ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" листопада 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/670/19

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

розглянувши заяву акціонерного товариства "Таскомбанк", м. Київ про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, що належить ОСОБА_1 та про обмеження права виїзду ОСОБА_1 за межі України шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше, у даній справі

за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк», м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Мужієво Берегівський район

про стягнення 82468,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 12.11.2019 позовну заяву акціонерного товариства «Таскомбанк», м. Київ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , с. Мужієво Берегівський район про стягнення 82468,23 грн. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивачем разом із позовом подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб LDV модель 400 CONVOY 2005 року випуску номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та про обмеження права виїзду ОСОБА_1 за межі України шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

На обґрунтування вказаної заяви заявник стверджує про навмисне невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором; вважає боржника недобросовісним, стверджуючи, що він не відповідає на телефонні дзвінки та не реагує на письмові звернення банку.

Розглянувши дану заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Питання забезпечення позову, підстав його застосування та заходів врегульовано приписами Господарського процесуального кодексу України (ГПК України). Так, за змістом ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або порушення прав або інтересів заявника не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд, вирішуючи питання забезпечення позову за заявою позивача у даній справі констатує, що останній, наполягаючи на забезпеченні позову лише посилається на невиконання договірних обов`язків, наявність заборгованості та прострочення її сплати, що само по собі не є достатньою підставою для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як зазначив Вищий господарський суд України у постанові Пленуму № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи невиконання рішення суду відповідачем без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За змістом ст.ст. 73, 74, 77, 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин та приймаючи до уваги, що заявником не доведено також імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у даній справі в разі невжиття таких заходів, суд вважає відсутніми підстави для їх застосування, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб відповідача належить відмовити.

Суд, вирішуючи заяву позивача щодо обмеження права виїзду ОСОБА_1 за межі України шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше виходить з наступного.

Приписами процесуального закону - ст. 337 ГПК України - врегульовано питання тимчасового обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України, та встановлено, що таке може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується у порядку, визначеному цим кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Так, згідно ч.ч.3, 4 даної статті суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення; ухвала про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито виконавче провадження, яке суд розглядає без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, як вбачається з наведеного, заходи, про які клопоче позивач, можуть застосовуватися у випадку невиконання боржником судового рішення та на період до повного виконання такого судового рішення та за поданням державного або приватного виконавця. За таких обставин, оскільки клопотання подано не виконавцем судового рішення та за відсутності судового рішення у даній справі, належить відмовити у задоволенні клопотання позивача про обмеження права виїзду ОСОБА_1 за межі України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 79, 80, 136-140, 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, СУД ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви акціонерного товариства "Таскомбанк", м. Київ про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб LDV модель 400 CONVOY 2005 року випуску номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та про обмеження права виїзду ОСОБА_1 за межі України шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 08.11.2019 - та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України.

Суддя Ушак І.Г.