ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019м. ДніпроСправа № 904/4013/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

та представників:

позивача - Лисаченко Д.М.;

відповідача - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман, Донецька область

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у сумі 34 150,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" штрафу у сумі 34 150,00 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що за залізничними накладними №№ 46502480, 46503660 у вагонах №№ 62006929, 62784616 Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" відправило зі станції Богуславський Придніпровської залізниці до станції Добропілля Донецької залізниці на адресу ПАТ «ДТЕК «Добропільська ЦЗФ» вантаж - вугілля кам`яне, зазначивши його масу в накладній №46502480: нетто - 69700 кг, тара - 23400 кг та в накладній №46503660: нетто - 70000 кг, тара - 23300 кг.

Під час проходження вагонів через станцію Покровськ Донецької залізниці було проведено перевірку маси вантажу, за результатами якої виявлено, що маса вантажу у вагоні № 62006929 на 1750 кг більша, ніж зазначена у накладній та на 1450 кг більша, ніж вантажопідйомність вагона, а у вагоні № 62784616 - на 1350 кг більша, ніж зазначена у накладній та на цю ж масу більша, ніж вантажопідйомність вагона.

Факт невірно зазначеної маси вантажу в залізничних накладних зафіксовано комерційними актами від 23.05.2019 №№ 482004/284, 82004/285.

Згідно з накладними № 46502480, № 46503660 провізна плата за спірні вагони за всю відстань становить 3415,00 грн., а тому відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення за неправильно зазначену масу вантажу у двох вагона становить 34 150,00 грн. (3415,00 х 5 = 17075,00 грн.; 17075,00 х 2 = 34150,00).

Ухвалою суду від 13.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті було призначено на 09.10.2019.

У відзиві на позов від 24.09.2019 відповідач позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити. При цьому вказує на таке.

Вагони №№ 62006929, 62784616 прийняті до перевезення станцією відправлення Богуславський Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки визначена у залізничних накладних №№ 46502480, 46503660 маса вантажу не була визнана залізницею іншою. Відповідач стверджує, що зважування завантажених вагонів для встановлення маси вантажу здійснювалось співробітниками відповідача на повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах СВ-150000В, заводський номер 321375. Зазначені вагонні ваги взяті на облік залізницею, про що свідчить технічний паспорт ЗВВТ № 0119, виданий відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442. Відповідачем проводилась своєчасна повірка цього засобу ваговимірювальної техніки, що засвідчується проставленим підписом повірника та повіреного клейма у паспорті на вагонні ваги про придатність їх до застосування.

Отже, відповідач здійснював зважування завантажених вагонів у порядку до встановлених законодавством вимог та на придатних вагонних вагах, а тому не міг допустити внесення неправдивих даних щодо маси ватажу в залізничних накладних.

Правильність перевірки маси вантажу позивачем відповідач ставить під сумнів, оскільки відповідно до технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки № 82, на якому здійснювалось зважування спірних вагонів, встановлені динамічні ваги, а не статичні. У технічному паспорті зроблені виправлення у не передбачений законом спосіб.

У зв`язку з цим відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з відзивом відповідач подав заяву про зменшення розміру штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у перевізних документах.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що заявлена позивачем до стягнення сума штрафу є завищеною та необґрунтованою. Штраф не має компенсаторного характеру, є додатковим засобом отримання прибутку для позивача.

Так, відповідачем за накладними №№ 46502480, 46503660 за перевезення вантажу було сплачено провізну плату та додаткові збори за всю відстань перевезення та за повну вагу, що підтверджується даними графи 34 зазначених накладних. Тому, залізниця фактично отримала надлишкову плату (переплату) залізничного тарифу, оскільки відповідач здійснив оплату провізної плати та додаткових зборів за надлишкову масу вантажу. Будь-яких збитків внаслідок того, що відповідачем була зазначена неправильна маса вантажу у залізничних накладних, позивач не зазнав. Відповідач просить суд врахувати його стратегічну та соціальну значущість, оскільки він вносить значний вклад у забезпечення енергонезалежності та енергобезпеки України, сталого функціонування енергетичної системи України, є містоутворювачем та бюджетоутворювачем міста Павлограда, інвестує соціальні програми та проекти у Дніпропетровській області. Відповідач просить суд у разі встановлення факту неправильного зазначення ним у накладних №№ 46502480, 46503660 маси вантажу за спірним перевезенням та задоволення позову, застосувати частину третю статті 551 Цивільного кодексу України, статтю 233 Господарського кодексу України та зменшити суму штрафу.

25.09.2019, до початку розгляду справи по суті, представник відповідача подав через канцелярію суду також заяву із запереченнями проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні.

08.10.2019 представник позивача електронним засобом зв`язку надіслав відповідь на відзив на позов. Оригінал даної відповіді надійшов до суду 11.10.2019.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження визначається виключно судом, що розглядає справу та просив відмовити у задоволенні заяви проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

На спростування доводів відповідача зазначив, що приймання вантажів до перевезення здійснюється згідно з відповідними Правилами візуально без перевірки маси та кількості вантажу.

У графі 55 накладних №№ 46502480, 46503660 представник відправника вказав свою посаду, розписався, засвідчивши правильність відомостей, вказаних у цих накладних.

Тому, станцією відправлення Богуславський Придніпровської залізниці маса вантажу у вагонах №№ 62006929, 62784616 не перевірялась і вони були прийняті до перевезення відповідно до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення й поставлені у склад поїздів на підставі перевізних документів, наданих та заповнених відправником. Маса вантажу у спірних вагонах була визначена вантажовідправником, що підтверджується заповненою ним графою 24 накладних №№ 46502480, 46503660.

Застосовані позивачем для перевірки маси вантажу ваги, згідно з паспортом № 146 351.02.00.001 ПС технічної документації ТОВ "Грам" та технічним паспортом ЗВВТ № 82, є статичними вагами ВВЕТ (ваги вагонні електронні тензометричні) 150 ДП, що підтверджує можливість проведення зважування лише в статичному стані, тобто із зупинкою. Також позивач зазначав, що з наданого технічного паспорту ЗВВТ № 82 записи в пунктах 3, 4, 5 зроблені керівником вагової бригади Жердєєвим А .В. (згідно листа № КМЦ-2 Дон Філія-5/904), підпис якого є у відповідній графі паспорта після пункту 13, а також після виправлень у пунктах 3, 4, 5, які були зроблені у зв`язку з обладнанням ваг Контролером ваговим ГРАМ-28.0.С5х1.К4, про що зроблені записи в графах 4, 5. Згідно з наданим паспортом № 146 351.02.00.001 ПС технічної документації ТОВ «Грам» - Контролер застосовується для зважування залізничних вагонів у статиці. У технічному паспорті ЗВВТ № 82 наявні всі відмітки про своєчасне проходження повірок і в разі, якщо б дані, зазначені в технічних характеристиках ваг, не відповідали вимогам «Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України», затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 № 442, то вони б не пройшли повірку і на них не допускалося б зважування вантажів, що перевозяться залізницями.

Водночас позивач заперечує проти задоволення заяви відповідача про зменшення розміру штрафу та зазначає, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень незалежно від того, чи завдані залізниці у зв`язку з цим збитки.

У судовому засіданні 09.10.2019 представник відповідача надав пояснення по суті спору та заявив про необхідність надання йому часу для ознайомлення з відповіддю на відзив на позов. Разом з тим заявив про відмову від заяви щодо заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене у судовому засіданні оголошувалась перерва до 05.11.2019.

23.10.2019 представник відповідача подав через канцелярію суду заперечення на відповідь на відзив.

На думку відповідача чинне законодавство у сфері перевезень залізничним транспортом забороняє станції відправлення позивача приймати до перевезення вагон, завантажений вантажовідправником з перевищенням його вантажопідйомності. Проте станцією відправлення всупереч заборони, встановленої у пункті 26 Правил приймання вантажів до перевезення та у пункті 15.26 Правил технічної експлуатації залізниць України, прийнято до перевезення та поставлено у поїзд спірні вагони, які, за твердженням позивача, завантажені понад їх вантажопідйомність.

Крім того, відповідач посилається на те, що невідповідність маси вантажу у спірних вагонах відображена позивачем у Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, однак ведення цієї Книги передбачене Інструкцією з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 №147-Ц, яка не пройшла державну реєстрацію в якості нормативно-правового акту, а тому є внутрішнім документом, який не створює юридичних наслідків для відповідача.

Щодо зменшення розміру штрафу відповідач зазначає, що законодавством не встановлено заборони для суду зменшувати розмір неустойки (штрафу), який підлягає стягненню, оскільки зменшуючи суму штрафу, суд не змінює сам розмір неустойки, встановлений Статутом залізниць України, а забезпечує баланс майнових інтересів сторін спору.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем не дотримано правило двох підписів, яке встановлено пунктом 118 Статуту Акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 № 938). На думку відповідача, представник позивача ОСОБА_7, підписуючи одноособово документ, діяв з перевищенням повноважень, а тому такий документ не може мати юридичної сили.

У письмових поясненнях від 25.10.2019 представник позивача, спростовуючи зауваження відповідача щодо правила двох підписів, зауважує на тому, що відповідь на відзив не є правочином або фінансовим документом, а є процесуальним документом. Процесуальним кодексом не передбачено обмежень процесуальних прав сторони, окрім випадків виключного представництва в суді адвокатом.

Представник позивача у судовому засіданні 05.11.2019 надав пояснення, аналогічні за змістом своїх заяв по суті справи.

Представник відповідача у судове засідання 05.11.2019 не з`явився, Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 107).

За частиною першою статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин неявка представника відповідача у судове засідання не є перешкодою у розгляді справи за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

У судовому засіданні 05.11.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.05.2019 за залізничними накладними №№ 46502480, 46503660 зі станції Богуславський Придніпровської залізниці до станції Добропілля Донецької залізниці Публічним акціонерним товариством "ДТЕК «Павлоградвугілля" здійснено відправлення на адресу одержувача - ПАТ «ДТЕК «Добропільська ЦЗФ» вантаж - вугілля кам`яне у вагонах відповідно до відомості до накладних із визначенням провізної плати у сумі 3415,00 грн. за кожним із вагонів (а.с. 15, 20).

Під час проходження вантажу через станцію Покровськ Донецької залізниці за підозрою у завантаженні вагонів понад вантажопідйомність та на підставі актів загальної форми ГУ-23 від 22.05.2019 №№ 25287, 25286 були затримані для перевірки вагони №№62006929, 62784616 (а.с.30, 33).

23.05.2019 на підставі акта загальної форми № 25287 від 22.05.2019 було здійснено комісійне переважування вагона № 62006929 та складено акт загальної форми ГУ-23 №525 з результатами переважування, а також комерційний акт № 482004/284.

Відповідно до комерційного акта № 482004/284 від 23.05.2019 на підставі акта загальної форми ГУ-23 № 525 від 23.05.2019 було проведено переважування вагона №62006929, відправленого за накладною № 46502480, при подаванні його із зупинкою без розчіплення на 150-тонних статичних вагах ст. Покровськ Донецької області (державна повірка 24.01.2019), комісією у складі заступника директора станції ОСОБА_8, робітників станції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

За результатом було встановлено таке.

У документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона - 23400 кг, маса нетто - 69700 кг. Фактична маса брутто вагона склала 94850 кг, тара вагона з ПД - 23400 кг, фактична маса вантажу нетто - 71450 кг, що більше документа на 1750 кг та понад вантажопідйомність вагона на 1450 кг. Поверхня вантажу маркована в довжину 5 подовженими смугами. Навантаження у вагоні від рівня бортів до нижче бортів 20 см, маркування подовжніми борознами не порушене. Люки зачинені, протікання вантажу немає. Вагон прибув у технічному стані справним.

23.05.2019 на підставі акта загальної форми № 25286 від 22.05.2019 було здійснено комісійне переважування вагона № 62784616 та складено акт загальної форми ГУ-23 №524 з результатами переважування, а також комерційний акт № 482004/285.

Відповідно до комерційного акта № 482004/285 від 23.05.2019 на підставі акта загальної форми ГУ-23 № 524 від 23.05.2019 було проведено переважування вагона №62784616, відправленого за накладною № 46503660, при подаванні його із зупинкою без розчіплення на 150-тонних статичних вагах ст. Покровськ Донецької області (державна повірка 24.01.2019), комісією у складі заступника директора станції ОСОБА_8, робітників станції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

За результатом було встановлено таке.

У документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона - 23300 кг, маса нетто - 70000 кг. Фактична маса брутто вагона склала 94650 кг, тара вагона з ПД - 23300 кг, фактична маса вантажу нетто - 71350 кг, що більше документа та понад вантажопідйомність вагона на 1350 кг. Поверхня вантажу маркована в довжину 5 подовженими смугами. Фактично поверхня вантажу нижче бортів 20 см, розрівнена, маркування борознами не порушене. Люки зачинені, протікання вантажу немає. Вагон прибув у технічному стані справним.

Причиною виникнення спору є неправильно зазначена у залізничних накладних від 22.05.2019 №№ 46502480, 46503660 маса вантажу у вагонах №№ 62006929, 62784616 відповідно.

Предметом доказування є встановлення наявності чи відсутності обставин неправильного зазначення відповідачем маси вантажу у вагонах №№ 62006929, 62784616, прийнятих до перевезення за залізничними накладними №№ 46502480, 46503660.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 із змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 1510 від 11.10.2002 та № 1973 від 25.12.2002 (далі - Статут залізниць України), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини першої статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини перша - третя статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною першою статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (частини перша - третя статті 23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (частини перша, друга статті 24 Статуту залізниць України).

Разом з тим згідно з абзацом четвертим пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (частина четверта статті 52 Статуту залізниць України).

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту залізниць України).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

За змістом пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Згідно з пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти складаються:

на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона;

на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

За змістом пункту 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083), перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни).

За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.

Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній.

Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Порядок зважування визначений пунктом 10 цих Правил. А саме.

Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розчіплення.

Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування.

Із зупинкою і розчіпленням вагонів зважуються вантажі:

зернові, насіння, комбікорм і висівки, що перевозяться насипом;

харчові в цистернах (олія, меляса тощо);

картопля, овочі, баштанні культури, макуха, сіль харчова, метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом.

При зважуванні зернових вантажів, насіння, комбікормів і висівок, олії, меляси та інших харчових вантажів маса тари вагонів може перевірятися відправником перед навантаженням і одержувачем після вивантаження.

При зважуванні решти зазначених у цьому параграфі вантажів маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником - перед навантаженням або одержувачем - після вивантаження.

Зважування на вагонних вагах інших вантажів провадиться із зупинкою вагонів без розчіплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

За таких обставин зважування вантажів у спірних вагонах без їх розчіплення на тензометричних статичних вагах станції є допустимим.

За змістом пункту 1.4 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України (далі - Інструкція) (затверджена Наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012. № 442 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 11.10.2012 за № 1716/22028) засіб ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) - це засіб вимірювальної техніки, який застосовується для визначення маси вантажу, що перевозиться залізничним транспортом.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який відповідно до вимог пункту 2.2 розділу 2 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 року за № 50/1854 (далі - ПТЕ), оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (далі - технічний паспорт ЗВВТ) згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. У технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку або державну метрологічну атестацію, вказується нормована похибка для різних режимів зважування згідно з вимогами пункту 1.9 розділу I цієї Інструкції, зазначається можливість зважування небезпечних вантажів згідно з наданими документами та робиться запис про придатність ЗВВТ для зважування відповідних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом. У технічному паспорті електронних ЗВВТ записуються також заводські номери датчиків, вагопроцесора, у разі потреби - контрольне число фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ, зазначене в експлуатаційних документах виробника ЗВВТ, яке визначає його технічний стан.

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Абзацом першим статті 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (стаття 122 Статуту залізниць України).

За наслідком аналізу встановлених обставин у справі на предмет дотримання сторонами зазначених законодавчих приписів, що регулюють їх спірні правовідносини, порушень з боку позивача допущено не було.

Зокрема, відповідно до вимог пункту 22 Правил видачі вантажів, пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення, а також пункту 2.3 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України перевірка маси вантажу у спірних вагонах на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці здійснювалась зважуванням на справних 150-тонних статичних вагонних вагах ст. Покровськ ВВЕТ-150 (державна повірка 24.01.2019), тобто таким же способом, що й під час визначення її маси на станції відправлення відправником - на вагонних вагах (гр. 26 залізничних накладних №№ 46502480, 46503660 (а.с. 15, 20).

Із пунктів 3, 4, 5 технічного паспорту ЗВВТ № 82 (вагонних ваг), що були використані позивачем (із внесеними до цих пунктів виправленнями), вбачається, що швидкість пересування на вагонних вагах під час зважування - 0 км/год.

Виробником ЗВВТ є ТОВ «Грам». Заводський № ЗВВТ - 146.

Згідно паспорту № 146 351.02.00.001 ПС Контролера вагового Грам -28.0.С5х1.К4 цей Контролер застосовується для зважування залізничних вагонів у статиці.

Тобто, зважування на цих вагах можливо провести тільки під час повної зупинки вагонів у їх статичному стані.

Як убачається з листа начальника структурного підрозділу «Лиманський центр з вантажної та комерційної роботи» Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 27.06.2019 № КМЦ-2ДонФілія-5/904 виправлення до технічного паспорта ЗВВТ № 82 внесені відповідальною особою - керівником вагової бригади - незвільненим бригадиром ОСОБА_6 на підставі наданого ДС паспорта №146 ТОВ «Іноваційна фірма «Грам» та «Порядку обслуговування та експлуатації тензометричних електронних вагонних ваг для зважування типу ВВЕТ-150ДП станції Красноармійська». ОСОБА_6 звільнений за власним бажанням 07.08.2018. Заміна технічних паспортів вагонних ваг не здійснюється внаслідок відсутності бланків паспортів.

Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України жодної заборони стосовно внесення виправлень у технічні паспорти вагонних ваг не встановлено.

Відповідно до пункту 3.47 цієї Інструкції не допускається лише зважування вантажів, що перевозяться залізницями, на ЗВВТ у яких:

прострочені терміни повірки;

пошкоджені відбитки повірочних тавр або місця їх нанесення;

втрачений технічний паспорт ЗВВТ;

в останніх записах в технічному паспорті про повірку, огляд-перевірку зроблені виправлення, не засвідчені підписом осіб, зазначених у пункті 2.5 розділу ІІ цієї Інструкції;

прострочені терміни огляду-перевірки;

зазор у стиках рейок колій перед вагонними вагами і рейок на платформах вагонних ваг, між платформою вагонних ваг та обв`язувальною рамою котловану становить менше 2 мм (для платформних вагонних ваг, призначених для зважування із зупинкою);

зазор у стиках рейок колій перед вагонними вагами і рейок на платформах вагонних ваг становить менше 5 мм або більше 10 мм (для платформних вагонних ваг, призначених для зважування під час руху);

зазори між рухомими та нерухомими деталями підплатформного механізму вагонних ваг становлять менше 2 мм;

під час огляду-перевірки ЗВВТ виявлено відхилення фактичних значень метрологічних характеристик від нормованих;

важелі, призми, подушки підплатформного механізму механічних (важільних) вагонних ваг, датчики чи інші вузли електронних вагонних ваг перебувають у воді;

горизонтальний або вертикальний уступ в стиках рейок колій перед вагонними вагами і рейок на платформах вагонних ваг перевищує 2 мм (для платформних вагонних ваг, призначених для зважування під час руху);

осідання рейок на вагонних вагах та на відстані менше 100 м з обох боків вагонних ваг перевищує 5 мм (для вагонних ваг, призначених для зважування під час руху, розташованих на суцільних рейках).

Випадки законодавчої заборони для застосування вагонних ваг, які були використані позивачем під час переважування спірних вагонів, відсутні.

З огляду на викладене, предмет доказування, а саме обставини допущеного відповідачем неправильного зазначення маси вантажів у спірних вагонах доведений позивачем належними й допустимими доказами.

Перевіркою розрахованої позивачем суми штрафу за неправильно зазначену у залізничних накладних масу вантажу порушень вимог статей 118, 122 Статуту залізниць України не встановлено.

Відтак позовні вимоги є законними.

Надані позивачем й досліджені судом докази в обґрунтування обставин своїх позовних вимог, у тому числі й щодо підтвердження придатності використаних позивачем вагонних ваг для встановлення маси вантажу у спірних вагонах, є більш переконливими, аніж доводи відповідача та докази, надані на їх спростування.

Заява відповідача щодо зменшення штрафу задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, за приписами частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За частиною першою статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Водночас, відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому зазначений штраф стягується з вантажовідправника за самий факт порушення. Сума штрафу не пов`язана зі збитками залізниці та їх наслідками.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 14.09.2016 у справі № 6-473цс16, за змістом частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків.

Надаючи оцінку характеру допущенного відповідачем порушення, суд враховує наступне.

Статтями 2, 11 Закону України від 04.07.1996 № 273 (із змін. і доп.) "Про залізничний транспорт" залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях; діяльність залізничного транспорту, як частини єдиної транспортної системи країни, сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України; залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України; безпека руху - комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання в постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв.

Завантаження вагонів понад їх вантажопідйомність, загрожує безпеці руху поїздів, а відтак створює умови для виникнення аварійних ситуацій на залізниці.

Посилання відповідача на його стратегічну та соціальну значущість для розвитку Дніпропетровського регіону не є само по собі винятковою обставиною для зменшення штрафу.

За змістом статті 6 Господарського кодексу України одними із загальних принципів господарювання є рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання та заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Згідно з частиною другою статті 25 цього Кодексу органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб`єктів господарювання тієї чи іншої форми власності.

Інших заслуговуючих на увагу доводів, обгрунтованих належними та допустимими доказами на підтвердження можливості зменшення суми штрафу, відповідач суду не навів.

За таких обставин заявлений позивачем позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір у сумі 1921,00 грн. покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення штрафу у сумі 34 150,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (ідентифікаційний код 00178353; місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Соборна, буд. 76) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815; місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул.Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40150216; місцезнаходження: 84404, Донецька область, м.Лиман, вул. Привокзальна, 22) штраф у сумі 34 150,00 грн., судовий збір у сумі 1 921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.11.2019.

Суддя І.І.Колісник