ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. Справа №926/1137/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів Кравчук Н.М.

Плотніцького Б.Д.

Секретар судового засідання Андреюк Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області, вих. №05/3-1310-19 від 11.09.2019 (вх. №ЗАГС 01-05/3396/19 від 13.09.2019)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2019 (повний текст складено та підписано 27.08.2019)

у справі № 926/1137/19 (суддя Гушилик С.М.)

за позовом заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації, м. Кіцмань Чернівецької області

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз, м. Чернівці

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача :

1.Департамент фінансів Чернівецької обласної державної адміністрації, м.Чернівці,

2.Західний офіс Державної аудиторської служби, м. Львів

про стягнення коштів в сумі 2315857,02 грн.

За участю представників від:

прокурор: Макогон Ю.І.;

позивача: не з`явився;

відповідача: Зіньковська Н.В. представник;

третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з`явився;

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Заступник прокурора Чернівецької області звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз коштів в сумі 2 315 857,02 грн.

Підставою для звернення з позовом слугувало те, що на підставі договору про фінансування пільг та субсидій населенню на оплату газу від 29.01.2013 № 05/26 позивач, як розпорядник бюджетних коштів, здійснював розрахунки з відповідачем, як постачальником природного газу, по відшкодуванню пільг та субсидій, пов`язаних із споживанням природного газу населенням, відповідно до обсягів субсидій, затверджених місцевими бюджетами на поточний рік, отриманої субвенції з державного бюджету та пропорційно фактичній заборгованості перед постачальником. У зв`язку з анулюванням ліцензії ПАТ Чернівцігаз на здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з 01.07.2015 гарантованим постачальником природного газу для побутових споживачів на території Чернівецької області визначено ПАТ Чернівцігаз Збут, з яким позивач уклав договір № 64 від 13.08.2015 на відшкодування втрат, пов`язаних з наданням пільг та житлових субсидій населенню на постачання природного газу. Проте, незважаючи на припинення постачання природного газу відповідачем з 01.07.2015 та укладення договору з новим постачальником, позивач помилково продовжував сплачувати ПАТ Чернівцігаз кошти за надані населенню субсидії, в результаті чого за період з липня 2015 року по квітень 2016 року відповідачеві безпідставно перераховано кошти бюджету на загальну суму 2 3158 57,02 грн. Зазначене порушення зафіксоване в акті ревізії, яка проводилася Державною фінансовою інспекцією в Чернівецькій області, позивачеві направлено лист Держфінінспекції про усунення порушень., однак відповідач ці кошти не повернув, послуги на отриману суму не надав.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2019 у справі №926/1137/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації правомірно висунуто вимогу до відповідача про повернення коштів в сумі 2 315 857,02 грн., оскільки матеріалами справи підтверджено факт сплати позивачем коштів в сумі 2 315 857,02 грн. на рахунок відповідача та ненадання останнім послуг з постачання природного газу.

При цьому, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності у даному спорі, зазначивши, що позивачем було виявлено помилку в перерахуванні коштів в сумі 1 951 955,55 грн. в травні 2016 року, яку він намагався виправити та звернувся із претензією до ПАТ Чернівцігаз про повернення вказаної суми, точну суму невірно перерахованих відповідачу коштів було встановлено актом ревізії від 05.09.2016 №04-40/24, а з позовом у даній справі прокурор звернувся 25.04.2019, тобто в межах строку позовної давності. Окрім того, позивач звертався за захистом свого права у жовтні 2018 року, про що свідчить рішення Господарського суду Чернівецької області у справі №926/1584/18. Вказана обставина свідчить про переривання строку позовної давності.

Разом з тим, суд дійшов до висновку, що вимоги прокурора до відповідача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки звертаючись з даним позовом, прокурор не довів, що орган (Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації) уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності неналежно виконував свої функції щодо захисту своїх інтересів, а сама по собі відсутність у позивача коштів на сплату судового збору для подання апеляційної скарги на рішення у справі №926/1584/18 та відсутність коштів на сплату судового збору для подання іншого позову не є доказом неналежного виконання своїх обов`язків та не може бути розцінена судом як поважна причина нездійснення дій, направлених на захист інтересів держави.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Заступник прокурора Чернівецької області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2019 у справі №926/1137/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, Заступник прокурора Чернівецької області зазначає, що матеріалами справи підтверджено неналежне здійснення своїх повноважень органом, до компетенції якого віднесені повноваження по захисту порушених інтересів держави у спірних правовідносинах, що полягає в обранні Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації невірного способу судового захисту та відсутності наміру подальшої реалізації права на судовий захист, чим порушено інтереси держави, оскільки зайво витрачені кошти не повернуті у розпорядження держави. Враховуючи наведені обставини та наявність ризиків закінчення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, апелянт вважає, що судом зроблений хибний висновок про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

13.09.2019 ( в межах строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі) Заступник прокурора Чернівецької області подав до суду доповнення до апеляційної скарги, в якому зазначив, що висновок суду про відсутність підстав для звернення прокурора з позовом до суду свідчить про відсутність у прокурора процесуальної дієздатності та є підставою для залишення позову прокурора без розгляду відповідно до п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України, а не для відмови у задоволенні позову.

10.10.2019 до суду від Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз поступив відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2019 у справі №926/1137/19 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому, відповідач зазначає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень і прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду. Оскільки, звертаючись з позовом у даній справі, прокурор не довів, що Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації неналежно виконує свої обов`язки, відповідач погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №926/1137/19 розподілено до розгляду головуючому судді Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області на рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2019 у справі №926/1137/19.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 04.11.2019.

В судове засідання 04.11.2019 прибули прокурор та представник відповідача.

Позивач та треті особи участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

01.11.2019 до суду від Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації поступив лист, в якому позивач зазначив, що підтримує вимоги апеляційної скарги та просить розглянути справу без участі його представника.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та третіх осіб.

В судовому засіданні прокурор та представник відповідача підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі, доповненні до апеляційної скарги та у відзиві на апеляційну скаргу, висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши прокурора та представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2013 між Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації (Платник) і Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз (Постачальник) було укладено договір № 05/26 про фінансування пільг та субсидій населенню на оплату природного газу (далі договір про фінансування пільг), предметом якого є фінансування житлових субсидій на оплату природного газу населенню, а також фінансування пільг визначеним законодавством категоріям осіб.

Відповідно до п.1.2 договору про фінансування пільг ПАТ Чернівцігаз здійснює постачання природного газу населенню, а Управління праці та соціального захисту населення здійснює фінансування пільг та субсидій, пов`язаних із споживанням газу населенням, відповідно до обсягів субвенції, затверджених місцевими бюджетами на поточний рік, отриманої субвенції з державного бюджету та пропорційно фактичній заборгованості перед Постачальником.

За умовами п.п. 2.1.1, 2.1.2 договору про фінансування пільг ПАТ Чернівцігаз зобов`язалося реалізовувати в поточному році газ населенню, що має пільги і субсидії, в обсязі субвенцій, передбачених місцевими бюджетами на поточний рік, відповідно до списку пільговиків, що надаються Постачальнику Платником, та щомісячно до 25 числа місяця, що настає за звітним, надавати Платнику на паперових та електронних носіях розрахунки щодо сум наданих послуг за попередній місяць згідно з формою 2-пільга, а також складати з Платником акти звіряння з фактично спожитого природного газу згідно з формою 3-пільга до 10 числа наступного місяця за звітним.

