ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

11 листопада 2019 року Справа № 924/300/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Василишин А.Р. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Теофіпольської селищної ради

на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 29.08.2019 р.

(постановлену о 12:15 год. у м. Хмельницький, підписану 29.08.2019 р.)

у справі № 924/300/19 (суддя Танасюк О.Є.)

за позовом Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999"

до Теофіпольської селищної ради

про визнання укладеним додаткового договору №2 до договору №47 від 23.05.2018р. та стягнення заборгованості з договором №47 від 23.05.2018р. у розмірі 695052,25 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Строй-Сервіс-999" звернулося з позовом до Теофіпольської селищної ради про визнання укладеним Додаткового договору №2 до Договору №47 від 23.05.2018р. та стягнення заборгованості з договором №47 від 23.05.2018р. у розмірі 695052 грн. 25 коп.

В подальшому, 29.08.2019р. до Господарського суду Хмельницької області надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди у справі від 28.08.2019р.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 29.08.2019 р. у справі № 924/300/19 було затверджено мирову угоду від 28 серпня 2019 року, укладену між Приватним підприємством "Строй-Сервіс-999" та Теофіпольською селищною радою у редакції, вказаній сторонами. Роз`яснено, що дана ухвала є виконавчим документом та набирає чинності з дати її підписання 29.08.2019 р. та дійсна для пред`явлення до виконання до 29.08.2022 р. Вказано, що стягувачем за даною ухвалою є Приватне підприємство "Строй-Сервіс-999", а боржником за даною ухвалою є Теофіпольська селищна рада. Закрито провадження у справі №924/300/19.

Постановляючи вказану ухвали місцевий господарський суд вказав, що:

- представники учасників справи, котрі подали мирову угоду на затвердження суду уповноважені укладати та підписувати мирову угоду;

- з аналізу тексту поданої мирової угоди, судом встановлено, що її умови стосуються прав та обов`язків сторін щодо предмету позову;

- мирова угода укладена в інтересах сторін, не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб та не суперечить вимогам чинного законодавства.

З огляду на вищевказане, керуючись ч. 6 ст. 46, ч. ч. 1, 2, 3-5 ст. 192, ч. ч. 1, 2 ст. 193 ГПК України, суд дійшов до висновку про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі в зв`язку із затвердженням мирової угоди.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду першої інстанції, відповідач - Теофіпольська селищна рада звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 29.08.2019 р. у справі № 924/300/19 скасувати та направити справу №924/300/19 до Господарського суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Скаржник вважає, що ухвала господарського суду підлягає скасування з огляду наступне.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до договору.

Позивач звернувся до суду 03 квітня 2019 року з позовом про внесення змін до п.3.1 Договору № 47 від 23.05.2018 р., шляхом визнання укладеним Додаткового договору №2 від 28 грудня 2018 року, тобто після закінчення строку дії договору.

Оскільки чинним законодавством не передбачено право внесення змін в договір, строк дії якого вже закінчився, сторони при укладенні мирової угоди, а суд при її затвердженні, не міг керуватися приписами неіснуючого Договору.

Згідно проектно-кошторисної документації 2017 року, яка є невід`ємною частиною Договору №47 від 23.05.2018 р., акту виконаних робіт від 09.07.2018 р., підписаного сторонами, підрядником (позивачем) в ході капітального ремонту дорожнього покриття було використано такі будівельні матеріали і в такому об`ємі: щебінь фракції 20-70мм-300м.куб; щебінь фракції 20-40мм -116,25м.куб та суміш асфальтобетонна -209.33 куб. м.

Згідно акту виконаних робіт, в цінах передбачених кошторисною документацією 2017 року, вартість названих будівельних матеріалів становить - 355491 грн. 93 коп.

Відповідно до акту виконаних робіт, ціни будівельних матеріалів запропонованих підрядником, що і є предметом судового розгляду, вартість цих же будівельних матеріалів становить - 504032 грн. 26 коп.

Різниця у вартості будівельних матеріалів зазначеній в кошторисній документації і цінах підрядника становить 148540 грн. 33 коп., що на 346459 грн. 67 коп. менше ніж зазначено в мировій угоді.

Суд, затверджуючи мирову угоду, не звернув увагу, що позивач не надав суду розрахунку суми збільшення вартості будівельних матеріалів, що було предметом доказування по вказаній справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 192 ГПК України суд відмовляє у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Згідно ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання, крім випадків зміни ціни на одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Суд затверджуючи мирову угоду, яка суперечить вищенаведеним положенням, не звернув увагу, що позивачем збільшено вартість (ціну) будівельних матеріалів на 28% по відношенню до погодженої договірної ціни та ціни передбаченої проектно-кошторисною документацією, наслідком чого буде збільшення суми Договору №47 від 23.05.2018р., який пройшов процедуру закупівлі в електронній системі закупівель.

За таких обставин, Теофіпольська селищна рада просить скасувати Господарського суду Хмельницької області від 29.08.2019 р. у справі № 924/300/19.

Також, скаржник просить розглядати справу буз участі його представника.

В заяві від 07.10.2019 р. Теофіпольська селищна рада повідомляє, що адвокат Радчишин О.І., який представляв інтереси селищної ради в Господарському суді Хмельницької області, відмовився надати пояснення з приводу підписання ним мирової угоди на невигідних для селищної ради умовах.

Враховуючи відсутність юриста та припинення Договору про надання правничої допомоги з адвокатом, Теофіпольська селищна рада просить розглянути справу без її представника.

Приватне підприємство "Строй-Сервіс-999" не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судові засідання Північно-західного апеляційного господарського суду 28.10.2019 р. та 11.11.2019 р. представники сторін не з`явилися.

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що позивач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення, направлене позивачу (т. 2, а. с. 118), прохання скаржника про розгляд справи без участі його представника, викладені в апеляційній скарзі та заяві, а також те, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе завершувати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що в апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржену ухвалу скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що Приватне підприємство "Строй-Сервіс-999" звернулося з позовом до Теофіпольської селищної ради про визнання укладеним Додаткового договору №2 до Договору №47 від 23.05.2018р. та стягнення заборгованості за Договором №47 від 23.05.2018р. у розмірі 695052 грн. 25 коп. (т. 1, а. с. 2-32).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що п. п. 3.4.4. п. 3.4. укладеного між сторонами Договору №47 від 23.05.2018р. передбачено обов`язковий перегляд вартості робіт шляхом укладення додаткового договору у разі зростання на 15 і більше % ціни на будівельні матеріали, які необхідні для виконання робіт, щодо проведення капітального ремонту дорожнього покриття по вул. Франка, смт. Теофіполь, Теофіпольського району Хмельницької області.

Повідомляє, що ПП "Строй-Сервіс-999" в межах строку дії договору (до 31.12.2018р.) направив Теофіпольській селищній раді лист від 28.12.2018р. №90 з додатковим договором за №2 від 28.12.2018р., відповідно до п. 1 якого та долучених до нього проектно-кошторисної та звітної документації, вартість виконаних робіт склала 1694131 грн. 25 коп., що вказує на перевищення вартості робіт на 695052 грн. 25 коп. (+58,97%). Не підписання з боку відповідача додаткового договору та несплата перевищення вартості робіт стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

В подальшому, 29.08.2018р. до Господарського суду Хмельницької області надійшла спільна заява сторін за підписами їх представників про затвердження мирової угоди у справі від 28.08.2018р. (т. 2, а. с. 58-59).

Відповідно до вказаної заяви, представники сторін просили затвердити мирову угоду в наступній редакції:

МИРОВА УГОДА ПО СПРАВІ №924/300/19

м. Хмельницький " 28" серпня 2019 року

Приватне підприємство "Строй-Сервіс-999" (), в особі адвоката Захаркевича Олександра Володимировича, який діє на підставі договору-доручення про надання правової допомоги від 02.07.2018р. за №92/18-а (далі - Позивач) - з однієї сторони та

Теофіпольська селищна рада (), в особі адвоката Радчишина Олександра Івановича, який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 10.06.2019р. №94 (далі - Відповідач)

обговоривши між собою предмет позову, що перебуває в провадженні господарського суду Хмельницької області (справа №924/300/19), прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору укладенням між Сторонами мирової угоди на наступних умовах:

1. З огляду на приписи п.п.3.4.4, п.3.4 договору №47 від 23.05.2018р., беручи до уваги наявний в матеріалах справи експертний звіт щодо розгляду кошторисної проектної документації від 22.12.2018р. №18980 Відповідач визнає та зобов`язується перерахувати Позивачу суму у розмірі 495000 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч) грн. 00 коп. у зв`язку із підвищенням цін на будівельні матеріли за такими платіжними реквізитами: рах. НОМЕР_1 , МФО 320478, Банк ПАТ АБ "Укргазбанк".

2. Відповідач зобов`язується перерахувати суму сплаченого Позивачем судового збору за подання позовної заяви у сумі 7425 (сім тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 88 коп., за такими платіжними реквізитами: рах. НОМЕР_1 , МФО 320478, Банк ПАТ АБ "Укргазбанк".

3. Позивач зобов`язується перерахувати суму понесених витрат Відповідачу за надану правничу допомогу у сумі 2425 (дві тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., за такими платіжними реквізитами: рах. 2469, МФО 815013, ГУ ДКУС у Хмельницькій області. Щодо інших витрат за надану правничу допомогу Відповідач не заявляє вимог.

4. З огляду на взяті на себе Відповідачем зобов`язання викладених в п.1 та п.2 даної угоди, Позивач відмовляється від інших позовних вимог.

5. Сторони скеровують мирову угоду до суду для її затвердження. Мирова угода підписується сторонами за спільною згодою. Позивач після підписання даної угоди ніяких претензій до Відповідача за договором №47 від 23.05.2018р. - немає.

Мирова угода підписана сторонами на кожному аркуші, складає 2 аркуші та складена у трьох примірниках: по одному для сторін і один до суду.

ВІДПОВІДАЧ ПОЗИВАЧ

Теофіпольська селищна рада, Приватне підприємство "Строй-Сервіс-999",

30600, Хмельницька обл., 31134, Хмельницька область,

Теофіпольський район, с.м.т.Теофіполь, Старокостянтинівський район, с.Сахнівці,

вул. Леніна, 34, автодорога об`їздна м.Старокостянтинів 10 км.+400

рах. 2469, МФО 815013, рах. 8208, МФО 320478,

ГУ ДКУС у Хмельницькій області Банк ПАТ АБ "Укргазбанк"

_______________ О.І.Радчишин (підпис) _________________ О.В.Захаркевич (підпис)

Відповідно до ч. 7 ст. 46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За своїм змістом мирова угода - це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, відносно яких було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті.

Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.

У зв`язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке, відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов - якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення будь-чиїх прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати укладеним Додатковий договір №2 до Договору №47 від 23.05.2018р. та стягнути заборгованість за договором №47 від 23.05.2018р. у розмірі 695052 грн. 25 коп. (т. 1, а. с. 2-5).

Умовами Додаткового договору №2 до Договору №47 від 23.05.2018р. серед іншого є збільшення ціни Договору № 47 від 23.05.2018 р. на 695052 грн. 25 коп., шляхом внесення змін до п. 3.1. Договору № 47 від 23.05.2018 р., а саме шляхом викладення його в редакції: "3.1. Вартість виконаних робіт за цим Договором складає: 1694131 грн. 25 коп., в тому числі ПДВ. Вона включає витрати підрядника на необхідні матеріали та вартість власне виконання робіт." (т. 1, а. с. 12).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що за умовами п. 3.4. Договору №47 від 23.05.2018р. вартість робіт підлягає обов`язковому перегляду шляхом укладання додаткового договору до цього договору, якщо ціни на будівельні матеріали, які необхідні для виконання робіт згідно даного Договору зростають на 15 і більше відсотків.

Зазначає про направлення відповідачу листа № 90 від 28.12.2018 р. з доданим до нього Додатковим договором №2 до Договору №47 від 23.05.2018р., який підписаний позивачем.

