СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2019 р. Справа № 922/2274/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С. , суддя Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю:

прокурора Прокуратури Харківської області - Ногіної О.М., посвідчення №032167 від 11.02.2015;

представника Акціонерного товариства "Скай Банк" - Кузьменка О.С., посвідчення №807 від 21.10.2010;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Керівника Харківської місцевої прокуратури №3 (вх. №2447 Х/1-42) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 у справі № 922/2274/19 (м. Харків, суддя Новікова Н.А., повний текст підписано 22.07.2019)

за матеріалами позовної заяви Заступника Керівника Харківської місцевої прокуратури №3 (61075, м. Харків, пр. Індустріальний, 40) в інтересах держави в особі Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ;

до Акціонерного товариства "Скай Банк", 01054, м. Київа, вул. Олеся Гончара, 76/2, ;

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1986266,71 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник Керівник Харківської місцевої прокуратури №3 звернуся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою вих.№04-21-1441-19 від 18.07.2019 року (вх.№2274/19 від 18.07.2019) в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Акціонерного товариства "Скай Банк" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1986266,71 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 року у справі №922/2274/19 повернуто позовну заяву вих.№04-21-6530-19 від 07.05.2019 року (вх.№1374/19 від 08.05.2019 року) та додані до неї документи Заступнику Керівника Харківської місцевої прокуратури №3.

Керівник Харківської місцевої прокуратури №3 з вказаною ухвалою суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 поновлено провадження у справі №922/2274/19, розгляд справи призначено на 11.11. 2019 об 11:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132.

08.10.2019 від Акціонерного товариства "Скай Банк" надійшли письмові пояснення (вх.№10594), в яких сторона просить суд апеляційну скаргу Керівника Харківської місцевої прокуратури №3 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 у справі № 922/2274/19 без змін.

У судове засідання, яке відбулось 11.11.2019, з`явились прокурор Прокуратури Харківської області та представник відповідача. Представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що ухвала Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 року у справі №922/2274/19 не відповідає нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник Керівника Харківської місцевої прокуратури №3 звернуся до господарського суду Харківської області з позовною заявою вих. №04-21-1441-19 від 18.07.2019 (вх. №2274/19 від 18.07.2019) в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Акціонерного товариства "Скай Банк" стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1986266,71 грн.

При зверненні з цим позовом в інтересах держави керівник Харківської місцевої прокуратури посилається на те, що останнім встановлено факт, що АТ "Скай Банк" використовує земельну ділянку по вул. Плитковій 12, площею 04669га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. "А-1", літ. "БШ-2" без укладення договору оренди з Харківською міською радою.

В якості обґрунтування повноважень щодо здійснення представництва інтересів держави в особі Харківської міської ради, заступник прокурора посилається на те, що Харківська міська рада з часу встановлення порушень вимог законодавства при використанні АТ "Скай Банк" спірної земельної ділянки на підставі актів Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 18.09.2018 та від 25.03.2019 до теперішнього часу не вживались заходи представницького характеру щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у вигляді орендної плати, у зв`язку з чим, прокурор, керуючись ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" звернувся з даним позовом до суду.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для представництва інтересів держави прокурором в порядку ст.23 ЗУ "Про прокуратуру" внаслідок чого повернув позовну заяву в порядку п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідна позиція обґрунтована тим, що:

-прокурором не надано доказів неналежного виконання посадовими особами Харківської міської ради своїх повноважень, як підстави для висновку про бездіяльність відповідного органу;

-прокурором не надано доказів отримання Харківською міською радою чи надсилання повідомлення про звернення прокурора з позовом до суду вих. №04-24-1962вих-19 від 15.07.2019.

Втім колегія суддів не погоджується з відповідною позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Зі змісту п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України вбачається, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 цієї ж статті).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в господарському суді.

Згідно ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 цієї ж статті).

Частиною 1 ст. 55 ГПК України встановлено, що органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті.

Зі змісту п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 вбачається, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 4 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Відтак, тлумачення п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Аналізуючи ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" можна зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1)якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2)у разі відсутності такого органу.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №587/430/16-ц від 26.06.2019 року прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший, другий і третій частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

ЄСПЛ звертав увагу на те, що підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15.01.2009 у справі "Менчинська проти Росії" (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, § 35).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позовну заяву прокурором подано в інтересах держави в особі Харківської міської ради, яка є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження власника комунального майна - землі площею 04669 га по вул . Плитковій, 12, у місті Харків.