Згідно з п.2.2.3 договору про фінансування пільг Платник, у свою чергу, зобов`язується здійснювати розрахунок щодо фінансування пільг шляхом перерахування Постачальнику попередньої оплати на кожний наступний місяць згідно з узгодженою сторонами договірною величиною споживання природного газу по попередній оплаті на поточний рік, що зазначена в додатку № 1 до договору, остаточний розрахунок здійснювати до 10 числа наступного місяця шляхом перерахування Постачальнику коштів на фінансування пільг відповідно до фактичної заборгованості перед Постачальником.

Пунктом 7 договору про фінансування пільг сторони погодили строк його дії з моменту його укладення з поширенням на відносини сторін, що склалися між ними з 01 січня 2013 р., та до 31 грудня 2013 року, а в частині відшкодування пільг та субсидій до їх повного здійснення. В разі, якщо за 10 днів до закінчення дії Договору жодна із сторін не подасть особистим рекомендованим листом іншій стороні письмову заяву про його припинення, цей Договір щорічно продовжується з 01 січня відповідного наступного року до 31 грудня відповідного наступного року, а відшкодування пільг та субсидій здійснюється відповідно до чинного законодавства України, що регламентує їх відшкодування у відповідному році.

Державною фінансовою інспекцією в Чернівецькій області (на даний час Управління Західного офісу Державної аудиторської служби в Чернівецькій області) було проведено ревізію в Управлінні праці та соціального захисту населення за період з 01.01.2014 року по 31.05.2016 року, за результатами якої складено акт від 05.09.2016 року №04-40/24 ревізії використання коштів, виділених з державного бюджету на компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2014 року по 31.05.2016 року, а також законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за 2014-2016 роки в Управлінні праці та соціального захисту населення Кіцманської райдержадміністрації, якою встановлено низку порушень.

Зокрема, ревізією встановлено, що Управлінням праці та соціального захисту населення було нараховано та перераховано на рахунок ПАТ Чернівцігаз за фактично не надані послуги з газопостачання громадянам, яким призначено субсидію, за опалювальний сезон з жовтня 2015 року по березень 2016 року кошти загального фонду державного бюджету на суму 2315857,02 грн. (КЕКВ 2730 Інші виплати населенню за КФК 090405 Субсидії населенню для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг).

В акті ревізії вказано, що постачання природного газу на території м. Кіцмань та сіл Кіцманського району Чернівецької області до липня 2015 року здійснювалося структурним підрозділом ПАТ Чернівцігаз Кіцманське УГГ, проте у зв`язку з анулюванням рішенням Національної комісії з регулювання ринків енергетики і комунальних послуг від 28 травня 2015 року № 1641 ліцензії, виданої ПАТ Чернівцігаз на здійснення господарської діяльності з постачання природного газу для побутових споживачів, що проживають в Чернівецькій області, гарантованим постачальником газу з 01 липня 2015 року призначено підприємство ТОВ Чернівцігаз Збут, з яким Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА уклало договір № 64 від 13.08.2015 року на відшкодування втрат, пов`язаних з наданням пільг та житлових субсидій населенню на постачання природного газу, проводило розрахунки за надані послуги по газопостачанню шляхом фінансування субсидій на оплату природного газу.

Відповідно до платіжних доручень Управління праці та соціального захисту населення і повідомлень фінансового управління Кіцманської РДА, централізовані розрахунки з ПАТ Чернівцігаз за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року проведено на загальну суму 2462966,70 грн., з яких 118203,24 грн. заборгованість, що обліковувалась станом на 01 жовтня 2015 року.

При цьому, як вбачається з акту ревізії, за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення нараховано субсидій, які були оплачені ПАТ Чернівцігаз, на загальну суму 2344763,46 грн., з яких 28906,44 грн. за послуги з газопостачання, надані до 01.07.2015 року, у тому числі в жовтні за травень-червень 2015 року на суму 22729,80 грн., у листопаді за травень-червень 4299,76 грн. та у грудні 2015 року 1876,85 грн. Решта коштів у розмірі 2315857,02 грн. перераховані ПАТ Чернівцігаз за послуги з газопостачання за опалювальний період з жовтня 2015 року по березень 2016 року коли відповідач не здійснював постачання природного газу споживачам населених пунктів Кіцманського району Чернівецької області.

