Справа № 909/1278/15
У Х В А Л А

про розгляд заяви кредитора

06.11.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви:

- Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вх. № 189/16 від 06.01.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника на суму 34 356 188, 00 гривень, як вимоги не забезпечені заставою майна боржника та в розмірі 96 275 035, 75 гривень, як вимоги забезпечені заставою майна боржника;

- про уточнення вимог кредитора (вх. № 255/16 від 11.01.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника на суму 34 356 188, 00 гривень, як вимоги забезпечені заставою майна боржника та в розмірі 96 275 035, 75 гривень, як вимоги не забезпечені заставою майна боржника;

у справі

за заявою: Компанії Naran advisory corporation

до: Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз"

про банкрутство,

за участі:

розпорядника майна: Величка Віктора Юрійовича,

від кредитора - Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк": Слєсаренка Ярослава Володимировича,

від боржника та ініціюючого кредитора: представники в судове засідання не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа за заявою Компанії Naran advisory corporation про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз".

03.12.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" та прийнято заяву до розгляду; визнано безспірні грошові вимоги Компанії Naran advisory corporation до Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" в сумі 600 000, 00 гривень; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника до закінчення провадження у справі; введено процедуру розпорядження майном боржника Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" строком на 115 календарних днів (до 28.03.2016); призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Черевача М. М.

08.12.2015 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз".

06.01.2016 Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" направило на адресу суду заяву (вх. № 189/16 від 08.01.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника на суму 34 356 188, 00 гривень, як не забезпечені заставою майна боржника та в розмірі 96 275 035, 75 гривень, як забезпечені заставою майна боржника.

08.01.2016 вказану заяву призначено до розгляду в засіданні суду на 17.05.2016.

11.01.2016 Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" надало суду заяву про уточнення вимог кредитора (вх. № 255/16 від 11.01.2016), в якій останній просить суд: вважати правильним співвідношенням забезпечених та незабезпечених вимог ПАТ "Укргазбанк" до ПрАТ "Агро-Союз", а саме: 34 356 188, 00 гривень, як вимоги забезпечені заставою майна боржника та в розмірі 96 275 035, 75 гривень, як вимоги не забезпечені заставою майна боржника. При розгляді первісної заяви просить врахувати дані уточнення (з виправленням технічної помилки).

13.10.2017 звільнено арбітражного керуючого Черевача Миколу Михайловича від виконання повноважень розпорядника майна Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" за його заявою та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Величка Віктора Юрійовича.

06.11.2017 розпорядник майна надав суду клопотання (вх. № 17493/17), в якому просить суд затвердити реєстр вимог кредиторів боржника та долучити до матеріалів справи результати розгляду заяв з грошовими вимогами до боржника, зокрема, Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк". В повідомленні розпорядник майна зазначав, що вимоги кредитора підлягають визнанню в повному обсязі та включенню до реєстру вимог кредиторів боржника: 2 436, 00 гривень, як вимоги першої черги, 60 427 170, 70 гривень, як вимоги четвертої черги, 35 847 865, 05 гривень, як вимоги шостої черги та окремо підлягають внесенню до реєстру вимоги, які забезпечені заставою майна боржника в розмірі 34 356 188, 00 гривень.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2018, справу № 909/1278/15 передано на розгляд судді Михайлишину В. В.

27.08.2018 суд прийняв до розгляду справу № 909/1278/15 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз". Поновив провадження у справі та призначив попереднє засідання на 11.09.2018. Призначив до розгляду в попередньому засіданні суду клопотання арбітражного керуючого Величка В. Ю. про затвердження реєстру вимог кредиторів (вх. № 17493/17 від 06.11.2017); заяву арбітражного керуючого Черевача М. М. про затвердження звіту про понесені і відшкодовані витрати (вх. № 17482/17 від 06.11.2017) та заяви кредиторів.

27.08.2018 за вх. № 1260/18 до суду надійшов лист - вимога про направлення матеріалів справи № 909/1278/15 до Львівського апеляційного господарського суду для долучення до касаційної скарги ТОВ "Камаз-Україна" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 та подальшого скерування на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для здійснення касаційного провадження.

28.08.2018 суд зупинив провадження у справі № 909/1278/15 до перегляду Касаційним господарським судом у складі Верховного суду ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Івано-Франківської області.

