ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2019 р. Справа №909/65/19

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб,

суддів О.В. Зварич,

Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Дем`янчука Я.Б. (довіреність № 4 від 04.01.2017);

відповідача: адвоката Кондур Х.В. (ордер на надання правової допомоги № 052509 від 20.08.2019) , адвоката Гевяка П. І. ( ордер на надання правової допомоги № 039986 від 29.10.2019)

розглянувши апеляційну скаргу Надвірнянської міської ради №465/04-22/09 від 13.06.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2019, повний текст рішення складено 30.05.2019,

у справі № 909/65/19 (суддя Кобецька С.М.),

за позовом: Надвірнянської міської ради, м. Надвірна Івано-Франківської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Струмок, м. Надвірна Івано-Франківської області

про розірвання договору оренди та виселення з приміщення

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року Надвірнянська міська рада звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ Струмок про розірвання договору оренди приміщення центрального теплового пункту від 01.02.2011 та виселення ТОВ Струмок з орендованого приміщення по вул. Кн. Ольги,9 у м. Надвірна площею 335,4 кв.м.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за договором оренди від 01.02.2011 позивач передав відповідачу в оренду приміщення центрального теплового пункту на АДРЕСА_1 Ольги,9 у м. Надвірна площею 335,4 кв.м (далі - ЦТП) терміном до 31.12.2011 ( на 11 місяців). В період 2012 - 2018 років дія договору продовжувалася відповідно до п.12.4 договору у зв`язку з відсутністю письмової заяви однієї зі сторін про припинення договору оренди протягом одного місяця до закінчення терміну його дії. Позивач вказує, що в порушення умов п.4.3 договору, яким передбачено сплату орендної плати щомісячно до 10 числа кожного місяця, відповідач не сплачував орендну плату більше 3-х місяців підряд, так за квітень-грудень 2018 року орендна плата не сплачена, а за січень -березень 2018 року орендна плата сплачена з істотним порушенням термінів її сплати. Посилаючись на ст. 782 ЦК України, ч. 3 ст. 291 ГК України, п. 8.3 договору, позивач просив розірвати договір оренди від 01.02.2011 та виселити відповідача з орендованих приміщень.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2019 у справі № 909/65/19 закрито провадження у справі в частині розірвання договору оренди від 01.02.2011. У задоволенні позову в частині виселення відповідача з орендованого нежитлового приміщення центрального теплового пункту на АДРЕСА_1 Ольги,9 у м. Надвірна площею 335,4кв.м відмовлено.

Рішення суду мотивоване ч. 1 ст. 75, п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України, ст.ст. 15, 16, 785 ЦК України, ст. 27 ЗУ Про оренду державного та комунального майна, ч. 1 ст. 73 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, постановою Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №908/154/17.

При прийнятті рішення суд виходив з того, що договір оренди продовжив свою дію в період з 2012року до 30.04.2019, що підтверджено сторонами і ця обставина згідно з ч. 1 ст.75 ГПК України не підлягає встановленню судом. Оскільки сторони не заперечили припинення 30.04.2019 дії договору оренди, суд дійшов висновку про припинення на час розгляду справи існування між сторонами предмета спору в частині вимоги про розірвання договору та закрив провадження у справі в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України. У задоволенні вимоги про виселення відповідача з орендованих приміщень суд відмовив з огляду на те, що рішенням міської ради від 25.04.2019 зобов`язано орендаря повернути орендоване нерухоме майно до 31.05.2019 і станом на час вирішення спору (28.05.2019) строк виконання орендарем обов`язку щодо повернення майна не настав, відтак суд дійшов висновку про передчасність цієї вимоги. Суд також зазначив, що між сторонами тривають переговори та узгоджується порядок повернення орендованого приміщення, що позивач не надав суду доказів відмови відповідача від виконання зобов`язання щодо повернення позивачу об`єкта оренди.

Надвірнянська міська рада (позивач) оскаржила рішення суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення, та прийняти нове, яким розірвати договір оренди від 01.02.2011 та виселити відповідача з орендованих приміщень.

Скаржник посилається на ст. 795 ЦК України та вказує, що договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), які підтверджують повернення наймачем предмета договору найму. Сторони не уклали акту приймання-передачі об`єкта оренди, тому відсутні підстави вважати договір оренди припиненим, відтак стверджує про незаконне закриття провадження у справі в частині розірвання договору та незаконну відмову у задоволенні вимоги про виселення відповідача з орендованих приміщень. Вказує, що відповідач відмовився добровільно звільнити орендоване приміщення, направивши на адресу позивача лист від 27.05.2019 №235-05/2019 про відмову у передачі майна, з посиланням на перебування директора у відпустці та відсутністю інших уповноважених працівників на передачу майна і підписання відповідних актів. Зазначає, що комісія міської ради 27.05.2019 прибула на об`єкт оренди і готова була прийняти орендоване майно, однак відповідач відмовився його повернути та не направив для цього своїх представників. Скаржник вважає відмову відповідача повернути орендоване майно безпідставною і незаконною та зазначає про встановлений законом обов`язок орендаря негайно повернути об`єкт оренди після закінчення дії договору оренди.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує доводи скаржника. Посилаючись на постанови Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №908/154/17, у справі №916/2043/17 від 10.05.2018, вказує на обгрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, оскільки договір припинив свою дію 30.04.2019 у зв`язку з закінченням строку, на який він був укладений, чого не заперечили сторони. Вказує, що у зв`язку з несвоєчасною сплатою орендної плати, Надвірнянська міська рада звернулася до суду з позовом про стягнення з ТОВ Струмок пені та 3% річних, що, на думку відповідача, свідчить про те, що міська рада намагається двічі через суд притягнути орендаря до відповідальності. Також зазначає, що відповідач провів оплату орендної плати за період з квітня по грудень 2018 року.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 у справі №909/65/19 (колегія суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Матущака О.І., Якімець Г.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача.

Ухвалою від 03.07.2019 призначено розгляд справи на 20.08.2019.

У судовому засіданні 20.08.2019 оголошено перерву до 10.09.2019.

У зв`язку з перебуванням члена колегії судді Матущака О.І. у відпустці, автоматизованим розподілом (протокол повторного автоматизованого розподілу справи між суддями) до складу колегії замість судді Матущака О.І. ведено суддю Дубник О.П.

У судовому засіданні 10.09.2019 оголошено перерву до 08.10.2019.

Ухвалою від 08.10.2019 розгляд справи відкладено на 29.10.2019.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю члена колегії судді Дубник О.П. судове засідання 29.10.2019 не відбулося.

Ухвалою від 31.10.2019 призначено розгляд справи в судовому засіданні 05.11.2019.

У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії суддів судді Дубник О.П. автоматизованим розподілом (протокол повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.11.2019) до складу колегії замість судді Дубник О.П. введено суддю Зварич О.В.

У судовому засіданні 05.11.2019 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задоволити. Представники відповідача заперечили доводи скаржника, підтримали доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просили залишити рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступне.

На підставі рішення Надвірнянської міської ради №37-3/2010 від 23.12.2010 Надвірнянська міська рада (орендодавець) та ТОВ "Струмок" (орендар) уклали договір оренди від 01.02.2011 приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) по АДРЕСА_1 Ольги, 9 у м. Надвірна (а.с. 10-12).

Відповідно до п.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення центрального теплового пункту (ЦТП) по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна, загальною площею 335,4 кв.м для виробничо-комерційної діяльності.

За умовами пунктів 4.1, 4.2 договору орендна плата за перший місяць оренди (лютий 2011року) становить 3082,00грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Орендна плата перераховується на рахунок орендодавця щомісячно до 10 числа місяця, незалежно від результатів господарської діяльності орендаря (п.4.3 договору).

Згідно з п.5.1.5 договору у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, приміщення у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) орендованого приміщення з вини орендаря.

Пунктом 8.3 договору встановлено, що при несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу орендодавець має право порушити питання про дострокове розірвання цього договору та примусове виселення орендаря.

При невиконанні або порушенні однією зі сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду (п. 9.7 договору).

Згідно з п.10.6 договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт оренди у стані, в якому перебував об`єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. Договір укладено на термін з 01 лютого 2011р. до 31 грудня 2011р. включно (п.12.1).

Відповідно до п. 12.2 після закінчення терміну дії договору орендар має переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії договору, за умови належного виконання своїх обов`язків за цим договором. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця до закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на таких самих умовах на такий самий строк (п. 12.4 договору).

За умовами п.12.3 договору згоду на продовження строку оренди надає Надвірнянська міська рада.

Відповідно до п. 12.10 договору чинність договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено; дострокового його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Згідно з актом приймання-передачі від 01.02.2011 позивач передав відповідачу приміщення ЦТП по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна, загальною площею 335,4 кв.м

( а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, дія договору оренди від 01.02.2011 неодноразово продовжувалася на такий самий строк і на тих же умовах на підставі пункту 12.4 договору у зв`язку з відсутністю письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця до закінчення терміну дії договору, а саме: з 01.01.2012 до 30.11.2012( включно); з 01.12.2012 до 31.10.2013(включно); з 01.11.2013 до 30.09.2014(включно); з 01.10.2014 до 31.08.2015(включно); з 01.09.2015 до 31.07.2016 (включно); з 01.08.2016 до 30.06.2017(включно); з 01.07.2017 до 31.05.2018(включно); з 01.06.2018 до 30.04.2019 ( включно).

Позивач звернувся до відповідача з претензією №10/2018 від 15.11.2018 про сплату 73 763,22грн заборгованості з орендної плати, яка виникла за період з 01.01.2018 по 30.10.2018.

У відповідь на цю претензію відповідач листом від 05.12.2018 №195/12-18 просив позивача надіслати акт звірки взаєморозрахунків.

07.12.2018 відповідач сплатив заборгованість з орендної плати за січень-березень 2018року в сумі 21 788,86грн.

27.12.2018 позивач надіслав відповідачу акт звірки взаєморозрахунків за договором оренди від 01.02.2011 за період з 01.01.2018 по 20.12.2018, згідно з яким заборгованість відповідача станом 20.12.2018 становить 59 692,37грн. Відповідач акт звірки не підписав, заборгованості не погасив.

Згідно з вказаним актом звірки та реєстром нарахованої та сплаченої орендної плати за договором оренди від 01.02.2011 станом на 14.01.2019 за період оренди з 01.01.2018 по 31.12.2018 до сплати підлягала орендна плата в загальній сумі 89 260,98грн, у т.ч. за січень-березень 2018року - 21 788,86грн, за квітень- грудень 2018 року - 67 472,12грн.

Як вказано вище, 07.12.2018 відповідач сплатив заборгованість з орендної плати за січень-березень 2018року в сумі 21 788,86грн, а за квітень- грудень 2018 року орендна плата в сумі 67 472,12грн станом на 14.01.2019 не сплачена (а.с. 23).

Після відкриття судом першої інстанції провадження у даній справі( ухвала від 31.01.2019) відповідач сплатив 14.02.2019 орендну плату за договором оренди від 01.02.2011на загальну суму 39 391,20грн, що підтверджено платіжними дорученнями (а.с.47-54):

- № 1824 від 14.02.2019 на суму 4000,00грн з призначенням платежу за квітень 2018 року;

- №1825 від 14.02.2019 на суму 4000,00грн з призначенням платежу за травень 2018 року;

- №1826 від 14.02.2019 на суму 4000,00грн з призначенням платежу за червень 2018 року;

- №1827 від 14.02.2019 на суму 4000,00грн з призначенням платежу за липень 2018 року;

- №1828 від 14.02.2019 на суму 4000,00грн з призначенням платежу за серпень 2018 року;

- № 1829 від 14.02.2019 на суму 4000,00грн з призначенням платежу за вересень 2018 року;

- № 1830 від 14.02.2019 на суму 7 611,45грн з призначенням платежу за жовтень 2018 року;

- №1832 від 14.02.2019на суму 7 779,75грн з призначенням платежу за грудень 2018 року.

Відповідач звернувся до Надвірнянської міської ради із заявою(№264-03/2019 від 29.03.2019, вх. № 290/04-14 від 01.04.2019) про продовження дії договору оренди терміном на 5 років(а.с. 85).

Рішенням Надвірнянської міської ради від 25.04.2019 №1388-32/2019 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Струмок"; вирішено вважати припиненою 30.04.2019 дію договору оренди від 01.02.2011 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено; зобов`язано ТОВ "Струмок" повернути Надвірнянській міській раді орендоване майно до 31.05.2019 за актом приймання-передачі (а.с. 86).

Підставою відмови у задоволенні заяви відповідача у цьому рішенні вказано неналежне виконання відповідачем умов договору оренди.

26.04.2019 міська рада надіслала відповідачу рішення від 25.04.2019 №1388-32/2019, що підтверджено описом вкладення у цінний лист, накладною та фіскальним чеком( а.с. 27-29).

Міська рада звернувся до відповідача листом від 22.05.2019 №392/04-14/09 , в якому просила добровільно звільнити орендоване приміщення, визначити повноважних представників для оформлення акта приймання-передачі майна та забезпечити їх присутність 27.05.2019 на місці розміщення об`єкта( а.с.98).

Розпорядженням міського голови №72-р від 23.05.2019 утворено комісію по прийманню-передачі приміщення ЦТП, орендованого ТОВ "Струмок" згідно з договором оренди від 01.02.2011 (а.с. 97).

Відповідач листом від 27.05.2019 №235-05/2019 повідомив міську раду про перебування директора товариства у відпустці з 20.05.2019 та про відсутність у інших працівників повноважень вчиняти дії щодо приймання-передачі орендованого майна та підписувати відповідні акти, у зв`язку з чим просив визначити іншу дату для передачі майна ( а.с.99).

Доказів повернення відповідачем орендованого майна позивачу суду не надано.

Представники сторін в судовому засіданні апеляційного суду підтвердили, що станом 05.11.2019 відповідач не повернув орендованого майна. Представник позивача вказав, що відповідач в черговий раз повідомив про неможливість повернення майна через перебування директора у відпустці.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Орендні відносини регулюються Цивільним та Господарським кодексами, а щодо оренди державного майна та майна, що перебуває у комунальній власності, регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року N 2269-XII ( далі - Закон N 2269-XII).

Відповідно до ч. 1 ст.759 ЦК України, ч.1 ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджено, що 01.02.2011 сторони уклали договір оренди приміщення центрального теплового пункту(ЦТП) загальною площею 335,4кв.м по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна, яке передане відповідачу по акту приймання-передачі від 01.02.2011(в день укладення договору).

Пунктом 12.1 договору встановлено термін його дії з 01.02.2011 до 31.12.2011 включно, тобто на 11 місяців.

В подальшому дія договору оренди від 01.02.2011 продовжувалася на такий самий строк і на тих же умовах відповідно до п.12.4 договору у зв`язку з відсутністю письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну його умов протягом одного місяця до закінчення терміну дії договору, останній раз договір продовжив свою дію з 01.06.2018 до 30.04.2019( включно).

За умовами пункту 4.3 договору відповідач мав сплачувати орендну плату щомісячно до 10 числа місяця, незалежно від результатів своєї господарської діяльності.

Однак, в порушення умов договору з січня 2018 року відповідач не сплачував орендної плати, а після пред`явлення міською радою претензії від 15.11.2018 відповідач сплатив 07.12.2018 орендну плату за січень березень 2018року в сумі 21 788,86грн. Станом на 14.01.2019 відповідач не здійснював будь-яких платежів в рахунок орендної плати за квітень-грудень 2018року, його заборгованість з орендної плати за вказаний період становила 67472,12грн, у зв`язку з чим у січні 2019 року міська рада звернулася до суду з даним позовом про дострокове розірвання договору та виселення відповідача з орендованих приміщень.

Після відкриття судом першої інстанції провадження у даній справі (ухвала від 31.01.2019) відповідач частково сплатив 14.02.2019 орендну плату за квітень грудень 2018року в сумі 39 391,20грн. Доказів сплати решти заборгованості за вказаний період суду не надано.

Частиною 1 статті 782 ЦК України передбачено право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

За приписами ч. 3 ст. 26 Закону N 2269-XII договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Договором оренди від 01.02.2011 ( п.8.3 ) встановлено, що при несплаті орендарем орендної плати протягом 3-х місяців з дня закінчення строку платежу орендодавець має право порушити питання про дострокове розірвання цього договору та примусове виселення орендаря.

Вказані обставини підтверджують правомірність звернення позивача до суду з даним позовом про дострокове розірвання договору оренди та виселення відповідача з орендованих приміщень на підставі ч.1 ст. 782 ЦК України, ч. 3 ст. 26 Закону N 2269-XII та п.8.3 договору у зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати більше 3-х місяців підряд з дня закінчення строку платежу.

Часткове погашення відповідачем заборгованості за квітень-грудень 2018 року після звернення міської ради з даним позовом та відкриття судом провадження у даній справі не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки законодавець пов`язує право орендодавця на дострокове розірвання договору оренди саме з фактом несплати орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Разом з тим, за приписами ч.2. ст. 26 Закону N 2269-XII договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічні положення викладені у ч.2 ст.291 ГК України.

Пунктом 12.10 договору також встановлено, що чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дія договору оренди від 01.02.2011 не була продовжена, цей договір припинив свою дію 30.04.2019 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відтак апеляційний суд вважає, що в частині позовної вимоги про розірвання договору оренди суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з тим, що на час вирішення спору договір оренди припинив свою дію (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 20.02.2019 у справі № 908/154/17).

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що договір оренди не припинив свою дію, оскільки такі доводи суперечать умовам договору оренди та фактичним обставинам справи.

Поряд з тим, апеляційний суд погоджується з доводами скаржника, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у виселенні відповідача з орендованого приміщення з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем умов договори оренди від 01.02.2011, а саме несплату орендної плати більше 3-х місяців підряд, що в силу названих вище норм закону та умов договору є підставою для його дострокового розірвання в судовому порядку на вимогу орендодавця (позивача) та виселення з орендованих приміщень. Водночас, на час вирішення спору судом першої інстанції договір оренди припинив свою дію внаслідок закінчення строку, на який він був укладений, що унеможливлює його розірвання в судовому порядку. Проте, припинення договору оренди після пред`явлення позову не спростовує факту несплати відповідачем орендної плати більше 3-х місяців підряд та правомірності заявлених позивачем вимог, у т.ч. про виселення відповідача з орендованих приміщень, і не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, частиною першою статті 785 ЦК України визначені правові наслідки припинення договору оренди, згідно з якою у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Законом України ЗУ Про оренду державного та комунального майна також встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди( ч.1 ст.27 Закону)

За умовами договору ( пункти 5.15, 10.6. 10.7) у разі закінчення строку дії договору, припинення чи розірвання договору орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт оренди у стані, в якому перебував об`єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. Орендар повертає орендодавцю приміщення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, у зв`язку із припиненням 30.04.2019 договору оренди у відповідача виник обов`язок негайно повернути позивачу орендовані приміщення. Проте, ні на дату вирішення спору судом першої інстанції (28.05.2019), ні на дату перегляду рішення апеляційним судом ( 05.11.2019) відповідач не повернув позивачу орендованого майна.

Посилання суду першої інстанції на рішення міської ради від 25.04.2019, яким встановлено строк повернення майна до 31.05.2019, апеляційний суд вважає безпідставними, а висновки суду про ненастання строку повернення майна на момент вирішення спору помилковими, оскільки рішення міської ради не може змінювати умов договору оренди, як і не може змінювати вимог закону.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного вважає позовні вимоги Надвірнянської міської ради про виселення ТОВ Струмок з приміщення центрального теплового пункту на вул. Кн АДРЕСА_2 Ольги,9 у м. Надвірна площею 335,4 кв.м обгрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в частині виселення відповідача з орендованого нежитлового приміщення центрального теплового пункту на АДРЕСА_1 Ольги,9 у м. Надвірна площею 335,4кв.м.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині відмови у виселенні ТОВ Струмок з орендованого нежитлового приміщення центрального теплового пункту площею 335,4кв. м на АДРЕСА_1 9 у м. Надвірна належить скасувати, прийняти нове, яким позов задоволити. В іншій частині рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2019 у справі № 909/65/19 залишити без змін.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову та при поданні апеляційної скарги, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача пропорційно до задоволених позовних та апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Надвірнянської міської ради №465/04-22/09 від 13.06.2019 задоволити частково.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2019 у справі № 909/65/19 в частині відмови у виселенні ТОВ Струмок з орендованого нежитлового приміщення центрального теплового пункту площею 335,4кв. м на АДРЕСА_1 Ольги,9 у м. Надвірна скасувати. В цій частині прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Струмок, ідент. код 22172121, місцезнаходження: 78400, Івано-Франківська обл., Надвірнянський район, місто Надвірна, вулиця Княгині Ольги, будинок 3, з нежитлового приміщення центрального теплового пункту на АДРЕСА_1 Ольги,9 у м. Надвірна площею 335,4кв. м.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Струмок, ідент. код 22172121, місцезнаходження: 78400, Івано-Франківська обл., Надвірнянський район, місто Надвірна, вулиця Княгині Ольги, будинок 3, на користь Надвірнянської міської ради, ідент. код 04054257, місцезнаходження: 78400, Івано-Франківська обл., Надвірнянський район, місто Надвірна, вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 29, - 1921,00грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

В іншій частині рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2019 у справі № 909/65/19 залишити без змін.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Струмок, ідент. код 22172121, місцезнаходження: 78400, Івано-Франківська обл., Надвірнянський район, місто Надвірна, вулиця Княгині Ольги, будинок 3, на користь Надвірнянської міської ради, ідент. код 04054257, місцезнаходження: 78400, Івано-Франківська обл., Надвірнянський район, місто Надвірна, вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 29, - 2881, 50грн судового збору за перегляд рішення апеляційним судом.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені ст. ст. 286-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 07.11.2019.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Г.Г. Якімець