У матеріалах справи в наявності двосторонні акти звірок звіряння розрахунків за надані населенню субсидії по природному газу між Кіцманським управлінням газового господарства Кіцманським УПСЗН станом на 01.07.2015р., 01.08.2015р., 01.10.2015р., 30.10.2015р., 01.12.2015р., 01.01.2015р., 01.02.2016р. 01.03.2016р. та 01.04.2016р., в яких відображено як розміри нарахованих субсидій за фактично спожитий в межах норм природний газ, так і суми здійсненого фінансування та розмір заборгованості позивача перед відповідачем за кожний звітний місяць.

Вказані розрахунки проводилися на підставі договору №1 газ/1-5 на проведення централізованих розрахунків за надані пільги та житлові субсидії населенню на оплату природного газу від 17.01.2013 року (далі договір №1газ/1-5), який був укладений між ПАТ Чернівцігаз та Головним фінансовим управлінням облдержадміністрації (.

Відповідно до договору №1газ/1-5 Головне фінансове управління Чернівецької облдержадміністрації (на час проведення розрахунків і на даний час Департамент фінансів Чернівецької обласної державної адміністрації) відповідно до делегованих районними державними адміністраціями та виконавчими органами міських рад (міст обласного значення (пункт 2.3) повноважень проводило централізовані розрахунки з ПАТ Чернівцігаз за надані пільги і житлові субсидії населенню на оплату природного газу, в тому числі по Кіцманському району Чернівецької області.

Строк дії договору №1газ/1-5 сторони встановили до 31.12.2013 року та визначено особливий порядок його продовження: у разі відсутності поданої однією із сторін особисто або рекомендованим листом іншій стороні письмової заяви про його припинення договір щорічно продовжується з 01 січня відповідного наступного року до 31 грудня відповідного наступного року, а відшкодування пільг та субсидій здійснюється відповідно до чинного законодавства України, що регламентує їх відшкодування у відповідному році (п.п. 7, 7.1 договору №1газ/1-5).

Сторонами договору №1газ/1-5 протягом оспорюваного періоду підписано ряд спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, а саме: №1642 від 20.07.2015р., №1986 від 21.09.2015р., №2238/у від 21.10.2015р., №2524 від 20.11.2015р., №2983 від 18.12.2015р., №647/у від 19.02.2016р., №648 від 19.02.2016р., №1046 від 21.03.2016р., №1388 від 22.04.2016р., відповідно до яких здійснювалися взаєморозрахунки за природний газ між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Чернівецькій області (Cторона №1), Департаментом фінансів Чернівецької облдержадміністрації (Сторона №2), ПАТ Чернівцігаз (Сторона №3) і НАК Нафтогаз України (Сторона остання) (т.1, а.с.222-235).

Співставленням даних актів звіряння розрахунків, спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ за участю ПАТ Чернівцігаз, зведених реєстрів на проведення розрахунків за природний газ з ПАТ Чернівцігаз по Чернівецькій області, повідомлень про здійснені централізовані проплати та платіжних доручень позивача про перерахування коштів ПАТ Чернівцігаз підтверджується сплата відповідачеві коштів на загальну суму 2315857,02 грн. за послуги з газопостачання за період після 01.07.2015 року, які останній не надавав.

Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації зверталось з позовом до Господарського суду Чернівецької області про стягнення з ПАТ Чернівцігаз коштів у сумі 2315857,02 грн., помилково перерахованих в рахунок оплати за поставлений природний газ.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2019 у справі №926/1584/18, яке набрало законної сили, встановлено факт сплати Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації коштів у сумі 2315857,02 грн. у період липня 2015 року по квітень 2016 року ПАТ Чернівцігаз та ненадання останнім послуг у цей період, однак відмовлено у задоволенні позову з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту.

З огляду на наведене, Заступник прокурора Чернівецької області звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом у даній справі.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення зобов`язань є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 625 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Судом встановлено, що 20.01.2013 між Управлінням праці і соціального захисту населення Кіцманської райдержадміністрації і ПАТ по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз було укладено договір №05/26 про фінансування пільг та субсидій населенню на оплату природного газу (договір про фінансування пільг), строком дії до 31.12.2013 року, а в частині відшкодування пільг та субсидій до їх повного здійснення за умовами якого ПАТ Чернівцігаз здійснювало постачання природного газу населенню, а Управління праці та соціального захисту населення здійснювало фінансування пільг та субсидій, пов`язаних із споживанням газу населенням, відповідно до обсягів субвенції, затверджених місцевими бюджетами на поточний рік, отриманої субвенції з державного бюджету та пропорційно фактичній заборгованості перед Постачальником.

Питання проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію за рахунок коштів бюджету врегульовано, зокрема, Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002р. №256 (далі Порядок №256), Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 (далі Порядок №20) та Порядком проведення взаєморозрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року №493/688 (далі Порядок №493/688).

Саме відповідно до вказаних нормативних актів відбувалися розрахунки з ПАТ Чернівцігаз за договором №05/26 про фінансування пільг та субсидій населенню на оплату природного газу від 29.01.2013 року та договором №1 газ/1-5 на проведення централізованих розрахунків за надані пільги та житлові субсидії населенню на оплату природного газу від 17.01.2013 року.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не заперечується, що у зв`язку з анулюванням рішенням Національної комісії з регулювання ринків енергетики і комунальних послуг від 28 травня 2015 року № 1641 ліцензії, виданої ПАТ Чернівцігаз на здійснення господарської діяльності з постачання природного газу для побутових споживачів, що проживають в Чернівецькій області, гарантованим постачальником газу з 01 липня 2015 року призначено підприємство ТОВ Чернівцігаз Збут, з яким Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА уклало договір № 64 від 13.08.2015 року на відшкодування втрат, пов`язаних з наданням пільг та житлових субсидій населенню на постачання природного газу, проводило розрахунки за надані послуги по газопостачанню шляхом фінансування субсидій на оплату природного газу.

Окрім того, наявними в матеріалах справи актом ревізії від 05.09.2016 року №04-40/24, двосторонніми актами звіряння розрахунків за надані населенню субсидії по природному газу між Кіцманським управлінням газового господарства Кіцманським УПСЗН, спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, платіжними дорученнями Управління праці та соціального захисту населення, платіжними дорученнями Управління праці та соціального захисту населення підтверджено факт перерахунку коштів у сумі 2315857,02 грн. у період липня 2015 року по квітень 2016 року ПАТ Чернівцігаз за надані пільги та житлові субсидії населенню на оплату природного газу за ненадані останнім послуги у цей період.

Вказані факти встановлені також рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2019 у справі №926/1584/18, яке набрало законної сили.

Окрім того, факт неправомірного перерахування коштів та ненадання послуг з газопостачання відповідачем також встановлений вироками Кіцманського районного суду у справах №718/172/18 від 21.03.2018 і №718/994/18 від 24.09.2018 відносно працівників Управління.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а у відповідності до ч.6 цієї ж статті вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність та обгрунтованість вимог про стягнення з ПАТ Чернівцігаз коштів у сумі 2315857,02 грн.

Разом з тим, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, оскільки відповідно до спільних протокольних рішень, суми коштів перераховувались протягом листопада 2015 року квітня 2016 року, останнє спільне протокольне рішення було підписано 22.04.2016 року, тобто це є останній день коли позивач довідався або мав довідатись про порушення свого права, в той самий час прокурор звернувся із позовом 25.04.2019 року, тобто після спливу трирічної позовної давності.

Прокурор заперечив проти такої заяви, посилаючись на те, що позивач про порушення свого права довідався лише в ході проведеної Державною фінансовою інспекцією в Чернівецькій області в Управлінні праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА ревізії використання коштів, виділених з державного бюджету та отримання відповідної вимоги про усунення допущених порушень.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 цього Кодексу про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 359/2012/15-ц, і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади.

Отже, якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-1852цс16 і Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц та від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, кошти, стягнення яких є предметом позову у даній справі, були перераховані відповідачу протягом листопада 2015 року квітня 2016 року, а суми коштів, що підлягали перерахуванню, визначались у відповідних спільних протокольних рішеннях, останнє з яких підписане 22.04.2016.

Оскільки, ліцензія ПАТ Чернівцігаз на здійснення господарської діяльності з постачання природного газу для побутових споживачів була анульована з 01 липня 2015 року, а 13.08.2015 Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА уклало з ТОВ Чернівцігаз Збут (новим постачальником природного газу) договір № 64 на відшкодування втрат, пов`язаних з наданням пільг та житлових субсидій населенню на постачання природного газу, колегія суддів вважає, що позивач міг і повинен був дізнатись про порушення свого права під час підписання спільних протокольних рішень та здійснення відповідних перерахунків ПАТ Чернівцігаз. Позивачем не доведено відсутності можливості дізнатись про порушення свого права до моменту проведення Державною фінансовою інспекцією в Чернівецькій області в Управлінні праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА ревізії.

Однак, відповідно до ч.2-3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2019 у справі №926/1584/18, у жовтні 2018 року Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації зверталось з позовом до Господарського суду Чернівецької області про стягнення з ПАТ Чернівцігаз коштів у сумі 2315857,02 грн.,. Вказане свідчить про переривання строків позовної давності.

Враховуючи наведене вище та те, що з позовом у даній справі прокурор звернувся 26.04.2019, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що строк позовної давності для звернення з позовом у даній справі не пропущений.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з огляду на відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації у даній справі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію.

"Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. При цьому, випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1,3 ст. 74 ГПК України).

Відтак, наявність підстав для звернення прокурора з позовом повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом з врахуванням зазначених прокурором обставин та поданих доказів.

Положенням про Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації у новій редакції, затвердженим розпорядженням районної державної адміністрації 05.03.2018 року №109 (далі Положення) позивач Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації (далі Управління праці та соціального захисту населення, позивач), є структурним підрозділом зі статусом юридичної особи публічного права Кіцманської райдержадміністрації, основним завданням якого є забезпечення реалізації державної соціальної політики на відповідній території у сфері соціального захисту населення (п.п. 1, 2, 4, 14 Положення).

Управління праці та соціального захисту населення виконує зокрема, такі функції: забезпечує ефективне і цільове використання відповідних бюджетних коштів, організовує в межах своєї компетенції роботу щодо надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та пільг на їх оплату, здійснює розрахунки з організаціями-надавачами послуг за надані пільги окремим категоріям громадян та призначені житлові субсидії населенню, здійснює контроль відповідно до чинного законодавства за цільовим використанням коштів, спрямованих на надання державних допомог та інших видів соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення» за рахунок субвенцій з державного бюджету головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть, зокрема, персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою та житлових субсидій населенню; здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктом 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення визначено керівників головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, обєднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі головні розпорядники коштів).

Підпунктом 10 пункту 5 статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головний розпорядник забезпечує організацію та ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової і бюджетної звітності у порядку, встановленому законодавством.

Відтак, Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації є головним розпорядником коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню та здійснює контроль за цільовим використанням коштів, а відтак є належним позивачем у даній справі.

Як вбачається з позовної заяви, прокурор обґрунтував необхідність подання позову у даній справі порушенням інтересів держави в бюджетній сфері, які полягають в ефективному використанні бюджетних коштів, дотримання цілей бюджетних асигнувань та призначень, неефективне та неправомірне використання бюджетних коштів порушує зазначені державні інтереси, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів.

При цьому, в обґрунтування необхідності захисту інтересів держави прокурор вказав на те, що Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації не повернуто в державний бюджет кошти в сумі 2 315 857,02 грн., сплачені відповідачу за неотримані послуги по газопостачанню, що свідчить про здійснення захисту інтересів держави неналежним чином та є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі вказаного органу.

На підтвердження неналежного виконання Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації своїх повноважень щодо захисту інтересів держави, прокурор зазначав, зокрема, що 05.09.2016 Державною фінансовою інспекцією в Чернівецькій області виявлені порушення, допущені Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації при використанні коштів, виділених з державного бюджету та надана вимога про їх усунення.

28.09.2018 ( після спливу дворічного терміну з моменту виявлення порушень) Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації подано позов про стягнення з ПАТ «Чернівцігаз» помилково сплачених коштів. Проте, через обрання для позову невірної правової підстави, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2019 у справі №926/1584/18 у задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення, Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації оскаржило, однак ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2019 апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з тим, що апелянт не сплатив судового збору за подання апеляційної скарги.

06.03.2019 Кіцманська районна державна адміністрація звернулась до керівника Кіцманської місцевої прокуратури з проханням звернутись до суду з апеляційною скаргою на рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2019 у справі №926/1584/18.

15.03.2019 керівником місцевої прокуратури надано відповідь про відсутність підстав для вжиття прокурором заходів представницького характеру на стадії апеляційного оскарження.

Крім того, на лист прокуратури Чернівецької області від 02.04.2019 з приводу вжиття Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації заходів щодо стягнення з відповідача помилково сплачених коштів, позивач надав відповідь від 04.04.2019, в якій зазначив про відсутність коштів для сплати судового збору та, як наслідок, відсутність можливості звернутись до суду з відповідним позовом.

Вказані листи долучені прокурором до позовної заяви.

Відтак, прокурор зазначив, що уповноважений орган, будучи наділеним відповідними повноваженнями із захисту інтересів держави, не вжив відповідних заходів для її захисту, допустивши неналежне виконання покладених на нього функцій, що свідчить про наявність підстав, визначених ЗУ «Про прокуратуру», для звернення прокурором до суду з позовом у даній справі.

З огляду на наведене, листом від 23.04.2019 заступник прокурора Чернівецької області, на виконання вимог ч.4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», повідомив позивача про здійснення представництва інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Чернівцігаз» коштів у розмірі 2 315 857,02 грн. та 26.04.2019 подав до суду відповідний позов.

Враховуючи викладені вище обставини в сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що прокурором обгрунтовано наявність підстав, передбачених ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», для звернення до суду з позовом у даній справі, що полягають у неналежному здійсненні уповноваженим органом - Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації захисту інтересів держави.

При цьому, суд враховує позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18, що незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи про неможливість самостійно звернутись до суду з позовом через відсутність коштів для сплати судового збору, сам факт незвернення до суду належного суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси, свідчить про те, що цей орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

З огляду на все викладене вище в сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2019 у справі №926/1137/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції покласти на відповідача в порядку ст.ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1) Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області задоволити.

2) Рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2019 у справі №926/1137/19 скасувати. Прийняти нове рішення.

3) Позов заступника прокурора Чернівецької області задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз (58009, м. Чернівці, вул. Винниченка,9А, ) на користь Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації (59300, Чернівецька область, м. Кіцмань, вул. Незалежності,83, , МФО 856135, р/р4224 в ГУ ДКСУ у Чернівецькій області) 2 315 857,02 грн.

4) Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз (58009, м. Чернівці, вул. Винниченка,9А, ) на користь Прокуратури Чернівецької області ( 58001, м. Чернівці, вул. М. Кордуби,21, ) 34 737,86 грн. судового збору за подання позову та 52 106,79 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити місцевому господарському суду видати наказ.

5) Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

5) Порядок і строк оскарження встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.11.2019