Посилаючись на п. 1 Додаткового договору №2 до Договору №47 від 23.05.2018р. вказує, що вартість робіт склала 1694131 грн. 25 коп., що перевищує вартість робіт, попередню визначену в Договорі №47 від 23.05.2018р. на 695052 грн. 25 коп.

Із матеріалів справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що у відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог повністю. Вказаний відзив підписаний секретарем селищної ради (т. 1, а. с. 48-51).

В судовому засіданні господарського суду Хмельницької області 27.08.2019 р. представник відповідача заперечував проти задоволення позову (т. 2, а. с. 51-55).

З наведеного вбачається, що відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог про визнання укладеним додаткового договору та стягнення з нього 695052 грн. 25 коп.

Відповідно до Договору № 94 про надання правничої допомоги у господарській справі № 924/300/19 від 10.06.2019 р., укладеного між ОСОБА_1 Олександром Івановичем (адвокат) та Теофіпольською селищною радою (Клієнт), адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту послугу (правничу допомогу у господарській справі № 924/300/19 за позовом Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999" до Теофіпольської селищної ради про стягнення 695052 грн. заборгованості за Договором № 47 від 23.05.2018 р.) по предмету закупівлі ДК 021/2015 (79100000-5 юридичні послуги) на загальну суму 12000 грн. без ПДВ. (т. 1, а. с. 74-75).

Пунктом 2.3. вищевказаного Договору передбачено, що при виконанні доручень клієнта та умов Договору адвокат зобов`язаний реалізовувати права та обов`язки за Договором, керуючись виключно інтересами клієнта.

Судом апеляційної інстанції звертається увага на те, що мирова угода у даній справі зі сторони відповідача підписана представником Радчишиним О.І., а не посадовою особою відповідача.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 будучи представником відповідача повідомляв останнього про намір укласти мирову угоду, її умови та наслідки такого укладання.

Поруч з тим, матеріали справи також не містять жодних заяв чи пояснень відповідача за підписом його посадових осіб щодо мирової угоди.

В той же час, апеляційний господарський суд бере до уваги те, що відповідач заперечуючи проти позову, посилався на положення ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", за якими забороняється вносити зміни до договору про закупівлю та зазначав, що у випадку задоволення позовних вимог буде порушено вищевказані норми закону і судом першої інстанції не було надано оцінку таким доводам відповідача при затверджені мирової угоди.

В даному випадку, враховуючи вищевикладене, а саме попередню позицію відповідача (заперечення проти задоволення позовних вимог), укладання мирової угоди без доказів повідомлення про це довірителя свідчить про те, що дії представника при укладанні мирової угоди суперечать інтересам відповідача.

За приписами ч. 5 ст. 192 ГПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє;

Також, судом апеляційної інстанції не може залишитись поза увагою те, що при укладанні мирової угоди сторони керувалися і експертним звітом № 18980 від 22.12.2018 р., який оформлений лише на одній сторінці, і в якому надавалася оцінка кошторисній документації за цінами на матеріальні ресурси, вказаними позивачем та не розглядались технічна та технологічна частини проектної документації. (т. 2, а. с. 25).

В даному експертному звіті, котрий оформлений лише на одній сторінці, надано оцінку кошторисній документації за цінами на матеріальні ресурси вказаними позивачем.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд констатує, що при підписані мирової представником відповідача було порушено інтереси відповідача, судом не було надано оцінку позиції відповідача, котрою останній заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вищевказане в силу положень ч. 5 ст. 195 ГПК України є підставою для постановлення судом ухвали про відмову у затвердженні мирової угоди і продовження судового розгляду.

В той же час, судом першої інстанції не було надано оцінку вищевказаному, у зв`язку із чим місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про затвердження мирової угоди та закриття провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про закриття провадження у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції (ч. 3 ст. 271 ГПК України).

Згідно із п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Теофіпольської селищної ради підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 29.08.2019 р. у справі № 924/300/19 слід скасувати та передати справу № 924/300/19 на розгляд Господарському суду Хмельницької області.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Теофіпольської селищної ради задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 29.08.2019 р. у справі № 924/300/19 скасувати.

3. Справу № 924/300/19 передати на розгляд Господарському суду Хмельницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "13" листопада 2019 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Олексюк Г.Є.