ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019р. Справа № 904/3232/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трабл-шутер Сервіс», м. Кам`янське

До: Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль», м. Дніпро

Про: стягнення 102 104, 71 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: Маглиш Л.С. ( директор);

Від відповідача: Карабань К.Б. (адвокат)

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Трабл-шутер Сервіс» (позивач) звернулося з позовом до АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» ( відповідач ) про стягнення 102 104, 71 грн. ( в т.ч.: 66 309, 60 грн. - основна заборгованість; 32 617, 69 грн. - інфляційні втрати та 3 177, 42 грн. - 3% річних) заборгованості за договором підряду №134р/14 від 19.03.14р. (укладеним між ТОВ «НТЦ «Камертон» та відповідачем). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов вищезазначеного договору підряду в частині здійснення своєчасної оплати вартості виконаних ТОВ «НТЦ «Камертон» робіт та правом позивача на підставі відповідного договору про відступлення права вимоги (цесії) №9/07-19 від 02.07.19р. (укладеного між ТОВ «НТЦ «Камертон» та позивачем) вимагати від відповідача сплати вищезазначеної заборгованості.

Ухвалою суду від 05.08.19р. відкрите провадження у справі №904/3232/19 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

15.08.19р. до канцелярії суду від АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» (відповідач) надійшов відзив на позов, в якому той заперечував проти задоволення позовних вимог; зазначаючи (поміж-іншим), що відносно нього господарським судом Дніпропетровської області від 17.12.15р. у справі №904/10198/19 було порушено провадження у справі про банкрутство; згідно ст. 19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів ( обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконаних цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів ( обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Позивач свої вимоги у справі про банкрутство №904/10198/15 відносно відповідача не заявляв; а тому відповідач з об`єктивних причин не міг виконувати зобов`язання за договором №134р/14 від 19.03.14р. Також відповідач зазначає, що 3% річних та інфляційні , нараховані позивачем, не підлягають стягненню в силу приписів розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою від 24.09.19р. судом було здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/3232/19 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 29.10.19р.

ТОВ «Трабл-шутер Сервіс» (позивач) у відповіді на відзив , заперечував проти обставин, викладених в ньому , зазначаючи що посилання відповідача на те, що кредиторські вимоги повинні бути заявлені в процедурі банкрутства, спростовуються положеннями ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який не містить обов`язку кредитора звернутися до суду з кредиторськими вимогами, але дає кредитору це право. Окрім того зазначає, що ухвала про затвердження реєстру кредиторів по справі №904/10198/15 від 11.10.17р. не містить посилання на те, що незаявлені вимоги в процедурі банкрутства є погашеними, а при нарахуванні 3% річних та індексу інфляції позивачем враховано дію мораторію під час процедури банкрутства.

Ухвалою суду від 29.10.19р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.11.19р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

19.03.19р. між ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» (замовник) та ТОВ «Науково-технічний центр «Камертон» (підрядник ) укладено договір підряду №134р/14, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання з виконання робіт з віброіспиту та балансуванню ТГ-1 (інв.№0299), ТГ-3 (інв.№0301), ТГ-4 (інв. №0388) (п.1.1. договору) . Загальна вартість договору складає: 1 004 453, 20 грн., у тому числі ПДВ: 16 742,20грн. (п. 3.1 договору).Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 договору підряду строк виконання робіт 2-3кв. 2014р.; датою початку виконання робіт є дата 01.04.14р. Пунктом 5.3 договору передбачено, що здавання-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом виконаних робіт, який оформлюється протягом 5 робочих днів з моменту фактичного виконання робіт. Місце виконання робіт: 51925, м. Дніпродзержинськ, вул. Радянська, 2 (територія ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ») (п. 5.4 договору підряду).

Відповідно до п.4.1. договору , замовник сплачує підрядчику суму попередньої оплати , яка дорівнює 50% від суми зазначеної у п.3.1. договору на підставі наданого замовнику від підрядчика рахунку на попередню оплату. За умовами пункту 4.2 договору остаточний розрахунок провадиться замовником на підставі наданого від підрядчика рахунку в термін, який становить 20 календарних днів після підписання сторонами акту виконаних робіт (форма №КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) і проведення всіх приймально-здавальних іспитів згідно з ПТЕ і ПТБ у визначені сторонами терміни. Пунктом 10.1 договору підряду визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014р. (а.с.8-10).

Як вбачається з матеріалів справи ( та не спростовується відповідачем ) , підрядник належним чином виконав взяті на себе за вищенаведеним договором зобов`язання, про що свідчать підписані без заперечень з боку ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» акти приймання виконаних будівельних робіт №1 та №2 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2014р. на суму 66 309, 60 грн. (а.с. 23-31).

За твердженням позивача, замовник не розрахувався з підрядником за виконані роботи. Таким чином, у ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» перед ТОВ «Науково-технічний центр «Камертон» утворилась заборгованість за договором підряду в сумі 66 309, 60 грн. В подальшому ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» було неодноразово перейменоване і новим найменування товариства є Акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль». (а.с.41).

02.07.19р. між ТОВ «Науково-технічний центр «Камертон» ( цедент ) та ТОВ «Трабл-Шутер Сервіс» (цесінарій) було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №9/07-19. Відповідно до пункту 1 цього договору цедент в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає цесіонарію, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за грошовими вимогами цементами до АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» (місцезнаходження та платіжні реквізити: 51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Заводська, буд. 2, ідентифікаційний код за , р/р № НОМЕР_1 у Філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Держаний ощадний банк України», МФО 305482), яке надалі іменується «боржник».

Згідно з пунктом 2 цього договору цесіонарій набуває право вимагати від боржника сплати залишку непогашеної заборгованості в загальній сумі 364 029, 60 грн., у тому числі за договором підряду №134р/14 від 19.03.14 року ( укладеним між цедентом і боржником ), в розмірі 66 309, 60 грн.

Право вимоги цедента, що відступається цесіонарію, підтверджується , зокрема: договором підряду №134р/14 від 19.03.2014 року та додатками до нього; актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2014 року та додатками до нього; актом приймання виконаних будівельних робіт №2 за грудень 2014 року та додатками до нього; довідкою №05-21/4 від 13.01.2017 року зустрічної звірки з ТОВ «Науково-технічний центр «Камертон», проведеною з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку з ПАТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» за період з 01.01.2013 по 30.11.2016 та додатками до неї; запитом ПАТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» №206/06 від 31.01.17 р. на підтвердження сум сальдо та взаєморозрахунків; актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2014-01.11.2016р.р. між ПАТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» та ТОВ «Науково-технічний центр «Камертон» (п. 2 договору про відступлення права вимоги).

Пунктом 5 договору про відступлення права вимоги передбачено, що до цесіонарія переходять також і права, які нерозривно пов`язані із основним зобов`язанням боржника. За умовами пункту 6 договору про відступлення права вимоги сторони визнають, що цесіонарій повідомлений про заперечення, які існують у боржника на момент підписання договору і які можуть бути висунуті проти вимог цесіонарія, а також про зміст листування і переговорів між цедентом і боржником.

Відповідно до пункту 7 договору про відступлення права вимоги цедент зобов`язаний на протязі 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання цього договору повідомити (рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення чи під розписку) боржника про поступку права вимоги, із зазначенням суми грошової вимоги, що була ним відступлена цесіонарію, найменування та реквізитів, в тому числі і платіжних, цесіонарія.

Цесіонарій зобов`язується на письмову вимогу боржника направити останньому докази того, що відступлення права грошової вимоги дійсно мало місце, а саме - належним чином завірену копію даного договору. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 12 договору про відступлення права вимоги) (а.с.36-37).

Згідно із частиною першою статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Приписами ст. 513 цього Кодексу встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених положень Цивільного кодексу України та умов договору відступлення права вимоги, позивач набув прав кредитора відносно відповідача за договором №134р/14 від 19.03.14р. в частині права вимоги сплати заборгованості за виконані роботи в розмірі 66 309, 60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 12.07.19р. на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги №23/19 від 02.07.19р. з вимогою про виконання зобов`язань, у тому числі, за договором підряду №134р/14 від 19.03.14р. щодо оплати боргу у розмірі 66 309, 60 грн. у семиденний строк від дня отримання цього повідомлення шляхом перерахування грошових коштів на вказаний позивачем розрахунковий рахунок. (а.с.38). Однак, відповідач свого грошового зобов`язання зі сплати вартості виконаних робіт за договором підряду не виконав. З огляду на невиконання відповідачем умов вимоги, викладеної у повідомленні про відступлення права вимоги №23/19 від 02.07.19р., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач факту наявності заборгованості в розмірі 66 309, 60 грн. за виконані за договором підряду роботи не заперечує, але з позовними вимогами не погоджується, посилаючись на положення п. 4-3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір. За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Предметом спору у даній справі є правовідносини сторін, що виникли за договором підряду, з наступною заміною кредитора у цьому договірному зобов`язанні.

Положеннями частини 2 статті 317 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України , якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно зі статтею 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною 4 статті 879 цього Кодексу визначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Таким чином, виходячи зі змісту положень ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України та умов п. 4.1 договору підряду, строк виконання боржником (замовником) зобов`язання по оплаті виконаних підрядних робіт є таким, що настав.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Факт наявності заборгованості за договором підряду підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем шляхом подання належних і допустимих доказів.

Відповідач повинен був виконати зобов`язання з повної оплати вартості робіт, виконаних за договором підряду, протягом 20-ти календарних днів після підписання актів №1, 2 приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2014р. на суму 66 309, 60 грн.

За умовами договору про відступлення права вимоги позивач набув прав кредитора відносно відповідача за договором підряду в частині права вимоги сплати заборгованості за виконані роботи в розмірі 66 309, 60 грн. При цьому, за змістом ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав свого зобов`язання по оплаті вартості виконаних підрядних робіт, чим порушив вимоги закону та умови договору підряду.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи питання щодо правомірності позовних вимог ,суд повинен враховувати приписів п. 4-3 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» . Згідно з матеріалами справи ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.15р. було порушено провадження у справі №904/10198/15 про банкрутство ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 07.03.18р. набрав чинності Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна». Частина 5 статті 12 цього Закону передбачає, що справи про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, не порушуються до її завершення. Провадження у справах про банкрутство таких підприємств/ господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

На підставі наведеної статті Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» провадження у справі №904/10198/15 про банкрутство відносно відповідача - АТ «Дніпровська теплоцентраль» було припинено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.18р., якою також скасовано мораторій, введений ухвалою суду від 17.12.15р. При цьому, Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна» не містить положень про те, що кредиторська заборгованість підприємства, яка виникла до початку процедури приватизації, вважається погашеною після припинення провадження у справі банкрутство на підставі п. 4-3 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Отже, Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання зобов`язальних правовідносин за участю державних підприємств, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення кредитора до суду з вимогами до боржника, які виникли на підставі господарського договору, а його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права.

Пунктом 4-3 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що після припинення провадження у справі про банкрутство забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, зупиняється перебіг позовної давності, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Зазначені дії не поширюються на задоволення вимог поточних кредиторів, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Таким чином, норма п. 4-3 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» стосується лише тимчасової заборони для стягнення на підставі виконавчого документа до завершення процедури приватизації боржника.

За викладених обставин суд дійшов висновку щодо наявності у відповідача зобов`язань з оплати заявленої до стягнення позивачем суми основного боргу в розмірі 66 309, 60 грн. ; а відтак , позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Одночасно , позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 3 177, 42 грн. за періоди з 19.01.2015р. по 16.12.2015р. і з 14.11.2018р. по 22.07.2019р. та інфляційні втрати в сумі 32 617, 69 грн. за періоди з січня по грудень 2015р. та з листопада 2018р. по червень 2019р. (а.с.39-40).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.15р. про порушення провадження у справі №904/10198/15 про банкрутство ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, який скасовано на підставі ухвали суду від 13.11.2018р. у даній справі.

Згідно з частиною 3 статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Перевіркою наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем при здійсненні нарахувань враховано період, протягом якого діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Однак, оскільки заборгованість за договором підряду виникла до відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача, то позивач, як новий кредитор у даному зобов`язанні, за змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є конкурсним кредитором відповідача. А отже, на нього розповсюджується дія п. 4-3 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону в частині заборони після припинення провадження у справі про банкрутство відповідача на застосування індексу інфляції за весь час прострочення виконання ним грошового зобов`язання та трьох процентів річних від простроченої суми.

Тому заперечення відповідача проти позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат із посиланням на приписи п. 4-3 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд оцінює як обґрунтовані , у зв`язку з чим у вимогах в цій частині позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача - Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» ( 51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Заводська, будинок 2; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Трабл-Шутер Сервіс» ( 51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Сачка, будинок 26, приміщення 16; код ЄДРПОУ 41906707): 66 309, 60 грн. заборгованості за договором та 1 247, 55 грн. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набранням рішенням чинності.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити, судові витрати в цій частині покласти на позивача.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 12.11.2019р.