Так, відповідно до ст.ст 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 18-2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

В якості підтвердження повноважень щодо звернення з позовом до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради прокурором зазначається про бездіяльність Харківської міської ради в частині самостійного вжиття заходів представницького характеру щодо стягнення з Акціонерного товариства "Скай Банк" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1986266,71 грн.

Колегія суддів приймає до уваги, що за інформацією наданою Харківською місцевою прокуратурою №3 при зверненні з позовною заявою, обставина використання АТ "Скай Банк" спірної земельної ділянки без укладення договору оренди землі була встановлена Департаментом територіального контролю Харківської міської ради на підставі актів від 18.09.2018 та від 25.03.2019.

З наведеного вбачається, що з обставиною використання АТ "Скай Банк" спірної земельної ділянки за відсутністю належним чином оформленого договору оренди Харківська міська рада була обізнана починаючи з 18.09.2018.

Слід зазначити, що Харківська міська рада є самостійним органом місцевого самоврядування та відповідно до законодавства у свої структурі має відповідні підрозділи, які здійснюють представництво та захист інтересів останньої в суді.

Відтак, починаючи з 18.09.2018 Харківська міська рада мала можливість для підготовки та звернення до господарського суду за захистом свого порушеного права, що не було реалізовано включно до моменту подачі вказаного позову Харківською місцевою прокуратурою №3 - 18.07.2019.

Вказане свідчить про невиконання Харківської міської ради активних дій спрямованих на звернення до господарського суду з позовом про усунення порушень земельного законодавства протягом 10 місяців.

В даному випадку суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необхідність надання прокурором доказів внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вироку суду щодо службових осіб; доказів накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, як складової частини доведення бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи органу місцевого самоврядування про неможливість самостійно звернутись до суду з позовом через відсутність коштів для сплати судового збору, сам факт його незвернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, нездійснення захисту державних інтересів у даному випадку вбачається в усвідомленій пасивній поведінці - бездіяльності Харківської міської ради, яка є уповноваженим органом по захисту відповідних інтересів у спірних правовідносинах.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованою з боку прокурора бездіяльність Харківської міської ради, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави.

Колегія суддів враховує, що дотримання належного економічного регулювання земельних відносин, забезпечення надходження платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах безпосередньо належить до інтересів держави.

Не погоджується також суд апеляційної інстанції з аргументами місцевого господарського суду з приводу ненадання прокурором доказів отримання Харківською міською радою чи надсилання повідомлення про звернення прокурора з позовом до суду за вих. №04-24-1962вих-19 від 15.07.2019.

Так, в ході проведення судового засідання прокуратурою Харківської області було надано нележним чином засвідчену копію повідомлення про звернення прокурора з позовом до суду за вих. №04-24-1962вих-19 від 15.07.2019. На наявній копії вбачається печатка канцелярії Харківської міської ради з відображенням дати отримання кореспонденції - 15.07.2019 та підпису уповноваженої особи на приймання документації. Вказаним підтверджується отримання 15.07.2019 Харківською міською радою повідомлення про звернення прокурора з позовом до суду за вих. №04-24-1962вих-19, а також дотримання прокурором порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" як підстави для звернення до господарського суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Ураховуючи наведене та зважаючи на передчасність висновків суду першої інстанцій щодо наявності правових підстав для повернення позовної заяви прокурора у цій справі, апеляційна скарга Керівника Харківської місцевої прокуратури №3 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 року у справі №922/2274/19 підлягає задоволенню, вказана ухвала скасуванню, а справа № 922/2274/19 - направленню до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати у справі, у тому числі й сплачені за подання апеляційних та/або касаційних скарг, оскільки за результатами розгляду апеляційних скарг спір у даній справі не вирішено, має здійснюватися господарським судом, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги спір у даній справі не вирішено, розподіл судових витрат здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Керівника Харківської місцевої прокуратури №3 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.07.2019 у справі № 922/2274/19 скасувати.

Справу 922/2274/19 направити до подальшого розгляду до Господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.11.2019.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя П.В. Тихий