ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Справа№ 911/2269/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №08-106вих19 від 14.03.2019 (вх. №09.1-04.2/2340/19 від 25.03.2019) Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2019

у справі №911/2269/18 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби

до 1. Відділу освіти Миронівської районної державної адміністрації

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування»

про визнання недійсною додаткової угоди до договору

від прокуратури: Тітова О.В., посвідчення №051063 від 02.10.2018

від позивача: Горжий А.В., довіреність №26-16-17-17/799-2019 від 02.10.2018

від відповідача-1: Запара М.І. - керівник

від відповідача-2: Федоренко А.М., довіреність №34 від 14.11.2018

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Відділу освіти Миронівської районної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування» про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 01.03.2018 до договору №73 від 14.02.2018 про публічну закупівлю послуг, укладеного між Відділом освіти Миронівської районної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення між відповідачами додаткової угоди №2 від 01.03.2018, якою внесено зміни до договору №73 від 14.02.2018 про публічну закупівлю послуг, фактично збільшено визначену договором №73 ціну на 175 862,10 грн, що, на думку прокурора, порушує вимоги Закону України «Про публічні закупівлі».

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.02.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд встановив, що матеріалами справи не підтверджується зміна загальної ціни договору №73 від 14.02.2018, а тому, посилаючись на приписи ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач - Заступник прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області, 14.03.2019 подав апеляційну скаргу №08-106вих19 від 14.03.2019 (вх. №09.1-04.2/2340/19 від 25.03.2019), в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2019 у справі №911/2269/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. На думку апелянта, спірною додатковою угодою відповідачами фактично змінено ціну основного договору, яка становить на 175 862,10 грн більше, ніж визначена умовами договору. Скаржник посилається на норми Закону України «Про публічні закупівлі» та зазначає, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону, та ціна у договорі може змінюватися лише за умови, якщо така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. Прокурор стверджує, що внесення змін до договору в частині визначення його ціни в сторону збільшення суперечать положенням Закону України «Про публічні закупівлі», а також порушує право замовника на придбання послуг за найбільш економічно вигідною пропозицією.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №08-106вих19 від 14.03.2019 (вх. №09.1-04.2/2340/19 від 25.03.2019) Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2019 у справі №911/2269/18. Встановлено позивачу та відповідачам процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, учасникам справи встановлено строк для подання заяв, клопотань, пояснень.

18.04.2019 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 зазначає, що твердження апелянта про те, що спірною додатковою угодою сторонами було змінено ціну договору в сторону її збільшення, не відповідає обставинам справи, оскільки прокурор дійшов відповідних висновків виключно шляхом проведення математичних розрахунків, без врахування обставин виконання договору. Відповідач-2 стверджує, що загальна ціна договору після підписання додаткової угоди була незмінною та становила 4 654 107,00 грн.

22.04.2019 від Відділу освіти Миронівської районної державної адміністрації також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 вважає апеляційну скаргу безпідставною та зазначає про те, що відповідачами при укладенні додаткової угоди №2 від 01.03.2018 дотримано приписи ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме узгоджено зміну ціни за одиницю товару з 19,00 грн до 20,90 грн, що не є більшим ніж на 10 відсотків, та дотримано вимоги Закону щодо того, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Позивач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України, та у строк, встановлений судом, не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 справу №911/2269/18 призначено до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019 апеляційне провадження у справі №911/2269/18 за апеляційною скаргою №08-106вих19 від 14.03.2019 (вх. №09.1-04.2/2340/19 від 25.03.2019) Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2019 зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц. Зобов`язано сторони та прокуратуру повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц.

09.10.2019 до Північного апеляційного господарського суду від Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Повідомлено суд, що Великою Палатою Верховного Суду 26.06.2019 прийнято постанову у справі № 587/430/16-ц, якою касаційну скаргу заступника прокурора Сумської області задоволено та скасовано ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 12.07.2017 та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 14.09.2017. Справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 поновлено апеляційне провадження у справі №911/2269/18. Справу призначено до розгляду на 04.11.2019.

Представник прокуратури в судовому засіданні 04.11.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні 04.11.20199 надав суду пояснення по справі, в яких не погодився з позицією прокурора, просить рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2019 залишити без змін.

Представник відповідача-1 проти вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, зазначених у відзиві, та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представник відповідача-2 проти вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, зазначених у відзиві, та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 14.02.2018 між Відділом освіти Миронівської районної державної адміністрації (замовник, відповідач-1 у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миронівське громадське харчування» (постачальник, відповідач-2 у справі) укладено договір №73 про публічну закупівлю послуг, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язався надати замовникові послуги з організації харчування школярів відповідно до ДК 021:2015: 55510000-8 послуги їдалень, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно з п. 3.1. договору ціна цього договору становить 4 654 107,00 грн з ПДВ (у відповідності до ст. 197 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 5.1. договору термін надання послуг - з моменту підписання договору по 31.12.2018.

Підпунктам 1, 2 п. 11.2 договору сторони передбачили, що істотні умови договору про закупівлю можуть змінюватися у випадках (згідно з п. 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі»): зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

27.02.2018 між відповідачами було підписано додаткову угоду №1 до договору, у відповідності до умов якого постачальник зобов`язався надати замовникові послуги з організації харчування школярів 244953 людино-години, відповідно до ДК 021:2015:55510000-8 послуги їдалень, а замовник - прийняти і оплатити такі товари. Інші пункти договору сторонами залишилися незмінними.

Додатковою угодою №2 від 01.03.2018 до договору №73 сторони, керуючись ст. 36 частиною 4 пунктом 3 Закону України «Про публічні закупівлі» домовилися внести зміни до пункту 1.1 договору та викласти його в наступній редакції: «Постачальник зобов`язується надати замовникові послуги з організації харчування школярів 231099 людино-години, відповідно до ДК 021:2015:55510000-8 послуги їдалень, ціну за одиницю товару встановити 20 грн 90 коп., а замовник прийняти і оплатити такі товари».

Згідно з п. 4 додаткової угоди №2 інші пункти договору залишаються незмінними.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що укладення додаткової угоди №2 договору №73 призвело до збільшення ціни договору №73, чим, на думку прокурора, порушено вимоги Закону України «Про публічні закупівлі». Однак, з такими доводами скаржника колегія апеляційного господарського суду не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне звернути увагу на те, що п. 3 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а також п. 11.2 договору передбачено право сторін змінити істотні умови договору про закупівлю у разі покращення якості предмета закупівлі за умови, якщо таке покращення не призведе до збільшення суми, зазначеної у договорі.

Зі змісту додаткової угоди №2 від 01.03.2018 вбачається, що сторонами внесено зміни до п. 1.1 договору №73 від 14.02.2018, при цьому всі інші пункти договору, зокрема загальна ціна договору, встановлена п. 3.1, залишились незмінними.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що відповідачами при укладенні додаткової угоди №2 від 01.03.2018 дотримано приписи ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме: узгоджено зміну ціни за одиницю товару з 19,00 грн до 20,90 грн, що не є більшим ніж на 10 відсотків, та дотримано вимоги Закону щодо того, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку збільшення ціни договору не відбулося, що безпосередньо випливає зі змісту оспорюваної додаткової угоди.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Колегія апеляційного господарського суду зазначає, що скаржником не надано належних та переконливих доказів на підтвердження того, що положення спірної додаткової угоди суперечать чинному законодавству України, зокрема Закону України «Про публічні закупівлі».

При цьому суд апеляційної інстанції враховує пояснення представника відповідача-2 про те, що зміна ціни товару стала можливою за рахунок того, що постачальник надає послуги із харчування та отримує кошти від замовника за фактично надані послуги із харчування школярів відповідно до їх наявної кількості, яка зазвичай менша розрахункової, що обумовлено пропусками школярами школи з поважних та неповажних причин.

Також судова колегія зауважує, що строк дії договору №73 від 14.02.2018 закінчився, та відповідно до листів Управління Державної казначейської служби України у Миронівському районі Київської області «Щодо реєстрації зобов`язань» №01-04-01/683 від 24.10.2018 та №01-04-01/743 від 14.11.2018 зміни до бюджетних зобов`язань за зазначеним договором розпорядником бюджетних коштів Відділом освіти Миронівської РДА в Управлінні Казначейства не реєструвались. Крім того, згідно з інформацією, наданою Управлінням Державної казначейської служби України у Миронівському районі Київської області у листі №01-06/12 від 04.01.2019, за даними бухгалтерського обліку операцій з виконання бюджетів управління казначейства, сума невикористаних коштів згідно з кошторисом Відділу освіти Миронівської РДА та передбачених договором №73 від 14.02.2018 становить 225 950,00 грн. Вказані докази підтверджують, що фактично збільшення ціни за вказаним договором не відбулося.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд на підставі повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм матеріального права, а також неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, під час вирішення справи в суді першої інстанції, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2019 у справі №911/2269/18 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (прокурора).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2019 у справі №911/2269/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2019 у справі №911/2269/18 залишити без змін.

3. Справу №911/2269/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 12.11.2019