Суддя господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" про ухвалення додаткового рішення у справі
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
в особі Філії "Стрийський вагоноремонтний завод" Акціонерного товариства
"Українська залізниця"
про стягнення 4 492 001 грн. 30 коп.
Без виклику (повідомлення) учасників судового процесу
У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач, Залізниця) про стягнення заборгованості в загальному розмірі 4 492 001,30 грн., яка складається з 3 976 020,00 грн. основного боргу, 104 163,67 грн. інфляційної складової боргу, 352 340,73 грн. пені та 59 476,90 грн. три проценти річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договірних обов`язків згідно договору поставки № СВРЗ-03-22-18-168/Ю від 16.11.2018, укладеного позивачем із Залізницею в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод", щодо передання товару за накладними.
Представник позивача 05.09.2019 до канцелярії суду заяву про зменшення позовних вимог.
У судовому засіданні 11.09.2019 судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з чим подальший розгляд справи здійснюється щодо стягнення з відповідача 515 981,30 грн заборгованості, з яких 352 340,73 грн складає пеня, 104 163,67 грн інфляційна складова боргу та 59 476,90 грн три проценти річних.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості в розмірі 515 981,30 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 05.09.2019) задоволено повністю.

09.10.2019 позивачем було подано до відділу діловодства суду заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким покласти на відповідача сплату судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у розмірі 7 507,00 грн.

Відповідно до статей 233, 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.

Відповідно до пункту 3 частини статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" були задоволені частково.

При цьому, судом встановлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із поданою до матеріалів справи заявою позивача про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат, позивач просить стягнути з позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 507,00 грн.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу Товариство посилається на те, що факт надання правової допомоги позивачу підтверджується договором № 19/03/18-СМЦ про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 19.03.2018 (далі Договір), додатковими угодами № 1 від 03.12.2018 та № 5 від 17.07.2019 до нього, Актом №1 приймання-передачі наданих послуг від №353 від 31.10.2019 до Договору, розрахунком розміру винагороди від 31.10.2019 до додаткової угоди № 5 від 17.07.2019 за Договором, та рахунком на оплату № 349 від 31.10.2019 на суму 9 507,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2018 між Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" був укладений договір Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених Договором.

Пунктом 3.2 Договору передбачено обов`язок Адвокатського об`єднання надання Клієнту за результатами надання послуг, але не пізніше 2 числа місяця, наступного за звітним Акту надання послуг.

Оплата послуг відповідно умов Додаткової угоди № 5 від 17.07.2019 до Договору здійснюється протягом п`яти календарних днів після підписання сторонами Акту надання послуг і отримання Клієнтом рахунків від Адвокатського об`єднання шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорару.

На підтвердження виконання робіт, обумовлених Договором, між сторонами було складено відповідний Акт від 31.10.2019 на загальну суму 9 507,00 грн., який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вказане загальний розмір вартості правничої допомоги становить 9 507,00 грн.

Разом з тим, за приписами статті 129 ГПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки вартість послуг правничої допомоги є судовими витратами, а позовні вимоги задоволені повністю, тому сума правничої допомоги, що підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача становить 9 507,00 грн.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (82400, Львівська обл., місто Стрий, вул. Зубенка, будинок 2, ідентифікаційний код 40123439) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15А, ідентифікаційний код 32036829) 9 507,00 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот сім гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу.

2. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.О. Лиськов