4 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», щодо застосування якої виник спір у цій справі, є не стан об`єкта оренди, а бездіяльність Орендодавця щодо фактичної (а не «на папері») передачі орендареві об`єкта оренди, яка підтверджується матеріалами справи. При цьому Відповідачем не доведено відсутність його вини у вчиненні вказаного цивільного (господарського) правопорушення, натомість Позивачем доведено наявність у спірних правовідносинах всіх елементів складу цивільного правопорушення, що є підставою для застосування до Відповідача такої міри відповідальності, як стягнення збитків, у зазначеному вище розммірі.

При цьому, судом приймаються до уваги доводи Позивача про те, що його витрати зі сплати на користь Відповідача гарантійного внеску у розмірі 5572,92грн., який після укладання Договору оренди, відповідно до умов абз. 2 п. 3.9. Договору, зараховується в рахунок майбутніх платежів з орендної плати, слід віднести до реальних збитків Орендаря у вигляді сплати орендних платежів, завданих бездіяльністю Відповідача.

Щодо позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 2160,00грн.

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 р. № 906 умовами конкурсу є у тому числі компенсація переможием конкурсу витрат, пов`язаних з проведенням незалежної оиінки об`єкта оренди.

Умовами конкурсу на право оренди вищезгаданого державного майна, яки були опубліковані у газеті «Відомості приватизації» від 07.11.2018 р. № 90 (124), у п. 14 було передбачено, що переможець конкурсу зобов`язаний компенсувати замовнику витрати на проведення незалежної оцінки протягом 10 календарних днів з моменту укладання договору оренди. Аналогічна норма визначена у п. 5.15 Договору оренди.

Судом не приймаються до уваги доводи Позивача про те, що збитки у вигляді оплати витрат на здійснення незалежної оцінки об`єкта оренди у розмірі 2160,00грн. завдані внаслідок невиконання Відповідачем (Орендодавцем) умов Договору, оскільки умовами Договору на Позивача (Орендаря) обов`язок з оплати витрат на здійснення незалежної оцінки об`єкта оренди не покладався. Зазначена сума коштів Позивачем на користь Відповідача (Замовника) не сплачувалась.

Отже, між вказаною у позовній заяві протиправною поведінкою Відповідача та збитками Позивача, у вигляді сплати на користь СПД Грінь Д.С. 2160,00грн. відсутній такий елемент складу цивільного правопорушення, як причинний зв`язок, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування збитків у вказаній частині.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Відповідача скасувати нарахування орендної плати позивачу за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 від 10.12.2018.

Виходячи з аналізу положень ч. 1 ст. 14, п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач, тому суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який ця особа не просить застосувати.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Викладене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може обирати між кількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

Наведене з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 ГПК України означає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства, у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, і дає змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Отже, обираючи спосіб захисту, позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме цей спосіб.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду, зокрема, для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право.

Нарахування Відповідачем орендної плати за Договором за період часу у якому Позивач фактично не користувався об`єктом оренди та пред`явлення у подальшому відповідної вимоги може призвести до порушення майнових прав Позивача.

Відповідно до наданого Відповідачем до суду розрахунку орендної плати за Договором, за період з 10.12.18 по 24.01.19, заборгованість Позивача з орендної плати становить 2911,68грн. При цьому, як зазначалось вище, доступ до орендованого приміщення Позивач фактично отримав 08.01.19, а 14.01.19 звернувся до Відповідача з пропозицією про розірвання Договору (відмовівся від Договору), який було розірвано сторонами 24.01.19 (дата складання акта приймання-передавання державного майна).

За умовами п. 1.3. Договору стан Майна на момент укладання Договору визначається в акті приймання-передавання.

Відповідно до Акту приймання-передавання державного майна в оренду від 10.12.2018р. стан та склад майна відповідає незалежній оцінці.

У п. 2.3.2 Звіту про оцінку майна вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 11,4 кв.м. в будівлі складу, за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова , 20 надано архітектурно-будівельні характеристики об`єкту оцінки, а саме: стіни - шпалери; стеля - штукатурка, побілка; підлога - лінолеум; заповнення отворів - вікна і двері - дерев`яні; візуальні дефекти внутрішнього оздоблення - шпалери втратили первісний колір, забруднені, місцями пошкоджені, відставання шпалер від стін, побілка на стелі втратила первісний колір, на стелі - тріщини, пошкодження і забруднення лакофарбового покриття на столярних виробах, місцями пошкодження столярних виробів.

Про стан об`єкту оренди за Договором також свідчать фото, що додані до позовної заяви (аркуші справи 35 - 38).

Вказані обставини свідчать про те, що Відповідач з 10.12.18 по 08.01.19 фактично не передав орендоване приміщення в оренду Позивачу, а з 08.01.19 по 24.01.19 Позивач не використовував об`єкт оренди у господарській діяльності з метою, що визначена у Договорі (з огляду на стан орендованого приміщення), тому у Відповідача відсутні правові підстави для нарахування орендної плати Позивачу за період з 10.12.18 по 24.01.19.

Джерела права, крім зазначених вище, які застосовані судом.

Цивільний кодекс України (далі - ЦК України):

частина перша статті 610:

- порушенням зобов`язання є, зокрема, його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

стаття 629:

- договір є обов`язковим для виконання сторонами;

частина перша статті 623:

- боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За вказаних обставин аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову у частині стягнення збитків у розмірі 5572,92грн. та зобов`язання відповідача скасувати нарахування орендної плати за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 від 10.12.2018, приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства. Аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення 2160,00грн. збитків не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Аргументи, наведені Відповідачем та Третьою особою, щодо відсутності підстав для задоволення позову у частині стягнення збитків у розмірі 5572,92грн. та зобов`язання відповідача скасувати нарахування орендної плати за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 від 10.12.2018, не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства. Аргументи, наведені Відповідачем та Третьою особою, щодо відсутності підстав для задоволення позову у частині стягнення збитків у розмірі 2160,00грн., приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Судом не приймаються до уваги посилання Відповідача у відзиві на позовну заяву (аркуш справи 71), як на підставу для повернення судом без розгляду заяви Позивача про збільшення розміру позовних вимог (аркуш справи 59), на відсутність доказів направлення на адресу Відповідача додатків до вказаної заяви, оскільки виходячи із змісту заяви Позивача вона фактично стосується розміру понесених останнім судових витрат на професійну правничу допомогу, які не включаються до ціни позову. Таким чином, згадана заява Позивача є заявою з процесуальних питань, не стосується суті спору і повинна відповідати вимогам ст. 170, а не ст. 46 ГПК України, як помилково вважає Відповідач.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем у частині завдання збитків у розмірі 5572,92грн. та нарахування орендної плати за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 від 10.12.2018, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в зазначеній частині. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині щодо стягнення 2160,00грн. збитків.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (10000,00:7732,92х5572,92=7206,75).

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (адреса місцезнаходження: 73000, місто Херсон, проспект Ушакова, будинок 47; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 21295778) скасувати нарахування орендної плати Фізичній особі-підприємцю Колганову Олександру Гарійовичу (адреса місця проживання чи перебування: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1523-18-065 від 10.12.2018.

3. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (адреса місцезнаходження: 73000, місто Херсон, проспект Ушакова, будинок 47; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 21295778) на користь Фізичної особи-підприємця Колганова Олександра Гарійовича (адреса місця проживання чи перебування: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) 5572грн.92коп. збитків, 7206грн.75коп. витрат на професійну правничу допомогу. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 15 листопада 2019 р.

Суддя Ю.В. Гридасов