ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2256/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/2256/19

За позовом: Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17; )

До відповідача: Балтської міської ради Одеської області (66101, Одеська обл., м. Балта, вул. Любомирська, 193; )

про звернення стягнення на предмет застави

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Встановив: Акціонерне товариство „Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Балтської міської ради Одеської області про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.08.2019р. прийнято позовну заяву Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2256/19. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "09" вересня 2019 р. о 10:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.09.2019р. відкладено підготовче засідання на "30" вересня 2019 р. о 11:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 30.09.2019р. о 11:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.09.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/2256/19 на 30 днів до 11.11.2019р. Відкладено підготовче засідання на "28" жовтня 2019 р. о 12:20. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 28.10.2019р. о 12:20. Запропоновано позивачу надати письмові пояснення, з урахуванням нових доказів, наданих з боку відповідача з клопотанням від 30.09.2019р. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачу заперечення на відповідь на відзив, оформлену з урахуванням вимог, встановлених ст.167 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.10.2019р. відкладено підготовче засідання на "11" листопада 2019 р. о 11:30. Викликати учасників справи у підготовче засідання, призначене на 11.11.2019р. о 11:30.

Під час розгляду справи відповідачем 10.09.2019р. було надано відзив на позовну заяву. В свою чергу 27.09.2019р. до суду позивачем було надано відповідь на відзив.

07.11.2019р. до господарського суду Одеської області від відповідача - Балтської міської ради Одеської області надійшла заява про визнання позовних вимог, відповідно до якої відповідачем було зазначено суду, що Балтська міська рада Одеської області визнає позов та не заперечує проти задоволення позовних вимог Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк. Також у поданій заяві відповідач просив суд провести розгляд справи за відсутності представника Балтської міської ради Одеської області.

11.11.2019р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем під час розгляду справи було визнано позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача під час розгляду справи, суд встановив.

Між Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк (з 15.07.2019р. Акціонерне товариство „Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений кредитний договір № 693 від 03.08.2006 року (надалі Договір), відповідно до умов кредитного договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 115600,00 гривень зі сплатою 15, 5 % річних та з терміном повернення не пізніше 03.08.2011 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Банком та Позичальником було укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу від 03.08.2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 6568, предметом застави якого є автобус пасажирський марки БАЗ 2215, 2006 року випуску, шасі ( НОМЕР_1 , рама, коляска) № к. НОМЕР_2 , реєстраційний номер № НОМЕР_3 , зареєстрований в Котовське МРЕВ ДАІ УМВС в Одеській області 01.08.2016р. та належний заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , виданого Котовським ДАІ УМВС України в Одеській області 01.08.2006р.

25 жовтня 2006 року між Позичальником та Банком було укладено нотаріально посвідчений додатковий договір до Договору застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за № 9667.

Відповідно до додаткового договору предметом застави є автобус пасажирський марки БАЗ 2215, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № к НОМЕР_5 НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_6 , зареєстрований Котовським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 06.10.2006 р. та належний заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 , виданого Котовським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 06.10.2006 року.

Як було зазначено позивачем під час розгляду справи, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором АТ „Ощадбанк звернулось з позовною заявою до Балтського районного суду Одеської області про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 06.12.2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське міське відділення заборгованість за кредитним договором у сумі 30121, 74 грн. Рішення набрало законної сили 23.12.2011 року.

За посиланням позивача, наявність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ „Ощадбанк встановлено вищевказаним судовим рішенням у справі № 2-999/11 та, в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, не потребує повторного доказування.

Також позивачем були надані пояснення та зазначено, що станом на сьогоднішній день зазначене судове рішення боржником ні в добровільному порядку, ні в примусовому не виконано.

Відповідно до повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, зареєстрований актовий запис № 1533 від 12.02.2012 року про смерть відносно гр. ОСОБА_1 , дата смерті 12.02.2012 року.

У подальшому, 16 жовтня 2015 року за вих. № 28/01-03/693/21218 Банк звернувся до Кодимської державної нотаріальної контори з заявою кредитора та просив повідомити чи звертався хтось із спадкоємців ОСОБА_1 із заявою про відкриття спадщини та чи відкривалась спадкова справа у відношенні майна ОСОБА_1 .

Як зазначає позивач, на зазначену заяву, 29 жовтня 2015 року від Кодимської державної нотаріальної контори надійшло повідомлення за № 1203/01-16, в якому зазначалось, що держконторі невідомо про спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та спадкова справа не заводилась.

13 грудня 2016 року Банк направив повторно заяву кредитора за вих. № 28/01- 03/693/19962 до Кодимської державної нотаріальної контори щодо повідомлення про осіб, які подали заяву про відкриття спадщини, а також майна, що входить до спадщини.

30 грудня 2016 року АТ „Ощадбанк було отримно інформаційний лист від Кодимської державної нотаріальної контори, з повідомленням про те, що досі спадкоємці у держконтору не звертались та спадкова справа не заводилась.

На запит Банку від 05 вересня 2017 року за вих. № 113.20-13/693/8517 Кодимська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкоємці в держконтору не звертались та спадкова справа не заводилась.

Посилаючись на положення ст. 1277 Цивільного кодексу України позивачем було пояснено суду, що у жовтні 2017 року АТ „Ощадбанк звернулось до Балтського районного суду Одеської області із заявою про визнання спадщини померлої ОСОБА_1 відумерлою.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року, яке вступило в законну силу 27 грудня 2017 року, вирішено спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді пасажирського автобуса марки БАЗ 2215, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_8 . НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 , виданого Котовським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 06.10.2006 р., визнати відумерлою та передати її у власність територіальній громаді Балтської міської ради Одеської області.

Позивачем було зазначено, що за час свого життя боржник неналежним чином виконувала умови кредитного договору, наслідком цього стала заборгованість, яка станом на дату смерті боржника становить 32134, 84 грн. з яких: прострочений основний борг по кредиту 23 104, 00 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 5 434, 35 грн.; пеня за прострочений основний борг 3 054, 95 грн.; пеня за простроченими відсотками за користування кредитом 541, 54 грн.

В свою чергу, згідно до п. 16 Договору застави транспортного засобу від 03.08.2006 року, у випадку несплати заставодавцем у встановлений строк заборгованості за кредитним договором заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в порядку, передбаченому чинним законодавством або цим договором.

Відповідно до п. 17 Договору застави транспортного засобу від 03.08.2006 року, у випадку невиконання заставодавцем будь- яких зобов`язань за кредитним договором, які передбачають дострокове звернення стягнення на предмет застави у порядку, передбаченому діючим законодавством або цим договором, та погасити борг за рахунок коштів, одержаних від його реалізації.

Згідно п. 18 Договору застави транспортного засобу від 03.08.2006 року, заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою у разі смерті заставодавця.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги позивачем було зазначено суду, що оскільки, рішенням Балтського районного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року Балтській міській раді Одеської області було передано у власність відумерле майно, а саме: пасажирський автобус марки БАЗ 2215, 2006 року випуску, шасі ( НОМЕР_1 , рама, коляска) № НОМЕР_8 . НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , то в силу вимог н. 1 ст. 27 Закону України „Про заставу Балтська міська рада Одеської області є новим заставодавцем.

Згідно ч. З ст. 24 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Позивачем, на виконання вказаних вимог, було 10.06.2016р. зареєстровано звернення стягнення, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 10.06.2019р. №60176838.

Відповідно до заявлених позовних вимог, Акціонерне товариство „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк просить суд в рахунок погашення заборгованості померлої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) за Кредитним договором № 693 від 03.08.2006 року у розмірі 32134 (тридцять дві тисячі сто тридцять чотири) грн. 84 коп., з яких прострочений основний борг по кредиту у розмірі 23104 (двадцять три тисячі сто чотири) грн. 00 коп., прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 5434 (п`ять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 35 коп., пеня за прострочений борг по кредиту у розмірі 3054 (три тисячі п`ятдесят чотири) грн. 95 коп. та пеня за прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 541 (п`ятсот сорок одна) грн. 54 коп. звернути стягнення на предмет застави за Договором застави від 03.08.2006 року за реєстровим № 6568 та Додатковим договором до Договору застави від 25.10.2006 р. за реєстровим № 9667, укладеним між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 , що посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крицькою Н. В., а саме рухоме майно - пасажирський автобус марки БАЗ 2215. 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № к. НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , що належить Балтській міській раді Одеської області (, місцезнаходження: вул. Любомирська, 193, м. Балта, Одеська обл., 66101) відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, яка буде встановлена на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент продажу.

Відповідачем - Балтською міською радою Одеської області було подано заяву про визнання позовних вимог, відповідно до якої відповідачем було зазначено суду, що Балтська міська рада Одеської області визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк.

Також відповідачем було вказано суду, що 30.10.2019р. Балтська міська рада Одеської області отримала лист від Одеської філії ДП „Сетам, згідно якого на зберіганні філії перебуває автобус марки „БАЗ 2215, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 та зазначено, що Балтська міська рада Одеської області не заперечує проти звернення стягнення позивачем на предмет застави за договором застави від 03.08.2006р. №6568 та додатковим договором до договору застави від 25.10.2006р. №9667, укладеним між АТ „Ощадбанк та ОСОБА_1 , а саме на автобус марки „БАЗ 2215, 2006 року випуску (кузов, рама, коляска) № к. НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк (з 15.07.2019р. Акціонерне товариство „Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 03.08.2006р. було укладено Кредитний договір № 693.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк (з 15.07.2019р. Акціонерне товариство „Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу від 03.08.2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 6568, предметом застави якого є автобус пасажирський марки БАЗ 2215, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № к. НОМЕР_2 , реєстраційний номер № НОМЕР_3 , зареєстрований в Котовське МРЕВ ДАІ УМВС в Одеській області 01.08.2016р. та належний заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , виданого Котовським ДАІ УМВС України в Одеській області 01.08.2006р.

25 жовтня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк (з 15.07.2019р. Акціонерне товариство „Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений додатковий договір до Договору застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за № 9667. Відповідно до додаткового договору предметом застави є автобус пасажирський марки БАЗ 2215, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № к НОМЕР_5 НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_6 , зареєстрований Котовським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 06.10.2006 р. та належний заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 , виданого Котовським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 06.10.2006 року.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 06.12.2011р. по справі №2-999 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії Одеське міське відділення №7860 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське міське відділення №7860 борг у сумі 30121,74 грн. та судові витрати на загальну суму 384,70 грн. Рішення набрало законної сили 23.12.2011 року.

Відповідно до повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, зареєстрований актовий запис № 1533 від 12.02.2012 року про смерть відносно гр. ОСОБА_1 , дата смерті 12.02.2012 року.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року, яке вступило в законну силу 27 грудня 2017 року, вирішено спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді пасажирського автобуса марки БАЗ 2215, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_8 . НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7 , виданого Котовським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України в Одеській області 06.10.2006 р., визнати відумерлою та передати її у власність територіальній громаді Балтської міської ради Одеської області.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України „Про заставу, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 6 ст. 20 Закону України „Про заставу визначено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України „Про заставу, реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

Приписами ст. 19 Закону України „Про заставу зазначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

За матеріалами справи вбачається, що позивачем було10.06.2016р. зареєстровано звернення стягнення, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 10.06.2019р. №60176838.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено позовні вимоги Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк є законними та обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню судом.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Під час розгляду справи Балтською міською радою Одеської області було визнано позов Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Приймаючи до уваги, що визнання Балтською міською радою Одеської області позову Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, судом ухвалюється рішення на стадії підготовчого провадження, відповідно до ч.3 ст. 185 ГПК України.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк підлягають задоволенню судом у зв`язку з їх відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, такі вимоги є доведеними та обґрунтованими, у зв`язку з чим, задовольняються судом в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, з урахуванням задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, а також визнання відповідачем позову, на відповідача покладаються витрата по сплаті судового збору у розмірі 960,50 грн.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, визначено, що разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, господарський суд виходить з того, що відповідно до положень п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зазначає позивачу, що питання про повернення судового збору у розмірі 960,50 грн. з державного бюджету України буде вирішено судом, після подання позивачем відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 129, 130, ч. 3 ст. 185, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк задовольнити повністю.

2.В рахунок погашення заборгованості померлої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) за Кредитним договором № 693 від 03.08.2006 року у розмірі 32134 (тридцять дві тисячі сто тридцять чотири) грн. 84 коп., з яких прострочений основний борг по кредиту у розмірі 23104 (двадцять три тисячі сто чотири) грн. 00 коп., прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 5434 (п`ять тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 35 коп., пеня за прострочений борг по кредиту у розмірі 3054 (три тисячі п`ятдесят чотири) грн. 95 коп. та пеня за прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 541 (п`ятсот сорок одна) грн. 54 коп. звернути стягнення на предмет застави за Договором застави від 03.08.2006 року за реєстровим № 6568 та Додатковим договором до Договору застави від 25.10.2006 р. за реєстровим № 9667, укладеним між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 , що посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крицькою Н. В., а саме рухоме майно - пасажирський автобус марки БАЗ 2215. 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № к. НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , що належить Балтській міській раді Одеської області (, місцезнаходження: вул. Любомирська, 193, м. Балта, Одеська обл., 66101) відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, яка буде встановлена на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент продажу.

3.Стягнути з Балтської міської ради Одеської області (66101, Одеська обл., м. Балта, вул. Любомирська, 193; ) на користь Акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в особі філії Одеське обласне управління Акціонерного товариства „Ощадбанк (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Повний текст рішення складено 14 листопада 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко