ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Справа №909/183/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів Кравчук Н.М.

Мирутенка О.Л.

секретар судового засідання Андреюк Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина б/н від 26.07.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/2872/19 від 31.07.2019),

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2019 (повний текст рішення складено 05.07.2019, суддя Скапровська І.М.)

у справі № 909/183/19

за позовом: Державного підприємства Вигодське лісове господарство, смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина, смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської області

про визнання недійсним договору оренди транспортного засобу № 11 від 15.05.2014 з моменту укладення,

За участю представників від:

позивача: Чмихов Ю.А. адвокат; Ружицький В.М. адвокат;

відповідача: Богославець О.М. - адвокат;

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Державне підприємство Вигодське лісове господарство звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди транспортного засобу № 11 від 15.05.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір оренди транспортного засобу № 11 від 15.05.2014 підписаний колишнім директором Державного підприємства Вигодське лісове господарство за місяць до його звільнення під час тимчасової непрацездатності такого, спірний договір відсутній в журналі реєстрації договорів підприємства та відсутні будь-які первинні документи на підтвердження господарської операції щодо спірного договору.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2019 у справі №909/183/19 позов задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір оренди транспортного засобу № 11 від 15.05.2014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" та Державним підприємством "Вигодське лісове господарство".

Приймаючи вказане рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що спірний договір оренди транспортного засобу № 11 від 15.05.2014 підписаний від імені позивача директором ОСОБА_1 Однак, як вбачається з матеріалів справи, станом на 15.05.2014 ОСОБА_1 був тимчасово непрацездатним в зв`язку з хворобою, а обов`язки директора наказом №94_к від 12.05.2014 поклав на головного лісничого ОСОБА_2 . ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора 20.06.2014, про що також видав відповідний наказ №135_к від 20.06.2014. Відтак, суд першої інстанції дійшов до висновку, що 15.05.2014 ОСОБА_1 не міг виконувати обов`язки, покладені на нього контрактом і статутом, як на директора Державного підприємства"Вигодське лісове господарство", не вправі був підписувати будь-які документи, що породжують юридичні факти, а тому вимога позивача є обґрунтованою.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2019 у справі №909/183/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що директор підприємства є виконавчим органом управління, який діє на підставі статуту і з часу призначення на посаду та до звільнення з посади його службові повноваження не припиняються. Судом не встановлено, що статут позивача та контракт ОСОБА_1 , чинні на дату укладення оскаржуваного договору оренди, передбачають припинення керівником підприємства виконання своїх посадових обов`язків під час тимчасової непрацездатності.

При цьому, апелянт зазначає, що відповідач у будь-якому випадку не знав та не міг знати про те, що директор Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" на момент укладення спірного договору перебував на лікарняному, оскільки як вбачається з наявної в матеріалах справи нотаріально завіреної заяви ОСОБА_1 , станом на 15.05.2014 він виконував свої обов`язки та підписав спірний договір.

Окрім того, апелянт зазначає, що спірний договір оренди виконаний сторонами, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що орендований транспортний засіб прийнятий позивачем за відповідним актом приймання-передачі, перебував на території позивача та був повернутий відповідачу згідно акту державного виконавця від 26.07.2017.

27.08.2019 до суду від Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" поступив відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2019 у справі №909/183/19 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому позивач зазначає, що у період тимчасової втрати працездатності директор не може виконувати свої посадові обов`язки, а наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що станом на момент укладення спірного договору право на підписання будь-яких договорів від імені Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" мав виключно ОСОБА_2 .

Окрім того, позивач зазначає, що на вимогу головного державного аудитора фінансової інспекції і Вано-Франківській області відповідач надав укладені з позивачем договори за період з 06.12.2010 по 23.06.2014, серед яких не було спірного договору. Вказана обставина, на переконання позивача, підтверджує, що спірного договору станом на жовтень 2014 року не існувало.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №909/183/19 розподілено до розгляду судді доповідачу Данко Л.С. Введено до складу судової колегії суддів Хабіб М.І. та Мирутенка О.Л.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2019 у справі № 909/183/19, витребувано у Господарського суду Івано-Франківської області матеріали справи № 909/183/19.

09.08.2019 матеріали справи №909/183/19 поступили на адресу Західного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Західного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Данко Л.С., відповідно до п.9 ст. 32 ГПК України та п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, за результатами якого справу №909/183/19 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Кордюк Г.Т., суддів Мирутенка О.Л. та Хабіб М.І., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2019.

Розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Хабіб М.І. відповідно до п.2 ч.10 ст. 32 ГПК України та п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги, за результатами якого замість судді члена колегії Хабіб М.І. введено суддю Кравчук Н.М..

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 21.10.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 04.11.2019.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина (далі - Орендодавець) в особі директора ОСОБА_3 Р ОСОБА_4 , що діє на підставі Статуту, та Державним підприємством Вигодське лісове господарство (далі Орендар) в особі директора ОСОБА_1 , що діє на підставі Статуту, було укладено договір оренди транспортного засобу №11 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Орендодавець зобов`язався передати Орендареві у строкове платне користування, а Орендар зобов`язався прийняти у строкове платне користування автомобіль (марка та модель:УРАЛ 4320 з причіпом-розпуском; тип автомобіля: лісовоз-Е; серійний номер кузова, рами: НОМЕР_1 ; державний номер: НОМЕР_2 , зареєстрований в Калушське ВРЕР при УДАІ УМВС в Ів-Франківській обл.; причіп №10959АТ), використовувати його виключно з метою перевезення продукції та сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до п.2.1. Договору Орендодавець зобов`язався в строк до 3 днів після набрання чинності цим Договором передати в орендне користування Орендарю визначений Договором автомобіль в належному технічному стані, який забезпечує його нормальну експлуатацію, в автотранспортному цеху ДП «Вигодське лісове господарство». Передача транспортного засобу здійснюється за актом передавання-приймання, який підписується Орендодавцем і Орендарем та скріплюється їх печатками.

Відповідно до п.2.3. Договору Орендар зобов`язався використовувати автомобіль на умовах Договору та у відповідності до мети, визначеної у п.1.1. Договору, своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до п.2.4. Договору Орендар має право встановлювати на автомобіль додаткове устаткування-обладнання (гідроманіпулятор,додаткові стойки тощо).

Розмір орендної плати за цим Договором з урахуванням її індексації за календарний місяць становить 9850 грн. без ПДВ, ПДВ 20 % - 1970 грн. (п.3.1. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору такий вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками сторін.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.5.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2015 року (п.5.2. Договору).

15.05.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина в особі директора Лович Р.М., що діє на підставі Статуту, та Державне підприємство Вигодське лісове господарство в особі директора Тимочко І.Я., що діє на підставі статуту, та начальника автотранспортного цеху ОСОБА_5 . підписали акт приймання передачі транспортного засобу без жодних зауважень та застережень.

16.02.2016 Орендодавець звернувся до Орендаря з листом-вимогою №16/-2-01 про сплату заборгованості з орендної плати за укладеним договором та повернення орендованого транспортного засобу.

24.02.2015 Орендар направив Орендарю листа №179-04/08, яким просив надати копію договору оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014.

04.03.2016 Орендодавець повторно звернувся до Орендаря з листом-вимогою №16/-2-01 про сплату заборгованості з орендної плати за укладеним договором та повернення орендованого транспортного засобу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі .№909/331/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2017, стягнуто з Державного підприємства Вигодське лісове господарство на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина 230 490 грн. боргу з орендної плати, 44500 неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди та зобов`язано Державне підприємство Вигодське лісове господарство повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина автомобіль марки та моделі: УРАЛ 4320 з причіпом-розпуском - Е; тип автомобіля: лісовоз; серійний номер кузова, рами: НОМЕР_1 ; державний номер: НОМЕР_2 , зареєстрований в Калушське ВРЕР при УДАІ УМВС в Ів-Франківській обл.; причіп №10959АТ.

26.07.2017 вказаний автомобіль згідно з рішенням суду на підставі акту державного виконавця Долинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області передано Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина.

У лютому 2019 року Державне підприємство Вигодське лісове господарство звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди транспортного засобу № 11 від 15.05.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір оренди транспортного засобу № 11 від 15.05.2014 підписаний колишнім директором Державного підприємства Вигодське лісове господарство за місяць до його звільнення під час тимчасової непрацездатності такого, спірний договір відсутній в журналі реєстрації договорів підприємства та відсутні будь-які первинні документи на підтвердження господарської операції щодо спірного договору.

В підтвердження позовних вимог позивач подав суду витягу з журналу реєстрації договорів по ДП "Вигодське лісове господарство"; бухгалтерської довідки ДП "Вигодське лісове господарство" про відсутність автомобіля марки та моделі Урал 4320 з причіпом на позабалансовому рахунку "Орендовані необоротні активи"; генеральних договорів страхування наземного транспортного засобу з додатками та переліком застрахованих транспортних засобів за 2013-2015 роки; виданого директору ДП "Вигодське лісове господарство" Тимочко І.Я. листка непрацездатності на період з 12.05.2014 до 06.06.2014; наказу директора ДП "Вигодське лісове господарство" ОСОБА_6 І.Я. №94_к від 12.05.2014 про покладення обов`язків директора підприємства на період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 на головного лісничого Максиміва В.Б.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. ст. 237, 239 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Приписами статті 92 ЦК України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014 зі сторони Державного підприємства Вигодське лісове господарство підписаний директором ОСОБА_1 , що діяв на підставі Статуту.

Відповідно до п.п.7.1- 7.4. Статуту Державного підприємства Вигодське лісове господарство органом управління Підприємства є його директор; наймання директора здійснюється Органом управління майном шляхом укладення з ним контракту у встановленому законом порядку; директор самостійно вирішує всі питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені до компетенції Органу управління майном та Управління; Директор підприємства укладає договори.

На підставі контракту від 22.11.2013 ОСОБА_1 прийнято на посаду директора Державного підприємства Вигодське лісове господарство на термін з 06.12.2013 по 05.12.2014. На підставі наказу від 23.06.2014 №368-К ОСОБА_1 звільнено з посади директора Державного підприємства Вигодське лісове господарство з 23.06.2014.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, директор ДП «Вигодське лісове господарство» ОСОБА_1 був тимчасово непрацездатний з 12.05.2014 до 06.06.2014, а обов`язки директора на підприємстві наказом №94-к від 12.05.2014 були покладені на головного лісничого ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно виступає від імені юридичної особи не може перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відтак, обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності у поведінці третьої особи несе юридична особа.

Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин. У зв`язку з наведеним господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзац 2 частини 2 статті 98 ЦК України), про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Зазначене узгоджується із позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.08.2019 у справі № 914/3095/16, від 10.09.2019 у справі №923/646/18.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 1 Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі Закон) Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п.13 ч.2 ст. 9 Закону в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи; …

Відповідно до ст.10 Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Як вбачається з наданого на запит суду апеляційної інстанції Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.10.2019 № станом на 15.05.2014 керівником Державного підприємства «Вигодське лісове господарство» був ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, а також те, що статутом Державного підприємства Вигодське лісове господарство передбачено право директора укладати договори, колегія суддів вважає, що позивачем не подано суду доказів обізнаності відповідача під час укладення спірного договору з фактом тимчасової непрацездатності директора ОСОБА_1 та покладення обов`язків директора на підприємстві наказом №94-к від 12.05.2014 на головного лісничого ОСОБА_2 .

Окрім того, відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Отже наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним. Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

При цьому, наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, передача транспортних засобів, зняття їх з обліку із наданням усіх необхідних документів та прийняття часткової або повної оплати за спірними договорами).

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/11079/17, від 16.05.2018 у справі № 910/11163/17.

Як вбачається з матеріалів справи, за актом приймання-передачі Державне підприємство Вигодське лісове господарство прийняло транспортний засіб об`єкт оренди за спірним договором. Вказаний акт підписаний директором позивача ОСОБА_1 , начальником автотранспортного цеху Кравців Т.Б. без жодних зауважень та застережень та скріплений відтиском печатки позивача.

Актом огляду від 10.06.2014 (після укладення спірного договору), складеним представниками ДП «Вигодське лісове господарство», підтверджено, що на орендований транспортний засіб встановлене належне позивачу додаткове устаткування, а саме маніпулятор «Вермаш» ОМТЛ 70.02 інвентарний № 1014, заводський № 7430 та зазначений автомобіль знаходився у селищі Вигода на території автотранспортного цеху позивача.

Вказані обставини встановлені також постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі .№909/331/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2017.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо інформації про ДП «Вигодське лісове господарство», видами діяльності останнього є, зокрема, лісництво та інша діяльність у лісовому господарстві, лісозаготівлі, вантажний автомобільний транспорт.

Окрім того, як вбачається з акту державного виконавця Долинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 26.07.2017 транспортний засіб об`єкт оренди за спірним договором згідно з рішенням суду передано Товариству з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина.

Вказані обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, підтверджують факт виконання та наступного схвалення спірного договору ДП Вигодське лісове господарство».

Покликання апелянта на невідображення спірного договору у бухгалтерському обліку та журналі реєстрації договорів, відсутність доказів страхування об`єкта оренди, непідписання актів прийому-передачі наданих послуг тощо, судом апеляційної інстанції відхиляються, вказані обставини можуть свідчити виключно про неналежне ведення бухгалтерського обліку та журналу реєстрації договорів на підприємстві, неналежне виконання обов`язків позивачем, не свідчать, що договір не був укладений, а також не є підставою для визнання такого договору недійсним.

З огляду на все викладене вище в сукупності, колегія суддів вважає, що позов Державного підприємства Вигодське лісове господарство про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди транспортного засобу № 11 від 15.05.2014 задоволенню не підлягає.

Відтак, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина слід задоволити, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2019 у справі №909/183/19 - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити..

Судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції покласти на позивача в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись ст.ст.269,270,275,277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Вектор-Долина задоволити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2019 у справі №909/183/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. В позові Державного підприємства Вигодське лісове господарство відмовити.

5. Стягнути з Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" (вул. Данила Галицького, буд.40, смт. Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область,77552, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" (вул. Данила Галицького, буд.40 а, смт. Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область, 77552, ) 2881,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Доручити місцевому господарському суду видати наказ.

7. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

8. Порядок та строк оскарження встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.11.2019