ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.11.2019 року м. Дніпро Справа № 908/2366/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос» на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2019р. (суддя Горохов І.С., дата складання повного судового рішення 11.03.2019р.) у справі

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області,

69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 105-А

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос»,

69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенко Карого, 52, офіс 3

про повернення майна, яке знаходиться на зберіганні

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос», про зобов`язання повернути газ скраплений в об`ємі 7880 літрів.

Рішенням Господарського судуЗапорізької області від 26.02.2019р. позов задоволено - зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Деймос» повернути на користь Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області газ скраплений в об`ємі 7 880 літрів. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос» на користь Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області судовий збір в розмірі 1 893,56 грн. Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області в дохід Державного бюджету України доплату судового збору за подання позову до господарського суду Запорізької області в розмірі 131,56 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Деймос» звернулось до суду з апеляційною скаргою , в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі. Одночасно з апеляційною скаргою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Деймос» звернулось до суду з клопотанням про поновлення строку на оскарження рішення.

В обгрунтування вказаного клопотання Скаржник посилається на те, що про вказане судове провадження ТОВ «Деймос» дізнались в жовтні 2019 року з веб-сайту https://court.gov.ua/fair/sud5009/ - стан розгляду справ по ТОВ «Деймос», в той час коли стало відомо про аналогічний судовий процес по відношенню ТОВ «Деймос» за позовом Державної установи «Запорізька обласна фітосанітарна лабораторія» по справі №908/1246/19. 11.10.2019 р. ТОВ «Деймос» подало заяву про ознайомлення з матеріалами справи та зняття копій необхідних документів. 17.10.2019 року представник ТОВ «Деймос» ознайомився з матеріалами справи та рішенням господарського суду Запорізької області від 26.02.2019р. по справі №908/2366/18. Копія рішення від 26.02.2019 по справі №908/2366/18 була адресована відповідачу та 10.04.2019 року була повернута до суду через закінчення терміну зберігання за місцем обслуговування, у зв`язку з чим копії вказаного рішення ТОВ «Деймос» не отримав. Ознайомлення з рішенням по справі та ознайомлення з усіма матеріалами справи №908/2366/18 фактично відбулось 17.10.2019 р., що підтверджується матеріалами справи.

Скаржник також звертає увагу на те, що за матеріалами справи №908/2366/18 також вбачається, що вся кореспонденція направлена судом на адресу ТОВ «Деймос» поверталась до відправника. Суд при розгляді справи та вирішенні справи по суті розглянув справу за відсутності представника відповідача, без отримання від відповідача відповідних пояснень (заперечень). Через некоректну роботу відділення Укрпошти за місцем юридичної адреси Товариства, працівниками якої жодним чином за місцем знаходження Товариства не повідомлялось про наявність поштових відправлень, що призвело до необізнаності в наявності судових процесів в Господарському суді Запорізької області. ТОВ «Деймос» дізнались про вказаний судовий процес, коли судом першої інстанції вже було прийнято рішення по справі.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому положеннями п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду

Також, ч. 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що "строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу".

З апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2019р., повний текст якого складено 11.03.2019р. (строк для подання апеляційної скарги на зазначене рішення закінчився 01.04.2019р.), скаржник звернувся апеляційною скаргою 05.11. 2019 р., тобто зі значним пропуском строку оскарження.

Колегія суддів підкреслює, що згідно з данними сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос» є: 69014, місто Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 52, офіс 3. Дану обставину відповідачем підтверджено також і у поданій апеляційній скарзі.

На вказану адресу судом першої інстанції надсилалася копія ухвали про порушення провадження у справі, копія ухвали про відкладення розгляду справи та копія повного тексту оскаржуваного рішення суду. Однак, вказані поштові відправлення було повернуто поштовим відділенням до суду з підстави «за закінченням терміну зберігання».

Апеляційний суд звертає увагу, що за змістом ст. 64 ГПК України, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 15.05.2018 р. у справі № 904/6063/17.

При цьому у ст. 120 ГПК України у чинній редакції також міститься положення, відповідно до якого у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Деймос» було належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді першої інстанції. Тому виключні підстави для відсутності можливості застосування до поданої апеляційної скарги ч. 2 ст. 261 ГПК України у даній ситуації відсутні.

Також колегія суддів вважає за необхідне наголосити заявнику на наступних положеннях.

За змістом ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому із правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

З урахуванням викладеного, наведені у клопотанні скаржником підстави пропуску ним процесуального строку на подання апеляційної скарги, на думку судової колегії, не є поважними.

Відповідно до положень ч.3 с. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, судова колегія приходить до висновку про надання скаржнику можливості зазначити інші підстави для поновлення цього строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень ст. 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що за положеннями п. 4 ч.1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом. не подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 119, 174, 234, 256, 260, Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2019р. у справі №908/2366/18.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Деймос» на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2019р. у справі №908/2366/18 залишити без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Деймос» строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: надати до суду обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2019р. у справі №908/2366/18, ніж ті, що зазначені в апеляційній скарзі протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Деймос» , що при невиконанні вимог даної ухвали, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв