РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019Справа № 910/10443/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестерра»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Представники:

від позивача: Старовойтова Д.А.;

від відповідача: Шевченко М.М.;

від третьої особи: Горецька М .В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" (далі-відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором Іпотеки від 15.04.2019, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., за реєстровим №1642, а саме на: нежилий будинок - будівля заводу літера "А", нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 17 , загальною площею 9827,5 кв. м., що знаходиться у власності Іпотекодавця і належить йому на підставі: лист, серія та номер: б/н, виданий 13.12.2018 р., видавник: ТОВ "ФІРМА "ВІСМАР", Акт приймання-передачі Нерухомого майна до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕСТЕРРА", серія та номер №1, виданий 12.12.2018 р., видавник ТОВ "СИНЕРГІЯ ЛТД", ТОВ "БІЗНЕСТЕРРА", Рішення учасника, серія та номер 12/12, виданий 12.12.2018 р., видавник Товариство з обмеженою відповідальністю "СИНЕРГІЯ ЛТД", Рішення засновника, серія та номер: №01, виданий 07.12.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕСТЕРРА", право власності зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком А.В. 13.12.2018 р., індексний номер витягу 149463631, номер запису про право власності: 29437180, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 0 в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" за договором позики №12/02-19-ФД від 12.02.2019, розмір якої становить 4 500 000, 00 гри., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеного на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" своїх зобов`язань за договором позики № 12/02-19-ФД (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) від 12.02.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" набуло право на задоволення грошових вимог за рахунок предмету іпотеки відповідно до договору іпотеки від 15.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" - залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду письмові обгрунтовані пояснення з посиланням на відповідні докази, з урахуванням викладеного у даній ухвалі, щодо змісту позовних вимог саме до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво".

14.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, разом з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем та відповідна редакція позовної заяви, в якому позивач просить суд залучити належним відповідачем у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕСТЕРРА" та залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" до участі у справі, в якості третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.09.2019. Зокрема, замінено первісного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" належним відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнестерра». Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво".

11.09.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заяву про визнання позову, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" у повному обсязі.

11.09.2019 позивач подав до суду заяву про повернення судового збору, в якій просить суд повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" з Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову у розмірі 33 750, 00 грн згідно платіжного доручення № 152 від 02.08.2019.

У судовому засіданні 12.09.2019 оголошено перерву до 10.10.2019.

09.10.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду третя особа подала письмові пояснення, в яких просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Судове засідання призначене на 10.10.2019 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Щербакова С.О. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 призначено підготовче судове засідання на 31.10.2019.

У цьому судовому засіданні позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача визнав позовні вимоги у повному обсязі про що подано відповідну заяву.

Представник третьої особи підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Враховуючи визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд з урахуванням положень ст. 185 ГПК України, ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 31.10.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвестиції» (далі - позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальне будівництво» (далі - позичальник) укладено договір позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) № 12/02-19-ФД умовами якого передбачено, що позикодавець надає позичальнику позику (безвідсоткову поворотну фінансову допомогу) в сумі 4 500 000,00 грн без ПДВ, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в обумовлений Договором строк.

Пунктом 1.3 договору позики визначено, що проценти за користування коштами не нараховуються.

Відповідно до п. 2.1 договору позики позикодавець зобов`язаний перерахувати позичальнику повністю або частинами суму позики, зазначеної в п. 1.1 договору, в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника.

Згідно з п. 2.2 договору позики (в редакції додаткової угоди № 2 від 28.02.2019) позикодавець має право вимагати дострокове повернення суми позики в повному обсязі у випадку існуючої заборгованості відповідно до графіку погашення заборгованості.

У відповідності до п. 2.4 договору позики (в редакції додаткової угоди № 1 від 14.03.2019) позичальник зобов`язаний повернути суму отриманої позики позикодавцю не пізніше 31.12.2021 з дотриманням графіку погашення заборгованості відповідно до додатку № 1 до цього договору.

Даний договір набирає чинність (є укладеним) з моменту передання позикодавцем суми позики позичальнику шляхом перерахування відповідних коштів на його поточний банківський рахунок. Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 7.3 договору позики).

Додатком № 1 до договору позики № 12/02-19-ФД від 12.02.2019 сторони договору погодили графік погашення заборгованості.

Як підтверджується матеріалами справи, а саме платіжними дорученнями № 41 від 12.02.2019, № 44 від 14.02.2019, № 45 від 21.02.2019, № 47 від 22.02.2019, № 54 від 25.02.2019, № 56 від 26.02.2019, № 68 від 13.03.2019, № 31 від 14.03.2019, позивачем були виконані зобов`язання за договором позики № 12/02-19-ФД від 12.02.2019 належним чином та видано третій особі кредит у сумі 4 500 000, 00 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальне будівництво», за договором позики № 12/02-19-ФД від 12.02.2019 (далі - договір позики або основний договір) 15.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвестиції» (далі- іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнестерра» (далі - іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., який забезпечує всі вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем (боржником) кожного і всіх його грошових зобов`язань за договором позики № 12/02-19-ФД (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) від 12.02.2019, та усіма додатковими договорами про внесення змін та доповнень до зазначеного договору позики, що існують або виникають у майбутньому, укладеними між іпотекодержателем та боржником (далі - забезпечені вимоги або основне зобов`язання або основний договір), включаючи, але не обмежуючись, наступні зобов`язання: грошове зобов`язання з погашення позики (повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) у розмірі 4 500 000, 00 грн у безготівковому порядку (шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позикодавця) та в строк - не пізніше 31.12.2021.

Згідно з п. 1.1.4 договору іпотеки невиконання основного зобов`язання повністю або частково є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 1.3. договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань за основним зобов`язанням іпотекодавець передає в іпотеку об`єкт нерухомого майна, а саме: нежилий будинок - будівля заводу «літера А», нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 17, опис об`єкта: загальною площею 9827,5 кв. м., що є власністю Іпотекодавця і належить йому на підставі: Лист, серія та номер: б/н, виданий 13.12.2018 р., видавник: ТОВ "ФІРМА "ВІСМАР", Акт приймання-передачі Нерухомого майна до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕСТЕРРА", серія та номер №1, виданий 12.12.2018 р., видавник ТОВ "СИНЕРГІЯ ЛТД", ТОВ "БІЗНЕСТЕРРА", Рішення учасника, серія та номер 12/12, виданий 12.12.2018 р., видавник Товариство з обмеженою відповідальністю "СИНЕРГІЯ ЛТД", Рішення засновника, серія та номер: №01, виданий 07.12.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕСТЕРРА", право власності зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком А.В. 13.12.2018 р., індексний номер витягу 149463631, номер запису про право власності: 29437180, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 0 (далі - предмет іпотеки).

Згідно з п. 2.1 договору іпотеки, сторони оцінюють предмет іпотеки в сумі 9 900 000,00 грн без ПДВ.

У відповідності до п. 5.2 договору іпотеки, у разі порушення основного зобов`язання або умов цього Договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотек у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку, вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.3. договору іпотеки, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя:

- На підставі рішення суду;

- На підставі виконавчого напису нотаріуса;

- Шляхом позасудового врегулювання згідно з застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому Договорі (і наявність якого не вимагає окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя) шляхом набуття права на Предмет іпотеки або шляхом продажу Предмета іпотеки будь-якій особі.

Згідно з п. 5.3. договору право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю.

За змістом п. 5.3.2, .п.п. 5.3.2.2 договору іпотеки, застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що має силу договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Невиконання боржником повністю або частково основного зобов`язання та/або настання випадків, зазначених в п.4.1. цього договору, є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, але не обмежуючись, шляхом позасудового врегулювання. Згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що має силу договору про задоволення вимог іпотекодержателя, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги, зокрема, у наступний спосіб (на власний вибір Іпотекодержателя): зокрема продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, яка буде потрібна для повного погашення за основним зобов`язанням.

Судом встановлено, що третя особа неналежним чином виконувала свої зобов`язання за вказаним договором позики, в результаті чого за нею утворилась заборгованість за договором яка станом на 01.07.2019 складає 4 500 000, 00 грн

У зв`язку з чим, позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестерра» направлялись вимоги №20/1 від 01.07.2019, в яких позивач вимагав достроково виконати основне зобов`язання протягом 30-денного строку з дати отримання даної вимоги та у випадку невиконання позивач в судовому порядку здійснить звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується описами вкладення у цінні листи та копіями фіскальних чеків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнестерра» на вищезазначені вимоги відповіді не надали, заборгованість не погасили.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" своїх зобов`язань за договором позики, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" набуло право на задоволення грошових вимог за рахунок предмету іпотеки відповідно до Іпотечного договору від 15.04.2019.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

На підтвердження виконання позивачем зобов`язань за договором позики № 12/02-19-ФД від 12.02.2019 позивачем надані платіжні доручення № 41 від 12.02.2019, № 44 від 14.02.2019, № 45 від 21.02.2019, № 47 від 22.02.2019, № 54 від 25.02.2019, № 56 від 26.02.2019, № 68 від 13.03.2019, № 31 від 14.03.2019.

Листами №10 від 12.02.2019, №11/1 від 14.02.2019, №12/1 від 21.02.2019, №13/1 від 22.02.2019, 17/1 від 13.03.2019, 15/1 від 26.02.2019, 18/1 від 14.03.2019 позивач повідомив третю особу про наявність помилок у призначенні платежу в платіжних дорученнях, та просив вважати вірним призначення платежу: «Поворотна безвідсоткова фінансова допомога. Зг.дог. №12/02-19-ФД від 12.02.2019р. Без ПДВ».

Відповідно до п. 2.4 договору позики (в редакції додаткової угоди № 1 від 14.03.2019) позичальник зобов`язаний повернути суму отриманої позики позикодавцю не пізніше 31.12.2021 з дотриманням графіку погашення заборгованості відповідно до додатку № 1 до цього договору.

Згідно з п. 2.2 договору позики (в редакції додаткової угоди № 2 від 28.02.2019) позикодавець має право вимагати дострокове повернення суми позики в повному обсязі у випадку існуючої заборгованості відповідно до графіку погашення заборгованості.

Проте, третя особа неналежним чином виконувала свої зобов`язання за вказаним договором позики, в результаті чого за нею утворилась заборгованість за договором, яка станом на 01.07.2019 складає 4 500 000, 00 грн.

Тож, як встановлено судом, в забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальне будівництво», за договором позики № 12/02-19-ФД від 12.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будінвестиції» (далі- іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнестерра» (далі - іпотекодавець) укладено договір іпотеки від 15.04.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека, відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Так, відповідно до статті 33 Закону України «Про іпетоку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Пунктом 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, у разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається у первісному обсязі.

Згідно з п. 5.2 договору іпотеки, у разі порушення основного зобов`язання або умов цього Договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотек у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку, вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.3. договору іпотеки, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя:

- На підставі рішення суду;

- На підставі виконавчого напису нотаріуса;

- Шляхом позасудового врегулювання згідно з застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому Договорі (і наявність якого не вимагає окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя) шляхом набуття права на Предмет іпотеки або шляхом продажу Предмета іпотеки будь-якій особі.

Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю (п. 5.3.1. п. 5.3. договору).

Як зазначено судом вище, позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестерра» направлялись вимоги №20/1 від 01.07.2019, в яких позивач вимагав достроково виконати основне зобов`язання протягом 30-денного строку з дати отримання даної вимоги та у випадку невиконання позивач в судовому порядку здійснить звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується описами вкладення у цінні листи та копіями фіскальних чеків.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Разом з тим, п. 4.4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 листопада 2014 року N 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», встановлено, що вирішуючи спори про звернення стягнення на предмет іпотеки, господарські суди мають враховувати приписи статті 35 Закону України "Про іпотеку", якими передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Проте ненадіслання іпотекодержателем іпотекодавцю відповідної вимоги не виключає права іпотекодержателя на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав.

Відсутність попереднього повідомлення іпотекодавця не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя статті 35 Закону України "Про іпотеку").

Таким чином, у зв`язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" своїх зобов`язань за договором позики позивач набув право на задоволення грошових вимог за рахунок предмету іпотеки відповідно до Іпотечного договору від 15.04.2019.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

За змістом частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Разом із тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Так, Велика Палата Верхового Суду у своїй постанові від 21 березня 2018 року № 14-11цс18 дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Установивши, що позичальник порушив кредитні зобов`язання, допустив заборгованість, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення відкритих торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

При цьому, не зазначення ціни предмета іпотеки у грошовому виразі не є підставою для відмови у задоволенні законних вимог іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 372/3785/15-ц.

Разом з тим, відповідачем 11.09.2019 було подано заяву про визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд зазначає, що заява відповідача про визнання позову підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестерра» Шевченко М.М., який діє на підставі договору № 21/08/19 про надання професійної правничої допомоги від 21.08.2019 та має необхідні повноваження, при цьому заява не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тож, враховуючи те, що визнання відповідачем позову відповідає вимогам ст. 191 Господарського процесуального кодексу України та такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, позивачем подано заяву на підставі ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у якій позивач просив суд повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" з Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 33 750, 00 грн згідно платіжного доручення № 152 від 02.08.2019.

Відповідно до частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, приймаючи до уваги приписи статті 130 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 33 750, 00 грн. (50%).

При цьому, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, решта судового збору в сумі 33 750, 00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" задовольнити.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 15.04.2019, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., за реєстровим №1642, а саме: нежилий будинок - будівля заводу «літера А», нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 17, загальною площею 9827,5 кв. м., що знаходиться у власності Іпотекодавця і належить йому на підставі: лист, серія та номер: б/н, виданий 13.12.2018 р., видавник: ТОВ "ФІРМА "ВІСМАР", Акт приймання-передачі Нерухомого майна до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕСТЕРРА", серія та номер №1, виданий 12.12.2018 р., видавник ТОВ "СИНЕРГІЯ ЛТД", ТОВ "БІЗНЕСТЕРРА", Рішення учасника, серія та номер 12/12, виданий 12.12.2018 р., видавник Товариство з обмеженою відповідальністю "СИНЕРГІЯ ЛТД", Рішення засновника, серія та номер: №01, виданий 07.12.2018, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕСТЕРРА", право власності зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком А.В. 13.12.2018 р., індексний номер витягу 149463631, номер запису про право власності: 29437180, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 0 в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальне будівництво" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" за договором позики №12/02-19-ФД від 12.02.2019, розмір якої становить 4 500 000, 00 гри., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеного на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнестерра" (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 17-А; ідентифікаційний код - 42683588) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" (03022, м. Київ, вулиця Василя Жуковського, будинок 8; ідентифікаційний код - 32211441) 33 750 (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят) грн 00 коп. - судового збору.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінвестиції" (03022, м. Київ, вулиця Василя Жуковського, будинок 8; ідентифікаційний код - 32211441) судовий збір у розмірі 33 750 (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят) грн 00 коп. сплачений платіжним дорученням № 152 від 02.08.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 910/10443/19.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 11.11.2019.

Суддя Щербаков С.О.