10.12.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Камаз-Україна" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № 909/1278/15.

02.01.2019 справа повернулась до Господарського суду Івано-Франківської області.

14.01.2019 поновлено провадження у справі, призначено попереднє засідання на 05.02.2019; призначено до розгляду в попередньому засіданні суду на 05.02.2019 клопотання арбітражного керуючого Величка В. Ю. про затвердження реєстру вимог кредиторів (вх. № 17493/17 від 06.11.2017); заяву арбітражного керуючого Черевача М. М. про затвердження звіту про понесені і відшкодовані витрати (вх. № 17482/17 від 06.11.2017), та заяви кредиторів.

04.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника боржника - Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" (вх. № 2185/19 від 01.02.2019) про направлення справи № 909/1278/15 до Західного апеляційного господарського суду та зупинення провадження у справі № 909/1278/15.

05.02.1019 відмовлено у задоволенні клопотання представника боржника - Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" (вх. № 1978/19 від 05.02.2019) про передачу справи № 909/1278/15 за встановленою виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

05.02.2019 зупинено провадження у справі № 909/1278/15, справу передано для вирішення питання про відвід судді Михайлишина В. В. у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями справу № 909/1278/15, в частині розгляду заяви про відвід судді, передано на розгляд судді Неверовській Л. М.

08.02.2019 суд (у складі судді Неверовської Л. М.) відмовив у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" про відвід судді Михайлишина В. В. у даній справі.

18.02.2019 поновлено провадження у справі та призначено попереднє засідання на 20.03.2019; призначено до розгляду в попередньому засіданні суду на 20.03.2019 клопотання арбітражного керуючого Величка В. Ю. про затвердження реєстру вимог кредиторів (вх. № 17493/17 від 06.11.2017); заяву арбітражного керуючого Черевача М. М. про затвердження звіту про понесені і відшкодовані витрати (вх. № 17482/17 від 06.11.2017), та заяви кредиторів.

Однак, 20.03.2019 судове засідання не відбулось у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності судді Михайлишина В. В.

25.03.2019 призначено попереднє засідання на 18.04.2019, призначено до розгляду в попередньому засіданні суду на 18.04.2019 клопотання арбітражного керуючого Величка В. Ю. про затвердження реєстру вимог кредиторів (вх. № 17493/17 від 06.11.2017); заяву арбітражного керуючого Черевача М. М. про затвердження звіту про понесені і відшкодовані витрати (вх. № 17482/17 від 06.11.2017) та заяви кредиторів.

18.04.2019 справу № 909/1278/15 передано для вирішення питання про відвід судді Михайлишина В. В. у порядку встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

22.04.2019 судом (у складі судді Шіляк М. А.) відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" (вих. № б/н від 18.04.2019; вх. № 6818/19 від 18.04.2019) про відвід судді Михайлишина В.В. у справі № 909/1278/15.

23.04.2019 призначено попереднє судове засідання.

06.05.2019 призначено до розгляду в засіданні суду заяви Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк": (вх. № 189/16 від 06.01.2016) про визнання кредитором з вимогами до боржника на суму 34 356 188, 00 гривень, як вимоги не забезпечені заставою майна боржника та в розмірі 96 275 035, 75 гривень, як вимоги забезпечені заставою майна боржника; про уточнення вимог кредитора (вх. № 255/16 від 11.01.2016), до розгляду в попередньому судовому засіданні на 05.07.2019.

Засідання суду по розгляду вказаної заяви неодноразово відкладались.

19.07.2019 розпорядник майна Величко В. Ю. надав суду додаткові пояснення щодо результатів розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (вх. № 12661/19), в яких зазначає, що грошові вимоги банку визнає частково, а саме: 2 436, 00 гривень, як вимоги першої черги, 111 029 102, 81 гривень, як вимоги забезпечені заставою майна боржника; грошові вимоги в розмірі 19 602 120, 94 гривень розпорядником майна не визнаються.

30.10.2019 розпорядник майна Величко В . Ю . надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх. № 18847/19), а саме: платіжного доручення № 71 від 24.07.2019 на суму 2 600 000, 00 гривень (перерахування коштів відповідно до договору поруки № 1 від 21.07.2019 поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю "Крамниця Господаря" кредитору - Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Укргазбанк").

04.11.2019 Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" адресувало суду пояснення по справі про банкрутство (вх. № 19165/19).

Представники ініціюючого кредитора та боржника в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

Розпорядник майна в засіданні суду зазначає, що вимоги кредитора визнає частково.

Разом із тим суд зазначає, що 20.04.2019 в офіційному друкованому виданні "Голос України" опубліковано Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно пункту 1 прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

У відповідності пункту 2 прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

За приписами пункту 4 прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Так, справа перебуває на стадії розпорядження майном боржника.

Оскільки, щодо боржника застосовано процедуру розпорядження майном, і на день введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства боржник перебуває на стадії розпорядження майном боржника, то подальший розгляд справи слід продовжити відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

В силу приписів частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як визначено в частині 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

В силу статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

На підставі положень Кодексу України з процедур банкрутства, у справі про банкрутство спір не вирішується по суті, а лише встановлюються грошові вимоги кредиторів на підставі поданих документів.

Відповідно до вимог статей 13, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, належними та допустимими доказами.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами, що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. При цьому суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Отже, аналіз норм права дозволяє зробити висновок, про те що спеціальне законодавство про банкрутство визначає особливий порядок розгляду грошових вимог кредитора у процедурі банкрутства шляхом їх визнання (відхилення) внаслідок розгляду по суті.

Відповідно до частини 9 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, 08.12.2015 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет (№ 25954).

Розглянувши подану заяву, суд встановив таке.

07.09.2011 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - банк) та Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз" (позичальником) укладено кредитний договір № 4/11/к (з врахуванням змін та доповнень, внесених договорами про внесення змін № № 1 - 9), у відповідності до якого банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію з лімітом 15 000 000, 00 гривень на строк з 07.09.2011 по 22.02.2015, зі сплатою процентів за користування кредитом:

з 07.09.2011 по 23.07.2012 - 14, 5 % річних, а на прострочену заборгованість - 17, 5 % річних;

з 24.07.2012 по 30.10.2012 - 20, 0 % річних, а на прострочену заборгованість - 23, 0 % річних;

з 31.10.2012 по 25.09.2013 - 19, 0% річних, а на прострочену заборгованість - 22, 0 % річних;

з 26.09.2013 по 06.03.2015 - 22, 0 % річних, а на прострочену заборгованість - 25, 0 % річних.

Пунктами 1.3.2., 3.2. вказаного договору унормовано, що погашення кредиту позичальник здійснює в строк відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування (додаток № 1 до кредитного договору).

Однак, боржник в порушення умов договору у визначений договором строк кредит не повернув. Як наслідок борг відповідача становить 18 545 953, 13 гривень, із них: прострочена заборгованість щодо повернення кредиту - 15 000 000, 00 гривень, прострочена заборгованість щодо сплати процентів - 3 523 761, 35 гривень; поточна (за грудень 2015 року) заборгованість щодо сплати процентів - 22 191, 78 гривень.

Розділом 6 договору сторонами визначено відповідальність за неналежне виконання договору.

Відповідно до пункту 6.3. договору, за порушення визначених в договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня; розрахунок пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Банк нарахував позичальнику пеню, що становить 6 838 320, 58 гривень, з яких: 6 085 479, 45 гривень пеня, нарахована за несвоєчасне повернення кредиту; 752 841, 13 гривень пеня, нарахована за несплату процентів.

Банк зазначає, що станом на 02.12.2015 заборгованість боржника за кредитним договором становить 25 384 273, 71 гривень, із них: борг за основним зобов`язанням 18 545 953, 13 гривень та штрафні санкції (пеня) - 6 838 320, 58 гривень.

Разом із тим, слід зазначити, що зобов`язання позичальника за кредитним договором частково забезпечені заставою його майна (згідно договору застави (транспортних засобів) № 4/11/к/3-2 від 20.06.2014, відповідно до якого заставою обтяжені транспортні засобів (14 одиниць) згідно переліку, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Майське, вул. Герцена, 16 (в ангарі для сільськогосподарської техніки), заставною вартістю 8 514 188, 00 гривень).

Крім цього, 23.04.2013 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - банк) та Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз" (позичальником) укладено кредитний договір про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії № 4/13/к (з врахуванням змін та доповнень, внесених договорами про внесення змін № № 1 - 2), банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію з лімітом 21 500 000, 00 гривень на строк з 23.04.2013 по 22.02.2015, зі сплатою процентів за користування кредитом:

з 23.04.2013 по 30.03.2014 - 16, 5% річних, а на прострочену заборгованість - 19, 5 % річних;

з 31.03.2014 по 22.02.2015 - 22, 0 % річних, а на прострочену заборгованість - 25, 0 % річних.

Пунктом 6.3. договору встановлено, що за порушення визначених в договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня; розрахунок пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

24.11.2015 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3761/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" про стягнення 25 425 563, 57 гривень; за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання недійсним кредитного договору:

- первісний позов задоволено; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" 21 500 000, 00 гривень простроченої заборгованості щодо повернення кредиту, 1 232 733, 98 гривень простроченої заборгованості щодо сплати процентів за користування кредитом, 429 410, 96 гривень поточної заборгованості щодо сплати процентів за користування кредитом, 2 150 589, 04 гривень пені, нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту, 112 829, 59 гривень пені, нарахованої за несплату процентів, 73 080, 00 гривень судового збору;

- у зустрічному позові відмовлено; судовий збір за зустрічним позовом покладено на ПрАТ "Агро-Союз".

Вказане рішення набрало законної сили 07.12.2015.

Банк вказує, що станом на 02.12.2015 заборгованість боржника за кредитним договором становить 36 889 919, 23 гривень:

- за основним зобов`язанням - 26 645 144, 96 гривень, із яких: прострочена заборгованість щодо повернення кредиту - 21 500 000, 00 гривень; прострочена заборгованість щодо сплати процентів - 5 113 336, 74 гривень; поточна (за грудень 2015 року) заборгованість щодо сплати процентів - 31 808, 22 гривень;

- штрафні санкції (пеня) - 10 244 774, 27 гривень, з яких: пеня, нарахована за несвоєчасне повернення кредиту - 9 141 328, 77 гривень; пеня, нарахована за несплату процентів - 1 103 445, 50 гривень.

В забезпечення своїх зобов`язань за кредитним договором між банком та боржником укладено договір іпотеки № 4/13/к/З-1, відповідно до умов якого боржником передано в заставу банку нерухоме майно (свиноферму по відгодівлі 11 500 голів на рік, а саме: будівлі та споруди: № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 - 55, 56, 57, 58, 59, 60 - 65), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Лиманське , вул. Комсомольська , 10а/1, заставною вартістю 11 142 800, 00 гривень.

До вказаного договору сторонами вносились зміни та доповнення (№ 1 від 23.04.2013, № 2 від 05.11.2013).

Слід зазначити, що боржник виступає також фінансовим та майновим поручителем за грошовими зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз", які останнім не виконуються, за наслідком чого банк отримав право вимагати від Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" (як солідарного боржника) задоволення своїх вимог, в тому числі - за рахунок належного боржнику заставного майна.

29.02.2012 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (позичальник) укладено кредитний договір № 1/12/к (з врахуванням змін та доповнень, внесених договорами про внесення змін № № 1 - 3), відповідно до якого банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію з лімітом 40 000 000, 00 гривень на строк з 29.02.2012 по 27.02.2015 зі сплатою процентів за користування кредитом:

з 29.02.2012 по 30.03.2014 - 19, 0 % річних, а на прострочену заборгованість - 22, 0 % річних;

з 31.03.2014 по 27.02.2015 - 22, 0 % річних, а на прострочену заборгованість - 25, 0 % річних.

Позичальник не виконував умови договору, що призвело до виникнення заборгованості, а саме: за основним зобов`язанням - 49 592 260, 61 гривень (прострочена заборгованість щодо повернення кредиту - 40 000 000, 00 гривень; прострочена заборгованість щодо сплати процентів за користування кредитом - 9 533 082, 53 гривень; поточна (за грудень 2015 року) заборгованість щодо сплати процентів за користування кредитом - 59 178, 08 гривень).

За порушення визначених в договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня; розрахунок пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконане (пункт 6.3. договору).

Банк нарахував позичальнику пеню, що становить 18 764 770, 20 гривень, з яких: пеня, нарахована за несвоєчасне повернення кредиту - 16 707 945, 20 гривень та пеня, нарахована за несплату процентів - 2 056 825, 00 гривень.

Станом на 02.12.2015 загальна сума заборгованості позичальника становить 68 357 030, 81 гривень: за основним зобов`язанням 49 592 260, 61 гривень та 18 764 770, 20 гривень пені.

29.02.2012, в забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк", Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз" (поручителем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" (позичальником) укладено договір поруки № 1/12/к/П-3 (з урахуванням додаткової угоди від 31.03.2014).

Як вбачається з умов вказаного договору поруки, боржник поручився перед банком за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, зобов`язався: нести солідарну відповідальність з ТОВ "ВП "Агро-Союз" перед банком за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору; відповідати за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що й позичальник: за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному обсязі (пункти 1.1. - 1.3. договору).

Слід також зазначити, що зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" забезпечені іпотекою нерухомого майна, що належить боржнику. Між банком та боржником укладено ряд договорів іпотеки, зокрема:

- № 1/12/к/З-1 без оформлення заставної від 29.02.2012 (предметом забезпечення за договором є нерухоме майно: нежитлова будівля аналітичного центру А-ІІ загальною площею 1 471, 8 кв. м., нежитлова будівля учбового центру Б-І загальною площею 262, 9 кв. м., що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Майське, вул. Герцена, 16а, заставною вартістю 3 626 000, 00 гривень без ПДВ (договір про внесення змін та доповнень № 2 від 31.03.2014);

- № 1/12/к/З-2 без оформлення заставної від 29.02.2012, предметом забезпечення за яким є нерухоме майно: нежитлова будівля спортивно-виставкового ангару А-1 загальною площею 1 624, 5 кв. м., добудова до спортивно-виставкового ангару а-1 загальною площею 153, 75 кв. м.; котельня Б-1 загальною площею 19, 95 кв. м., що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Майське, вул. Відродження, буд. 3а, заставною вартістю 2 992 000, 00 гривень без ПДВ (договір про внесення змін та доповнень № 2 від 31.03.2014);

- № 1/12/к/З-3 без оформлення заставної від 30.03.2012, предметом забезпечення за яким є нерухоме майно: нежитлові будівлі «Свиноферми» загальною площею 14 363, 02 кв. м., що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Старовишневецьке, вул. Шевченка, 65, заставною вартістю 3 746 000, 00 гривень без ПДВ (договір про внесення змін та доповнень № 4 від 31.03.2014);

- №1/12/к/З-4 без оформлення заставної від 30.03.2012, предметом забезпечення за яким є нерухоме майно: нежитлові будівлі «Свиноферми» загальною площею 41 761, 83 кв. м., що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Нове, вул. Степова, 1 -а, заставною вартістю 11 099 000, 00 гривень без ПДВ (договір про внесення змін та доповнень № 2 від 31.03.2014).

Загальна вартість нерухомого майна боржника, обтяженого іпотекою в забезпечення за вказаним кредитним договором становить 21 463 000, 00 гривень.

Як наслідок, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника.

Норми права, якими керувався суд при постановленні ухвали.

Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є кредитними договорами, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань, згідно зі статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (частина 2 статті 1056 - 1 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Сторони в договорі погодили розміри процентів за користування кредитом на підставі якого позивачем правомірно обраховано суму заборгованості по сплаті процентів.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як вказує частина 1 статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Боржник порушив взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту за договорами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється.

Щодо вимог за кредитним договором № 4/11/к від 07.09.2011 суд зазначає, що сторонами пунктом 1.3.2. цього договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 7 від 31.03.2014) погоджено термін повернення кредиту, а саме: по 06.03.2015. Таким чином, з 07.03.2015 боржник мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги кредитором сплатити заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси банку забезпечені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладене в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Разом із цим, 21.07.2019 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та ТОВ "Крамниця господаря" укладено договір поруки № 1, відповідно до умов якого ТОВ "Крамниця господаря" частково поручилося перед кредитором в сумі що не перевищує 2 600 000, 00 гривень за виконання Приватним акціонерним товариством "Агро-Союз" зобов`язань по кредитному договору № 4/11/к від 07.09.2011 щодо повернення суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитними коштами, а також комісії, штрафу та пені у розмірі і випадках, передбачених як кредитним договором так і договором поруки.

23.07.2019 ТОВ "Крамниця господаря" надано вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором № 4/11/к від 07.09.2011.

25.07.2019 ТОВ "Крамниця господаря" погашено частину прострочених процентів по кредитному договору № 4/11/к від 07.09.2011 в розмірі 2 600 000, 00 гривень. Даний факт підтверджено виписками по рахунках Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" відкритих Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк", копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Так, банк здійснив погашення прострочених процентів за користування кредитними коштами по кредитному договору № 4/11/к від 07.09.2011 (відповідно до черговості встановленої пунктом 3.7. кредитного договору).

В силу пункту 3.7. кредитного договору № 4/11/к від 07.09.2011, з підписанням цього договору, у відповідності із законодавством України, позичальник надає банку право самостійно приймати рішення щодо зміни черговості погашення заборгованості позичальника за цим договором. Погашення позичальником заборгованості кожної наступної черги повинне відбуватися виключно після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги.

Отже, сторонами погоджено, що банк має право самостійно зараховувати кошти, які направлені позичальником на погашення заборгованості: або згідно встановленої черговості або змінювати черговість погашення.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 4/11/к від 07.09.2011 станом на 30.06.2019 (з врахуванням останніх періодів нарахування процентів до місяця в якому відбулось погашення), борг по нарахованих процентах - 8 462 604, 38 гривень.

Таким чином, банк здійснив погашення прострочених процентів за користування кредитними коштами (а не по тілу кредиту або штрафних санкціях).

Загальний розмір грошових вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до боржника (за кредитним договором № 4/11/к від 07.09.2011) становить 19 264 061, 83 гривень.

Судом також взято до уваги рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3761/15 від 24.11.2015, оскільки відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, зі змісту статті 75 Господарського процесуального кодексу України можна зробити висновок, що однією з цілей цієї норми законодавець визначив, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Юридична визначеність вимагає дотримання принципу res judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. Відповідно до пункту 72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99): "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції (995_004), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів." Коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду (справи Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України").

Водночас, у відповідності до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 Цивільного кодексу України закріплено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно частини 1 статті 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини 1 статті 584 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 12 Закону України "Про заставу", у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина 2 статті 589 Цивільного кодексу України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

Відповідно до абзаців 1, 6 статті 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

У разі реалізації предмета застави у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодавцем відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абзац 5 статті 28 Закону України "Про заставу").

Щодо вимог за кредитним договором № 4/13/к від 23.04.2013, пунктом 1.3.2. кредитного договору № 4/13/к від 23.04.2013 (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 2 від 31.03.2014), сторонами погоджено, що позичальник (боржник) у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит в строки, зазначені в графіку по 22.02.2015. Отже, кінцевий термін погашення кредиту - 22.02.2015. Таким чином, з 23.02.2015 боржник мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги кредитором сплатити заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси банку забезпечені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладене в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Судом встановлено, що загальна сума боргу боржника за вказаним кредитним договором становить 31 551 509, 97 гривень, із них: 21 500 000, 00 гривень - основний борг, 9 141 328, 77 гривень - пеня за основним боргом (за період з 23.02.2015 по 02.12.2015), 612 473, 70 гривень - заборгованість по процентах, 267 707, 50 гривень - пеня за процентами.

У відповідності до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено окремі види застави.

В силу частини 1 статті 575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 5, 6, 7 статті 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (частина 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку").

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина 1 стаття 12 Закону України "Про іпотеку").

Частиною 2 статті 33 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Щодо вимог за договором поруки № 1/12/к/П-3 від 29.02.2012.

Так, 29.02.2012 між банком та боржником укладено договір поруки № 1/12/к/П-3, за умовами якого боржник виступив поручителем за належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз" своїх зобов`язань за кредитним договором № 1/12/к від 29.02.2012. Пунктом 1.3.2. кредитного договору № 1/12/к від 29.02.2012 (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 3 від 31.03.2014) сторони дійшли згоди, що позичальник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз") у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит в строки, зазначені в графіку по 27.02.2015 (кінцевий термін погашення кредиту). Відповідно до умов пункту 1.3. договору поруки № 1/12/к/П-3 від 29.02.2012 поручитель (боржник) відповідає за повернення заборгованості за договором (а саме: кредитним договором 1/12/к від 29.02.2012) в тому ж обсязі, що і позичальник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз") - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань в повному обсязі.

Тобто, розрахунок заборгованості за договором поруки відповідає розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відтак, у межах строку кредитування до 27.02.2015 боржник зобов`язаний повертати кредитору кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами в порядку, встановленому кредитним договором. Починаючи з 28.02.2015 боржник зобов`язаний незалежно від пред`явлення вимоги кредитором повернути заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси банку забезпечені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладене в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Таким чином, загальний розмір грошових вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" становить 57 643 531, 01 гривень (40 000 000, 00 гривень основного боргу, 16 707 945, 20 гривень - пеня за основним боргом (за період з 02.03.2015 по 02.12.2015), 650 958, 93 гривень - заборгованість по процентах, 284 626, 88 гривень - пеня за процентами (за період з 06.11.2014 по 02.12.2015).

Так, у відповідності до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель зобов`язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 Цивільного кодексу України).

До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання (стаття 556 Цивільного кодексу України).

Зі змісту зазначених норм випливає, що договір поруки не покладає на боржника якогось нового обов`язку, крім того, який він вже має перед кредитором по основному зобов`язанню, а лише створює ймовірність переходу прав та обов`язків останнього до поручителя у разі виконання ним зобов`язання, забезпеченого порукою.

Аналіз наведених норм, у їх взаємозв`язку свідчить, що порукою може бути забезпечене лише існуюче на момент укладення договору поруки основне зобов`язання, виконання якого і буде забезпечене в подальшому, укладеним договором поруки.

Судом встановлено, що всі грошові вимоги кредитора забезпечені заставою транспортних засобів та іпотекою нерухомого майна боржника.

Приписами частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про порушення справи про банкрутство боржника від 03.12.2015 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 08.12.2015 (№ 25954), кредитором заява подана до суду 06.01.2016 (проте заяву з грошовими вимогами до боржника вих. № 513021/1639/2015 від 29.12.2015 відправлено Укрпоштою 30.12.2015), тобто в строк встановлений статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, аналізуючи наведені вище норми права та беручи до уваги обставини справи, суд приходить до висновку що заяву (з врахуванням уточнень) Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання кредитором з вимогами до боржника на суму 130 633 659, 75 гривень слід задовольнити частково; визнати грошові вимоги в розмірі 2 436, 00 гривень, як вимоги першої черги та в розмірі 108 429 102, 81 гривень, як вимоги забезпечені заставою майна боржника; у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання кредитором з вимогами до боржника на суму 22 202 120, 94 гривень - відмовити.

Керуючись статтями 2, 9, 44, 45, 47, 64 Кодексу Закону України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву (з врахуванням уточнень) Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання кредитором з вимогами до боржника на суму 130 633 659, 75 гривень - задовольнити частково.

2. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" в розмірі 2 436, 00 гривень, як вимоги першої черги.

3. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Величку В. Ю. внести вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до реєстру вимог кредиторів боржника.

4. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" в розмірі 108 429 102, 81 гривень, як вимоги забезпечені заставою майна боржника.

5. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Величку В. Ю. окремо внести вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до реєстру вимог кредиторів боржника, які забезпечені заставою майна боржника і погашаються позачергово.

6. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання кредитором з вимогами до боржника на суму 22 202 120, 94 гривень - відмовити.

7. Дану ухвалу направити:

1) Ініціюючому кредитору: Компанії Naran advisory corporation (реєстраційний номер 156732, 60 пл. Маркет, а/с 364, м. Беліз, Беліз);

2) Боржнику: Приватному акціонерному товариству "Агро-Союз" (вул. Герцена, буд. 16 А, с. Майське, Синельниківський район, Дніпропетровська область, 52511);

3) Розпоряднику майна: Величку В. Ю. (АДРЕСА_1);

4) Кредитору: Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087; вул. Челюскіна, буд. 12, м. Дніпропетровськ, 49000).

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 06.11.2019.

9. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

10. Повний текст ухвали складено - 08.11.2019.

Суддя В. В. Михайлишин