ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року

м. Черкаси справа № 925/1118/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем Дяченко Т.В. за участю представників: позивача Пономаренко Ю.С. за довіреністю; відповідача - не з"явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" до територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області про стягнення 434169,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 434169,48 грн за поставлений природний газ по договору про закупівлю №01/11586/БО-18 від 23.01.2018.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що на виконання укладеного між сторонами договору поставки природного газу відповідач не виконав взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості придбаного та отриманого природного газу.

Відповідач у відзиві на позов не заперечував проти існуючої перед позивачем заборгованості пояснюючи те, що повноваження ТУ ДСА України у Черкаській області визначені Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та Положенням про територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, затвердженого Головою Державної судової адміністрації України від 25.09.2015.

Згідно з цими повноваженнями Територіальне управління здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Територіального управління та місцевих загальних судів Черкаської області.

У своїй діяльності Територіальне управління керується Бюджетним кодексом України, яким визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів).

Відповідач вказав, що за даними бухгалтерського обліку Територіального управління, замовником повністю виконані фінансові зобов`язання за Договором на суму 1 422 382,80 грн за постачання природного газу в обсязі 150,7 тис. куб.м.

Відповідач зазначив, що Територіальним управлінням було здійснено часткову оплату за поставлений у грудні 2018 року природний газ в обсязі 13,681 тис.куб.м на суму 175472,51 грн. Також, було здійснено оплату за поставлений у січні 2019 року природний газ в обсязі 19,63 тис.куб.м в розмірі 237051,80 грн, підтверджується платіжними дорученням від 27.12.2018 № 3747 та від 14.03.2019 №474.

Оскільки позивач у лютому та березні 2019 року продовжував постачання природного газу на об`єкти Територіального управління, то як вважає відповідач, Територіальне управління не мало підстав щодо перерахування ТОВ «Черкасигаз Збут» суму заборгованості в розмірі 434169,48 грн, оскільки остання не була передбачена Договором.

Відповідач звернув увагу суду на те, що з 01.08.2016 закупівля товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади здійснюється лише у відповідності до положень Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII. І за порушення вимог, установлених Законами щодо закупівель за державні кошти, замовники несуть відповідальність.

Відповідач у відзиві на позов просив суд розглядати справу у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Про дату, час і місце розгляду справи сторони були повідомлені судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» форми №119.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача боргу , що виник в результаті неналежного виконання умов договору постачання природного газу.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2018 між сторонами був укладений договір про закупівлю №01/11586/БО-18 (далі - Договір).

За умовами цього договору позивач (Постачальник) зобов`язався поставити відповідачу (Споживачу) природний газ (Газове паливо за кодом ДК 021:20-6) в 2018 році, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

П.2.3 цього Договору визначено, що фактичний обсяг поставки товару за цим Договором визначається на підставі актів прийому-передачі товару, які підписуються уповноваженими представниками обох сторін по закінченню місяця поставки, але не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним.

Розділом 4 Договору сторони визначили порядок та умови проведення розрахунків.

За умовами п.4.1 Договору, оплата за товар проводиться Споживачем виключно грошовими коштами (гривні), в наступному порядку: 100% вартості спожитого обсягу товару оплачується на підставі Акту приймання-передачі природного газу (за звітній місяць) до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Акт приймання-передачі природного газу за грудень поточного року надається до 20 грудня цього року.

Датою оплати Споживачем товару є дата надходження грошових коштів на рахунок Постачальника (п.4.2).

В період дії вказаного Договору між сторонами були укладені додаткові угоди, якими змінювалися обсяги та сума договору: № 12 від 31.12.2018; №14 від 25.01.2019; №15 від 31.03.2019.

Остаточна сума договору, згідно додаткової угоди №15 від 31.03.2015 до Договору, становила 1 422 370,80 грн.

На підставі Додаткової угоди № 12 від 31.12.2018 строк дії Договору сторони визначили до 31 березня 2019 року,

Протягом січня - березня 2019 року позивачем було передано 50156 куб м природного газу загальною вартістю 605683.86 грн., в т.ч. ПДВ, зокрема:

- в січні 2019 року -19670 куб. м на суму 237 534.92 грн. (по ціні за 1000 куб. м 12076.00 грн., згідно Додаткової угоди № 14 від 25.01.2019 до Договору):

- в лютому 2019 року -15895 куб. м. на суму 191 948.02 грн. (по ціні за 1000 куб. м 12076.00 грн., згідно Додаткової угоди № 14 від 25.01.2019 до Договору);

- в березні 2019 року - 14591 куб. м на суму 176200.92 грн. (по ціні за 1000 куб. м -12076,00 грн., згідно Додаткової угоди № 14 від 25.01.2019 до Договору).

Відповідач свої зобов`язання по оплаті поставленого у січні-березні 2019 року природного газу були виконані частково. Заборгованість відповідача склала 434 169,48 грн.

05.09.2019 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога за № 758/5 про сплату вище вказаної суми боргу.

Листом від 09.09.2019 №06-1401/19 відповідач визнав наявну заборгованість у розмірі 434169,48 грн., але оплата здійснена ним не була.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 526, 530, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Суд враховує, що відповідач у своїй діяльності керується Бюджетним кодексом України, яким визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів).

Бюджетне асигнування, це повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду. Після закінчення бюджетного періоду усі бюджетні призначення втрачають чинність.

Бюджетний період в Україні становить один календарний рік, який триває з 1 січня по 31 грудня одного року. Бюджетний період відповідає стадії виконання бюджету та охоплює період, на який затверджується бюджет, а за особливими обставинами - на інший період. Це положення будується на конституційній нормі (ст. 96 Конституції України), згідно з якою Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період із 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.

Судом встановлено, що господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору закупівлі №01/11586/БО-18 від 23.01.2018. Даний договір виходячи з його умов, є договором поставки.

Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином та поставив відповідачу природний газ на суму 1422370,80 грн.

Факт належного виконання позивачем договірних зобов`язань по вище зазначеному Договору підтверджується Актами приймання-передачі природного газу за період з січня по березень 2019 року, підписані повноважними особами та скріплені печатками установ.

Відповідачем факт належного виконання позивачем цього Договору не оспорюється.

Так, відповідачем здійснено було часткову оплату за поставлений у грудні 2018 р. природний газ в обсязі 13,681 тис.куб м на суму 175472,51 грн. Крім того, відповідачем здійснено було оплату за поставлений у січні 2019 р. природний газ в обсязі 19,63 тис.куб м в розмірі 237051,80 грн., що підтверджується платіжними документами.

Проте, позивач у лютому та березні 2019 р. продовжував постачання природного газу на об`єкти відповідача, а саме: 50156 куб м природного газу загальною вартістю 605683.86 грн., в т.ч. ПДВ, і за цей використаний природний газ розрахунки відповідачем не здійснені.

Таким чином, в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530, 692 ЦК України відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості поставленого природного газу належним чином не виконав, заборгувавши позивачу на час розгляду справи 434169,48 грн.

Суд приходить до переконання, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання умов вищевказаного Договору відповідач до суду не подав.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 434169,48 грн. боргу за поставлений позивачем природний газ по Договору про закупівлю №01/11586/БО-18 від 23.01.2018.

З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області (; вул.Гоголя,316, м.Черкаси,18015) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" (; вул. Максима Залізняка (Громова), буд. 142, м. Черкаси, 18001) 434 169,48 грн. (чотириста тридцять чотири тисячі сто шістдесят дев`ять грн. 48 коп.) та 6 512,54 грн. (шість тисяч п`ятсот дванадцять грн. 54 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.11.2019.

СУДДЯ К.І.Довгань