СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2019 р. Справа № 917/590/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д.,

без повідомлення учасників справи,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Полтавабудцентр" (вх.№2751 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.07.2019, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Тимощенко О.М., час проголошення рішення - не зазначено, дата складання повного тексту рішення - 18.07.2019, у справі №917/590/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ,

до Приватного підприємства "Полтавабудцентр", м. Полтава,

про стягнення 36 183, 92грн збитків

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до місцевого господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Полтавабудцентр" про стягнення 36 183, 92грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП "Полтавабудцентр" здійснювало роботи по поточному середньому ремонту автомобільної дороги О 26182 Хотин - Рукшин - Клішківці, внаслідок чого були пошкоджені підземна лінія електрозв`язку 20 метрів та кабель оптичний і телефонного зв`язку; відповідно до кошторису на відновлення ліній зв`язку, сума матеріальних збитків складає 36 183, 92грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.07.2019 позов задоволено повністю; стягнуто з Приватного підприємства "Полтавабудцентр" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 36 183, 92грн збитків та 1 921, 00грн витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходить із того, що позивачем належними і допустимими доказами доведено обставини, за якими внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягала у неналежному виконанні робіт, останнім завдано матеріальних збитків позивачу на суму 36 183, 92грн внаслідок пошкодження майна - кабельної лінії зв`язку.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при ухваленні рішення судом не було встановлено законність розташування каналізації електрозв`язку, так як при виконання очистки каналів для стоку води, Служба автомобільних доріг у Чернівецькій області повинна була надати відповідний лист-попередження щодо проходження каналізації електрозв`язку. Апелянт вважає надані позивачем довідки про вартість майна безпідставними.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Полтавабудцентр" на рішення Господарського суду Полтавської області від 18.07.2019 у справі №917/590/19 та постановлено здійснити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено позивачу строк до 10.10.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання позивачу; встановлено учасникам справи строк до 10.10.2019 для подання заяв і клопотань.

Згідно матеріалів справи, ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була відповідно до вимог чинного господарського процесуального законодавства надіслана учасникам справи; у матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення позивачу ухвали суду.

Ухвала апеляційного господарського суду від 23.09.2019 про відкриття провадження у справі була надіслана апелянту на зазначену ним в апеляційній скарзі і зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу: м. Полтава, вул. Лісозахисна, 14.

Однак, згідно відомостей з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта", поштове відправлення з трек-номером 759 з 26.09.2019 перебуває у точці видачі/доставки м. Полтави.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і не вручено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Судом апеляційної інстанції належним чином та у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України надіслано на адресу апелянта ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

При цьому, колегія суддів враховує висновки ЄСПЛ, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України").

У встановлений судом строк заяв і клопотань від учасників справи не надійшло.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача також не надійшло.

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В силу статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 27.09.2018 Хотинським ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області було зареєстроване кримінальне провадження №0000340 за частиною 1 статті 360 Кримінального кодексу України, по факту пошкодження підземної лінії електрозв`язку довжиною 20 метрів та кабелю оптичного і телефонного зв`язку, що спричинило ПАТ "Укртелеком" матеріальної шкоди та тимчасове припинення зв`язку для абонентів.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 24.09.2018 між Службою автомобільних доріг у Чернівецькій області та ПП "Полтавабудцентр" був укладений договір про закупівлю товару (робіт або послуг) за державні кошти №94 від 24.09.2018 з додатком. Згідно умов даного договору ПП "Полтавабудцентр" зобов`язувалось у 2018 році надати послуги по поточному середньому ремонту автомобільної дороги О 26182 Хотин-Рукшин-Клішківці на діяльнці 6+300-км 7+900 (пункт 1.1. договору).

В період часу з 20.09.2018 по 25.09.2018 по вул. Головній в с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області працівниками ПП "Полтавабудцентр" проводилися роботи важкою технікою по копанню водостічного рову вздовж дороги під час яких, було пошкоджено підземну лінію електрозв`язку 20 метрів та кабелю оптичного і телефонного зв`язку.

Даний факт підтверджується протоколом огляду місця події від 25.09.2018 року з додатками.

Довідками про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 26.09.2018 та від 27.09.2018, складеними позивачем, встановлено види та кількість пошкоджених кабелів.

Постановою від 22.11.2018 кримінальне провадження за відсутності умисного складу злочину було закрито, а копії матеріалів направлені до управління Держпраці у Полтавській області для проведення перевірки та прийняття рішення щодо неофіційної роботи ОСОБА_1 у ПП "Полтавабудцентр", який у складі інших працівників здійснював поточний ремонт дороги в с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області, під час якої було пошкоджено підземну лінію електрозв`язку позивача.

В ході інспекційного відвідування управління Держпраці у Полтавській області в ПП "Полтавабудцентр" було виявлено, що трудові відносини між відповідачем та гр. ОСОБА_1 з 30.08.2018 по грудень 2018 року не були оформленні належним чином, чим було порушено вимоги частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України в контексті допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу (копія листа держпраці №02-11/2219 від 02.04.2019 та акту від 04.02.2019р за №ПЛ3110/155/АВ).

За результатами заходу державного контролю, посадовій особі підприємства було видано припис про усунення виявлених порушень від 04.02.2019 №ПЛ3110/155/АВ/П.

Крім того, в ході проведеної перевірки було винесено постанову №ПЛЗ110/155/АВ/П/ТД-ФС від 15.02.2019 про накладення штрафу на ПП "Полтавабудцентр" у сумі 125 190, 00грн.

Відповідно до кошторису на відновлення лінії зв`язку після пориву в Хотинському районі 25.09.2018 та акту приймання виконаних будівельних робіт, загальна сума збитків, завданих внаслідок вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення складає 36 183, 92грн.

13.12.2018 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу за №10-19/50 від 13.12.2018 про сплату зазначеної вище суми матеріальної шкоди, однак, вимога залишена без задоволення, і сума матеріальної шкоди не відшкодована.

30.01.2019 позивачем було повторно надіслано відповідачу вимогу про добровільну сплату суми завданої підприємству матеріальної шкоди, однак дана вимога була повторно проігнорована відповідачем.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 36 183, 92грн матеріальних збитків.

Апеляційним господарським судом встановлено, що за умовами укладеного 24.09.2018 між Службою автомобільних доріг у Чернівецькій області та ПП "Полтавабудцентр" договору про закупівлю товару (робіт або послуг) за державні кошти, підрядник (відповідач) зобов`язався надати Службі автомобільних доріг у Чернівецькій області послуги, якість яких відповідає умовам ДБН В.2.3-4:2015 "Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина ІІ. Будівництво" та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 6.3.5. цього договору, підрядник зобов`язався забезпечувати на місці надання послуг вжиття необхідних заходів по техніці безпеки, пожежної безпеки і охорони такого місця.

В апеляційній скарзі апелянт підтверджує, що ПП "Полтавабудцентр" дійсно надавав послуги по поточному ремонту дороги О 26182 Хотин-Рукшин-Клішківці в с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області на підставі договору №94 від 24.09.2018.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Однак, як зазначає апелянт, зазначені роботи виконувались механізмами та технікою ТОВ "СПМК-17" під керуванням водіїв того ж підприємства на підставі договору про надання послуг дорожньо-будівельних машин та механізмів №15/01 від 15.01.2018.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження даних обставин.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в матеріалах справи міститься договір про надання послуг дорожньо-будівельних машин та механізмів №15/01 від 15.01.2018.

Однак, апеляційним господарським судом встановлено, що такого договору у матеріалах справи немає, про що свідчить, у тому числі, і відсутність зазначення в додатках до відзиву на позовну заяву і апеляційної скарги, що апелянтом для долучення до матеріалів справи додається копія договору про надання послуг дорожньо-будівельних машин та механізмів №15/01 від 15.01.2018.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

А за приписами статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає вірним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин, що роботи з поточного ремонту дороги виконувались механізмами та технікою ТОВ "СПМК-17" під керуванням водіїв того ж підприємства на підставі договору про надання послуг дорожньо-будівельних машин та механізмів №15/01 від 15.01.2018.

До того ж, згідно матеріалів справи, відповідно до інформації, яка опублікована на сайті публічних закупівель "ProZorro" переможцем по закупівлі "Поточний середній ремонт автомобільної дороги О26182 Хотин - Рукшин - Клішківців на ділянці км 6 + 300 - км 7 + 900(код за ДК 021:2015 (45233142-6 Ремонт доріг)" визнано ПП "Полтавабудцентр" та укладено договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти №94 від 24.09.2018; опубліковано інформаційну довідку від 08.08.2015 №85, за підписом директора ПП "Полтавабудцентр" ОСОБА_2 , згідно якої ПП "Полтавабудцентр" повідомляє, що не планує залучати до виконання робіт субпідрядників та зобов`язується виконувати/надавати роботи/послуги самостійно без залучення субпідрядних організацій.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта, що в наданому відзиві на позовну заяву ним було зазначено, що ПП "Полтавабудцентр" не було допущено ніяких порушень при виконанні робіт, оскільки свої доводи учасники справи мають підтверджувати належними і допустимими доказами, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях і доводах учасників справи, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при ухваленні рішення судом не було встановлено законність розташування каналізації електрозв`язку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що усі докази мають подавати учасники справи суду першої інстанції, а суд оцінює надані учасниками справи докази у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, сам відповідач мав надати суду докази в обґрунтування своїх доводів/припущень щодо законності розташування каналізації електрозв`язку на ділянці дороги, ремонт якої він здійснював.

В силу статті 74 Господарського процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання. Одночасно, для учасника господарських відносин, який потерпів від правопорушення, відшкодування збитків є способом захисту його прав та законних інтересів.

За приписом статті 22 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права.

Збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, слід з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому, слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (статті 623 Цивільного кодексу України) від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 Цивільного кодексу України). Як у випадку невиконання договору, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення збитків, завданих внаслідок пошкодження кабелю під час виконання відповідачем ремонту дороги, отже, даний спір підпадає під правове регулювання глави 82 Цивільного кодексу України.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України врегульовує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Однак, у спірних правовідносинах відповідач жодними належними і допустимими доказами не довів суду, що шкоду завдано не з його вини.

І про це обґрунтовано зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Матеріалами справи підтверджується і не спростовується апелянтом, що внаслідок проведення поточного середнього ремонту автомобільної дороги О 26182 Хотин-Рукшин-Клішківці було пошкоджено підземну лінію електрозв`язку 20 метрів та кабелю оптичного і телефонного зв`язку, належного позивачу.

Тобто, наявні збитки позивача.

Апелянт підтверджує, що він надавав послуги по поточному ремонту дороги О 26182 Хотин-Рукшин-Клішківці в с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області на підставі договору №94 від 24.09.2018.

І за умовами укладеного 24.09.2018 між Службою автомобільних доріг у Чернівецькій області та ПП "Полтавабудцентр" договору про закупівлю товару (робіт або послуг) за державні кошти, саме відповідач зобов`язався забезпечувати на місці надання послуг вжиття необхідних заходів по техніці безпеки, пожежної безпеки і охорони такого місця, чого відповідачем забезпечено не було.

Отже, наявна протиправна поведінка відповідача і причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача.

Доказів іншого в матеріалах справи не має, і апелянтом таких доказів суду не надано.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до пунктів 18 та 19 Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1996 за №135, зазначено, що підприємства, установи, організації та громадяни, які виконують поблизу охоронних зон ліній електрозв`язку на відстані менше ніж 25 метрів будь-які роботи (вибухові, кар`єрні, прокладання комунікацій, будівництво та реконструкцію тощо), внаслідок яких ці лінії може бути пошкоджено, зобов`язані сповіщати не пізніше ніж за три доби оператора телекомунікацій про час, місце виконання робіт і про порядок нагляду за їх виконанням, а також надавати за запитом оператора телекомунікацій витяг з планів робіт, списки робітників, залучених до виконання земляних робіт, довідку про нанесення кабельної лінії електрозв`язку на план-схему місця виконання робіт та сприяти оператору телекомунікацій в ознайомленні під розписку робітників, залучених до виконання земляних робіт в охоронних зонах ліній електрозв`язку, з цими Правилами.

Підприємства, установи, організації та громадяни, які проводять земляні роботи, у разі виявлення підземних кабелів, що не зазначені у технічній документації на ведення робіт, зобов`язані негайно припинити роботу поблизу виявлених кабелів, вжити заходів для їх збереження і сповістити про це найближчого оператора телекомунікацій.

Відповідачем не подано доказів додержання зазначених вимог, а тому, відповідно до пункту 24 Правил підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни, винні у невиконанні вимог цих Правил, а також у порушенні нормальної роботи ліній електрозв`язку, відшкодовують збитки операторам телекомунікацій і несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Отже, відповідачем не спростовано того, що пошкодження кабельної лінії зв`язку сталося не з вини відповідача.

Довідками про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 26.09.2018 на суму 5 333, 91грн та від 27.09.2018 на суму 994, 98грн, складеними позивачем встановлено види та кількість пошкоджених кабелів.

На підтвердження розміру завданих матеріальних збитків в сумі 36 183, 92грн позивачем надано суду кошторис на відновлення лінії зв`язку після пориву в Хотинському районі 25.09.2018 та акт приймання виконаних робіт від 26.09.2018.

Дослідивши надані позивачем докази в обґрунтування понесених збитків, суд апеляційної інстанції вважає їх належними і допустимими доказами, оскільки наданий позивачем кошторис містить детальний опис найменування робіт, які необхідно здійснити для відновлення лінії зв`язку після пориву, перелік матеріалів/обладнання, що не включені у вартість комплексу робіт.

Кошторис відповідає акту приймання виконаних робіт.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що надані позивачем довідки про вартість майна є безпідставними, оскільки такі доводи апелянта жодними доказами не підтверджені.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 18.07.2019 у справі №917/590/19 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Полтавабудцентр" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 18.07.2019 у справі №917/590/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза