ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуСправа № 912/2547/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" (пр. Повітрофлотський, б. 54, м. Київ, 03151)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" (вул. Кільцева, 5, с. Степове, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27656)

про стягнення 51 943,12 грн

секретар судового засідання Безчасна Н.Г.

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

УСТАНОВИВ

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" про стягнення заборгованості у сумі 51 943,12 грн з яких: сума основного боргу 41 691,31 грн, 662, 73 грн 3% річних, 2 288,31 грн інфляційних збитків, 7 300,77 грн пені з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору про надання послуг по перевезенням вантажу №1505/18 від 15.05.2018 (далі Договір) в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" підлягає стягненню наявна заборгованість.

Ухвалою суду від 13.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 09.10.2019 о 11:00.

19.09.2019 до суду від позивача поштою надійшло клопотання від 17.09.2019 № 0917/1-19 про розгляд справи без участі його представника. Судом задоволено вказане клопотання.

Ухвалою від 09.10.2019 відкладено розгляд справи до 06.11.2019 об 11:00.

01.11.2019 позивачем до суду надано додаткове пояснення з доказами про погашення заборгованості відповідачем протягом всього строку дії Договору.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 499.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" не скористалося наданим йому правом надати суду відзив на позов з власної ініціативи.

За приписами ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Крім того, в силу приписів ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів та доказів для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд установив наступне.

15.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" був укладений договір про надання послуг про перевезення вантажу № 1505/18.

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець (позивач) від свого імені та за рахунок Замовника (відповідач) зобов`язаний виконати визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням грунтів автосамосвалами на об`єкті будівництва ПАТ "Арсслор Міттал Кривий Ріг" "Реконструкція полігону для захоронения промислових та будівельних відходів на території шлакопереробного цеху аглодоменного департаменту І-а черга будівництва".

Пунктом 4.1. Договору визначено, що Замовник здійснює оплату наданих Виконавцем послуг по перевезенню вантажу на підставі рахунку-фактури Виконавця або підписаного Сторонами Акта про виконання послуг по перевезенню вантаж) протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дня підписання Замовником Акта про виконання послуг по перевезенню вантажу.

Згідно з п. 4.4. Договору, Акт про виконання послуг по перевезенню вантажу підписується Сторонами після фактичного надання Виконавцем послуг по перевезенню вантажу.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що Вартість послуг по перевезенню вантажу Виконавця включає відшкодування витрат Виконавця пов`язаних з виконанням даного Договору та плату за надані останнім послуги.

Замовник розраховується з виконавцем за надані послуги за ставками (розцінками) наведеними в узгодженому Розрахунку, який додається до даного договору (додаток № 1) і може бути скоригований лише за письмовою угодою Сторін.

Відповідно до п. 4.5. Договору Замовник проводить оплату в безготівковій формі шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, вказаний в даному договорі.

02.07.2018 позивачем та відповідачем підписано Додаткову угоду до Договору, якою Додаток № 1 викладений у новій редакції.

Згідно з Додатком № 1 до Договору, в редакції Додаткової угоди до Договору, Замовник оплачує Виконавцю надані ним послуги із розрахунку:

- 360,00 грн з урахуванням ПДВ за одну машино-годину;

- 26,00 грн з урахуванням ПДВ за 1 метр кубічний перевезення ґрунту (кварцит);

- 12,00 грн з урахуванням ПДВ за 1 метр кубічний перевезення ґрунту (пульпа).

Відповідно до пункту 9.1. Договір набирає чинності з 16.05.2018 та діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання їх Сторонами. В разі, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір припинити дію даного Договору, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, з 01 січня по 31 грудня включно.

Договір та Додаткова угода до Договору підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

Відповідно до зазначеного договору позивачем було погоджено та надано відповідні послуги перевезення вантажу, підписано двосторонні акти про виконання послуг, які засвідчують належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" своїх зобов`язань по договору, зокрема:

- акт надання послуг від 31.12.2018 № 1438 на суму 36 854,57 грн;

- акт надання послуг від 31.01.2019 № 109 на суму 4 836,74 грн.

Акти надання послуг з боку Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" підписані без зауважень.

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання по оплаті наданих послуг, згідно зазначених актів не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 41 691,31 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

Статтею 306 Господарського кодексу України встановлено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами (частина 6 статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Аналогічні приписи містяться в нормах статей 909, 919 Цивільного кодексу України.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, вартість наданих послуг перевезення в повному обсязі не оплатив, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка складає 41 691,31 грн.

Докази сплати відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи те, що сума боргу відповідача, яка складає 41 691, 31 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу.

Крім суми основної заборгованості позивач також просить стягнути з відповідача 662, 73 грн 3% річних, 2 288,31 грн інфляційних збитків та 7 300,77 грн пені.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові 3 % річних нараховуються від простроченої суми за весь час прострочення.

Так позивачем нараховано 3 % відсотки річних на заборгованість у сумі 36 854,57 грн, згідно акта наданих послуг №1438 від 31.12.2018 у період з 22.01.2019 до 05.08.2019. Відповідно до п. 4.1. Договору, останній день для здійснення оплати згідно з актами наданих послуг №1438 від 31.12.2018 є 20.01.2019. Однак, 20.01.2019 є вихідним днем (неділя).

Відповідно до ч. 5 ст. 253 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, останнім днем строку для здійснення оплати відповідачем згідно з актом наданих послуг №1438 від 31.12.2018 є 21.01.2019, і відповідно нарахування пені та 3 % річних має здійснюватися з 22.01.2019.

Як зазначено в пункті 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Так, станом на 22.01.2019 сума боргу, згідно з актом наданих послуг №1438 від 31.12.2018, складала 36 854, 57 грн, тому за період з 22.01.2019 по 05.08.2019 3 % річних складають 593,71 грн, і відповідно позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд перевіривши за допомогою програми Ліга Закон розрахунок позивача про нарахування 3 % відсотки річних у сумі 65,99 грн на заборгованість у сумі 4836,74 грн, згідно з актом наданих послуг № 109 від 31.01.2018 у період з 21.02.2019 до 05.08.2019, встановив правильність розрахунку та періоду нарахування, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, позивачем нараховано відповідачу 2 111, 77 грн інфляційних витрат за січень - червень 2019 року, згідно з актом наданих послуг №1438 від 31.12.2018 на суму 36 854, 57 грн та 176, 54 грн інфляційних витрат за лютий - червень 2019 року, згідно з актом наданих послуг № 109 від 31.01.2018 на суму 4836,74 грн.

Відповідно до п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Оскільки останнім днем строку для здійснення оплати відповідачем згідно з актом наданих послуг №1438 від 31.12.2018 є 21.01.2019, вірним періодом нарахування індексу інфляції є лютий - червень 2019 року.

Враховуючи, що останнім днем строку для здійснення оплати відповідачем згідно з актом наданих послуг №109 від 31.01.2018 є 21.02.2019, вірним періодом нарахування індексу інфляції є березень - червень 2019 року

Здійснивши власний розрахунок за допомогою програми Ліга Закон, суд встановив:

- інфляційні втрати згідно з актом наданих послуг №1438 від 31.12.2018 на суму 36 854, 57 грн за період лютий-червень складають 965,52 грн;

- інфляційні втрати згідно з актом наданих послуг № 109 від 31.01.2018 на суму 4836,74 грн за період березень-червень складають 102,02 грн;

Отже, в цій частині вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Крім цього, за прострочення виконання зобов`язань позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі:

- 6 524,77 грн на суму заборгованості 36 854, 57 грн за період з 21.01.2019 по 21.07.2019;

- 776,00 грн на суму заборгованості 4 836, 74 грн за період з 21.02.2019 по 05.08.2019

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Сторони в п. 5.6. Договору передбачили, що у випадку насплати за отримані послуги протягом 12 банківський днів, згідно даного Договору, Замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ(на дату виникнення боргу), від суми непогашеного погодженого зобов`язання за кожен день прострочення.

Як встановлено судом вище нарахування пені на заборгованість 36 854,57 грн має здійснюватися з 22.01.2019.

Здійснивши власний розрахунок за допомогою програми Ліга Закон, суд встановив що розмір пені на заборгованість 36 854,57 грн у період з 22.01.2019 до 21.07.2019 складає 6 488,42 грн, стягнення якої підлягає задоволенню.

Здійснивши власний розрахунок за допомогою програми Ліга Закон, суд встановив що розмір пені на заборгованість 4 836,74 грн у період з 21.02.2019 до 05.08.2019 складає 776, 00 грн, стягнення якої підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" підлягають частковому задоволенню на суму 50 682, 97 грн. з яких: 41 691,31 грн сума основного боргу, 1067,54 грн інфляційних втрат, 659,70 грн 3 % річних та 7 264,42 грн пені. У задоволені позовних вимог в іншій частині господарський суд відмовляє.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 123, 126, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" (вул. Кільцева, 5, с. Степове, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27656, ідентифікаційний код 32892736) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" (пр. Повітрофлотський, б. 54, м. Київ, 03151, ідентифікаційний код 39352706) суму заборгованості в розмірі 41 691,31 грн, 3 % річних в розмірі 659, 70 грн, інфляційні втрати в розмірі 1067,54 грн, пеню в розмірі 7 264,42 грн, а разом 50 682,97 грн за договором надання послуг про перевезенню вантажу № 1505/18 від 15.05.2018 року та судовий збір в сумі 1872,98 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "Конвой Транс" (пр. Повітрофлотський, б. 54, м. Київ, 03151) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" (вул. Кільцева, 5, с. Степове, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27656).

Повне рішення складено 11.11.2019

Суддя М.С. Глушков

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.