ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. Справа№ 910/6993/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 18.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 (повний текст рішення складено 06.08.2019 )

у справі № 910/6993/19 (головуючий суддя Турчина С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК"

до Дочірнього підприємства фірма "Екотехніка-М"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дочірне підприємство фірма "ЕКОТЕХНІКА-К",

про стягнення 146 787,77 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства фірма "Екотехніка-М" (далі - відповідач) про стягнення 146 787,77 грн., з яких 110 746,43 грн. основного боргу, 13134,61 грн. інфляційних втрат, 4 282,69 грн. 3% річних, 18 624,04 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на невиконання відповідачем зобов`язань за договором № 1509 від 01.09.2017 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг з організації транспортно-експедиторського обслуговування.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у позові відмовлено повністю.

Рішення суду обґрунтовано тим, що матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами договору транспортно-експедиторського обслуговування №1509 від 01.09.2017, а надані позивачем копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та копії міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) відповідачем не погоджувались, не підписувались та не приймались, у суду відсутні належні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості на підставі вказаного правочину, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), які долучені до матеріалів позовної заяви.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення їх доводів

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва, Товариство з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/6993/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що відомості зазначені у наданих скаржником актах наданих послуг, рахунках-фактури, банківських виписках, CMR та коносаментах співпадають із номерами контейнерів, які були отриманні відповідачем.

Скаржник стверджує, що конклюдентні дії відповідача у вигляді прийняття наданих скаржником послуг за договором №1509 від 01.09.2017 та часткової оплати наданих послуг, підтверджують погодження умов вказаного договору у повному обсязі, його визнання та свідчать про технічну помилку допущену ДП Фірма «Екотехніка- М» при отриманні вантажу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" зазначає, що відповідачем часткового перераховано грошові кошти у сумі 10 000 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок скаржника за надані послуги з організації транспортно-експедиторського обслуговування за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико- Щучинка, контейнер ZIMU1372526 та зберігання вказаного контейнера відповідно до договору №1509 від 01.09.2017, що підтверджується банківською випискою від 20.02.2018. Тобто, перерахування коштів свідчить про свідомі дії відповідача та визнання договору №1509 від 01.09.2017.

Апелянт вказує, що рахунки та акти за вересень 2017, які не були прийняті судом першої інстанції до уваги є належними та допустимими доказами, що підтверджують наявність відносин за договором №1509 від 01.09.2017 між скаржником та відповідачем, оскільки акти наданих послуг містять в собі підпис і печатку відповідача та були оплачені відповідачем у повному обсязі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 09.10.2019, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач вказує, що наданий позивачем договір транспортно-експедиторського обслуговування №1509 від 01.09.2017, копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та копії міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) відповідачем не погоджувались, не підписувались та не приймались. Дочірне підприємство фірма "Екотехніка-М" зазначає, що договір не існував та відповідач не користувався послугами позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2019 справу № 910/6993/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 прийнято справу до провадження, призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Дочірне підприємство фірма "Екотехніка-К", клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" про витребування доказів та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи № 910/6993/19 залишено без розгляду. Розгляд справи відкладено на 13.11.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 оголошено перерву до 18.11.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" про долучення до матеріалів справи документів залишено без розгляду.

Явка представників сторін

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 18.11.2019, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про оголошення перерви, наявною в матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, та враховуючи відсутність заперечень представників позивача та третьої особи про розгляд справи у його відсутність, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 18.11.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні апеляційної інстанції 18.11.2019 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.09.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" (експедитор) було підписано договір №1509 транспортно-експедиторського обслуговування (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору експедитор зобов`язується організовувати за рахунок замовника транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних вантажів і транзитних вантажів по території України та в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг замовнику за погодженням сторін.

Згідно з пунктом 1.2 договору умови поставки, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг експедитора, а також інші умови пов`язані з виконанням даного договору, встановлюється за погодженням сторін.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що на кожне конкретне перевезення клієнт надає експедитору письмову заявку, в якій вказує найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача та іншу необхідну інформацію, що стосується організації ТЕО.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що з грудня 2017 по лютий 2018 ТОВ "РА ЛОГІСТИК" надавало послуги ДП Фірма "Екотехніка - М" щодо перевезення та зберігання контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271, MEDU7074266 за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико-Щучинка відповідно до договору з організації транспортно-експедиторського обслуговування №1509 від 01.09.2017.

На підтвердження виконання умов договору позивач надав наступні документи:

- по контейнеру ZIMU1372526: виписку по рахунку від 27.12.2017, договір страхування № 228456-И акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000059 від 29.12.2017, акт про надання послуг від 31.12.2017;

- по контейнеру АМFU8655271: акт виконання робіт від 11.01.2018, договір страхування № 33878-СО від 12.01.2018, виписку по рахунку від 23.01.2018, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-0000010 від 30.01.2018.

- по контейнеру MEDU7074266: виписку по рахунку від 08.02.2018, виписку по рахунку від 19.02.2018, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000017 від 16.02.2018.

Також, позивач вказав, що підтвердженням належного виконання послуг є підписані та скріплені печаткою ДП Фірма "Екотехніка - М" міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR). При цьому, позивач зазначив, що міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR), які підтверджують факт поставки контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271, MEDU7074266 у місце розвантаження, містять технічну помилку, а саме: в графі п. 24 міститься печатка ДП Фірма "Екотехніка - К" замість печатки ДП Фірма "Екотехніка - М" та вказана обставина пояснюється тим, що ТОВ "РА ЛОГІСТИК" надавало послуги з транспортно-експедиторського обслуговування на договірних основах ДП Фірма "Екотехніка - К" та ДП Фірма "Екотехніка - М". Жодних претензій стосовно неналежного поставлення контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271, MEDU7074266 у місце розвантаження від ДП Фірма "Екотехніка - М" на адресу ТОВ "РА ЛОГІСТИК" не надходило, що, на думку позивача, підтверджує факт виконання умов вищевказаного договору.

ТОВ "РА ЛОГІСТИК" виставило ДП Фірма "Екотехніка-М" наступні рахунки-фактури: №СФ-0000050 від 29.12.2017 на суму 36 415,32 грн. по контейнеру ZIMU1372526 (акт наданих послуг № ОУ-0000050 від 29.12.2017); № СФ-0000005 від 23.01.2018 на суму 37 890,19 грн. по контейнеру АМFU8655271 (акт наданих послуг №ОУ-0000005 від 23.01.2018); - № СФ-0000008 від 14.02.2018 на суму 46440,92 грн. по контейнеру MEDU7074266 ( акт наданих послуг №ОУ-0000008 від 14.02.2018).

20.02.2018 ДП Фірма "Екотехніка - М" здійснило часткове перерахування грошових коштів за наданні позивачем послуги з організації транспортно-експедиторського обслуговування за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико- Щучинка, контейнер ZIMU1372526 у сумі 10 000,00 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 та карткою по рахунку 361.

04.04.2019 позивачем направлено відповідачу претензію №1 від 02.04.2019 з вимогою сплатити протягом 5 календарних днів основну суму заборгованості, яка становить 110 746 грн. 43 коп. Проте, відповідач залишив вказану вимогу без уваги.

Звертаючись з позовними вимогами, позивач вказав, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за договором № 1509 від 01.09.2017 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг з організації транспортно-експедиторського обслуговування та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 110 746, 43 грн., 13 134,61 грн. інфляційних втрат, 4 282, 69 грн. 3% річних та 18 624,04 грн. пені.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 184 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (стаття 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Частинами 1-3 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Статтею 929 Цивільного кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з частиною 1 статті 930 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що договір транспортно-експедиторського обслуговування №1509 від 01.09.2017 не містить підпису та печатки ДП Фірма "Екотехніка - М".

Частинами 2, 3 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Проте, суд першої інстанції встановив, що у матеріалах справи відсутні докази направлення примірника договору транспортно-експедиторського обслуговування №1509 від 01.09.2017 на адресу відповідача або передання його уповноваженому представнику відповідача для подальшого оформлення. Тобто, позивачем не дотримано порядку укладення договорів, передбаченого статтею 181 Господарського кодексу України.

Отже, позивачем не надано докази, що підтверджують та доводять існування між сторонами договірних відносин, у тому числі й з урахуванням положень статті 207 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 933 Цивільного кодексу України клієнт зобов`язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов`язків, встановлених договором. Експедитор повинен повідомити клієнта про виявлені недоліки одержаної інформації, а в разі її неповноти - вимагати у клієнта необхідну додаткову інформацію. У разі ненадання клієнтом документів та необхідної інформації експедитор має право відкласти виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування до надання документів та інформації в повному обсязі.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази замовлення відповідачем у позивача послуг перевезення вантажу за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико-Щучинка за період з грудня 2017 по лютий 2018. Тобто, позивачем не доведено, що відповідач повідомив позивачу найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача та іншу необхідну інформацію для надавання послуг. Доказів погодження між сторонами вартості послуг також позивачем не надано.

Відтак, доказів погодження між сторонами умов надання транспортно-експедиторських послуг у період з грудня 2017 по лютий 2018 матеріали справи не містять.

На підтвердження виконання договору №1509 від 01.09.2017, позивач долучив до матеріалів справи копії міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що на вказаних копіях міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) у графі п. 24 "Груз получен" наявна печатка ДП фірма "Екотехніка-К" (третьої особи), а не відповідача - ДП фірма "Екотехніка -М" та підпис невідомої особи.

У позовній та апеляційній заявах позивач вказав, що в п. 24 міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) міститься технічна помилка.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання вказаного твердження позивача безпідставним, оскільки проставлення печатки про отримання вантажу іншою юридичною особою, не може свідчити про технічну помилку, у зв`язку з тим, що кожна юридична особа має власну печатку. ДП фірма "Екотехніка - К" та ДП фірма "Екотехніка -М" є різними юридичними особами, зареєстрованими за різними юридичними адресами, кожна з яких має власні печатки. Тобто, проставлення печатки ДП фірма "Екотехніка - К" на міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) не являється доказом отримання вантажу саме відповідачем (ДП фірма "Екотехніка -М").

Крім того, позивач долучив до матеріалів справи акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000050 від 29.12.2017, № ОУ-0000005 від 23.01.2018, № ОУ-0000008 від 14.02.2018, проте суд не приймає вказані докази як належні та допустимі, оскільки акти не містять підписів зі сторони відповідача, а тому відсутні правові підстави вважати, що зазначені в них послуги прийняті відповідачем.

Стосовно посилань позивача про підтвердження відповідачем умов договору №1509 від 01.09.2017 шляхом здійснення часткової оплати, правомірно відхилено місцевим господарським судом, оскільки здійснення часткової оплати не свідчить про те, що відповідач погодився зі всіма істотними умовами саме наданого позивачем примірника договору № 1509 від 01.09.2017.

Більш того, відповідно до письмових пояснень відповідача, бухгалтер перерахував вказані кошти помилково та відповідач має намір звертатися до суду за поверненням помилково перерахованих коштів.

Також, надані позивачем акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за вересень 2017 не беруться до уваги при вирішенні спору, оскільки не стосуються спірного періоду у даній справі.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що відомості зазначені у долучених позивачем актах наданих послуг, рахунках-фактури, банківських виписках, CMR співпадають із номерами посталених контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271 та MEDU7074266, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки надані документи не підтверджують здійснення транспорно-експедиторського обслуговування саме за замоленням ДП фірма "Екотехніка -М".

Згідно з частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами договору транспортно-експедиторського обслуговування №1509 від 01.09.2017, а надані позивачем копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та копії міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) відповідачем не погоджувались, не підписувались та не приймались, тому суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність належних правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості на підставі вказаного правочину, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стосовно посилань відповідача у відзиві на позовну заяву про пропуск позивачем строків позовної давності, суд першої інстанції вказав наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання.

Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Зважаючи на те, що судом встановлено необґрунтованість позовних вимог, то позов не підлягає задоволенню саме з вказаних підстав, а тому заявлена відповідачем заява про застосування позовної давності розгляду не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

На переконання колегії суддів, місцевий, місцевий господарський суд правильно зазначив, що, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду, не порушено відповідачем, то позовні вимоги про стягнення 146 787,77 грн. не підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/6993/19 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/6993/19 слід залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/6993/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/6993/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК".

4. Матеріали справи №910/6993/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.11.2019.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун