УХВАЛА

08 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № Б14/040-07/15-08

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М. - (головуючого), Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головне управління ДФС у Київській області

на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.06.2019

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019

у справі № Б14/040-07/15-08

за участю прокуратури Київської області

за заявою Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк", процесуальним правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.Б.К."

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

30.10.2019 Головне управління ДФС у Київській області звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 у справі №Б14/040-07/15-08.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Головного управління ДФС у Київській області у справі № Б14/040-07/15-08 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Огородніка К.М., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 30.10.2019.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 288 ГПК України.

Відповідно до статті 288 ГПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

При цьому слід зазначити, що як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовуються у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення, не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання.

Пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 7 частини 1, пункту 1 частини 4 статті 290 ГПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується та до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019, повний текст постанови складено та підписано 03.10.2019. Враховуючи зазначене, останній день строку встановленого для оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 в касаційному порядку припадав на 21.10.2019.

Касаційна скарга направлена поштою 23.10.2019, тобто скаржником пропущений строк, встановлений статтею 288 ГПК України, для подання касаційної скарги.

У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому скаржник зазначив про те, що повний текст оскаржуваної постанови був отриманий 05.10.2019, проте жодних доказів підтверджуючих даний факт не надає.

Частиною 3 статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази отримання оскаржуваної постанови (копія конверту суду, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тощо) або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 2 частини 4 статті 290 ГПК України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір"(в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено у розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 1 921,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Проте, матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Київській області не містять документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної скарги подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме 1 921,00 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6007; номер рахунку отримувача: UA7026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку: 207, за подання касаційної скарги ухвалу Господарського суду Київської області від 18.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 у справі № Б14/040-07/15-08.

У платіжному дорученні на безготівкове перерахування судового збору, квитанції установи банку про прийняття платежу готівкою які додаються до позовної заяви (заяви, скарги) мають міститься відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором із зазначенням номеру справи у межах якої подається відповідна позовної заяви (заяви, скарги) та дата судового рішення яке оскаржується.

Крім того, ст. 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов`язком заявника касаційної скарги, а не суду касаційної інстанції.

Відповідно до положень ст. ст. 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Сторонами у справі про банкрутство згідно ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб`єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону.

Проте, до касаційної скарги ГУ ДФС у м. Києві не надано доказів направлення копії касаційної скарги сторонам у справі.

Таким чином, ГУ ДФС у м. Києві не дотримано вимог ст. 291 ГПК України щодо надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення іншим учасникам справи.

Таким чином, ГУ ДФС у м. Києві необхідно усунути недоліки поданої ним касаційної скарги, а саме надати докази направлення копії касаційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення сторонам у справі, надати докази сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн. та надати суду докази про дату вручення оскаржуваної постанови, для визначення дотримання заявником касаційної скарги строку на усунення недоліків касаційної скарги, встановленого ч. 2 ст.174 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст.292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 290, 291, 292 ГПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головне управління ДФС у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 у справі №Б14/040-07/15-08 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 у справі №Б14/040-07/15-08; надати суду оригінали або належним чином засвідчені копії документу, що підтверджують підстави пропуску на які посилається скаржник, або навести суду інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, та надати докази надсилання копій касаційних скарг іншим сторонам у справі.

3. Документи про усунення недоліків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м.Київ, вул. О.Копиленка, 6.

4. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий Огороднік К.М.

Судді Ткаченко Н.Г.

Жуков С.В.