УХВАЛА

про відмову в задоволені скарги

м. Київ

12.11.2019Справа № 10/264

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення 109 476,64 грн.

Щодо розгляду скарги № 06-1/1326 від 15.10.2019 року Комунального підприємства "Київпастранс"

Суддя Котков О.В.

Представники учасників процесу:

від позивача (стягувача) Твердохліб І.О. (адвокат);

від відповідача (скаржника, боржника) не з`явились;

від органу державної виконавчої служби Лозова А.І. (представник за довіреністю).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2011 року у справі № 10/264 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Комунального підприємства "Київпастранс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" грошові кошти: втрат від інфляції - 80 668,48 грн., 3% річних - 28 808,16 грн. та судові витрати в сумі - 1330,76 грн.

29.08.2011 року на виконання вищезазначеного рішення Господарського суду міста Києва видано відповідний наказ.

17.10.2019 року до Господарського суду міста Києва надійшла скарга № 06-1/1326 від 15.10.2019 року Комунального підприємства "Київпастранс" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лозової Анастасії Ігорівни, в якій скаржник просить суд:

- визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лозової Анастасії Ігорівни при списанні 03.10.2019 з розрахункового рахунку КП "Київпастранс" коштів у розмірі 110 807,40 грн. неправомірними;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Головного Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернути кошти у розмірі 110 807,40 грн. на розрахунковий рахунок Комунального підприємства "Київпастранс", а саме: р/р НОМЕР_1 у ТВБВ № 10026/0104 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", МФО 322669, .

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.10.2019 року вказану скаргу передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 року розгляд скарги № 06-1/1326 від 15.10.2019 року Комунального підприємства "Київпастранс" у справі № 10/264 призначено на 29.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 року розгляд скарги № 06-1/1326 від 15.10.2019 року Комунального підприємства "Київпастранс" у справі № 10/264 відкладено на 12.11.2019 року.

07.11.2019 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" надійшли заперечення на скаргу № 155 від 07.11.2019 року, в яких останній проти доводів, викладених у скарзі заперечує, з підстав того, що посилання скаржника на надмірне стягнення грошових коштів в цілому в сумі 428 380,00 грн., з яких 110 807,40 грн. за наказом Господарського суду міста Києва від 29.08.2011 року у справі № 10/264 є таким, що не відповідає дійсності, що встановлено у рішенні Господарського суду Кіровоградської області від 04.10.2019 року у справі № 910/6956/19.

В судовому засіданні 12.11.2019 року представник стягувача проти задоволення скарги заперечив та просив суд відмовити в її задоволенні. Державний виконавець проти задоволення скарги заперечив та просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник скаржника в судове засідання 12.11.2019 року не з`явився.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Комунального підприємства "Київпастранс" задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено обов`язковість виконання судових рішень, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу - це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Подана скарга мотивована тим, що наказ Господарського суду міста Києва від 29.08.2011 року у справі № 10/264 є виконаним у повному обсязі, однак 03.10.2019 року з розрахункового рахунку КП «Київпастранс» були списані кошти у розмірі 428 380,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 03.10.2019 року № , призначення платежу за яким: «стягнення згідно наказу Господарського суду міста Києва №30/18 від 13.03.2010, наказу Господарського суду міста Києва № 10/264 від 29.08.2011р.». На твердження скаржника, дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лозової Анастасії Ігорівни під час списання з рахунків підприємства коштів у розмірі 110 807,40 грн. є неправомірними.

Як вже було встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київпастранс" про стягнення грошових коштів в сумі 109 476,64 грн. з них за період з 17.03.2010р. по 24.05.2010р. втрат від інфляції - 3961,52 грн. та 3% річних - 5 527,52 грн. і за період з 18.11.2010р. по 29.04.2011р. втрат від інфляції - 76 706,96 грн. та 3% річних - 23 280,64 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.08.2011 року у справі № 10/264 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" задоволено повністю.

На виконання зазначеного рішення 29.08.2011 року Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

29 вересня 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві - Шмуйло Л.А. винесена постанова ВП № 28891097 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 10/264 від 29.08.2011 року про стягнення боргу в сумі 110 807,40 грн.

08.07.2016 року, з метою погашення заборгованості, між КП "Київпастранс" та TOB "Фірма Октан" було укладено договір про розстрочення заборгованості № 45.16-15, загальна сума якого по 10-ти виконавчим провадженням, в тому числі і по провадженню ВП № 28891097, становить 3 624 444,67 грн.

З матеріалів справи слідує, що протягом 2010-2012 років Господарським судом міста Києва на користь ТОВ "Фірма Октан" було винесено десять судових рішень, в яких КП "Київпастранс" є боржником та на виконання яких видано судові накази, які наразі перебувають на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, а саме: від 26.02.2010 року № 38/42 заборгованість за яким становить 1 610 503,83 грн., від 11.10.2010 року № 56/205 - 85 830,45 грн., від 06.03.2012 року № 1/44 - 151 388,55 грн., від 29.08.2011 року № 10/264 - 110 807,40 грн., від 08.02.2010 року № 13/529 - 69 028,06 грн., від 06.03.2012 року № 1/43 - 50 062,86 грн., від 03.06.2010 року № 42/138 - 100 646,80 грн., від 15.03.2010 року № 30/17 - 240 616,96 грн., від 15.03.2010 року № 30/16 - 887 987,16 грн., від 15.03.2010 року № 30/18 - 317 572,60 грн. Загальна сума боргу за вказаними наказами становить 3 624 444,67 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що КП "Київпастранс" на виконання умов договору про розстрочення заборгованості № 45.16-15 від 08.07.2016 року у період з 18.07.2016 року по 19.04.2017 року сплатило на користь стягувача грошові кошти у сумі 1 999 444,67 грн.

На думку скаржника, з урахуванням сплат здійснених ним в минулі періоди на користь ТОВ "Фірма Октан" за наказами: № 38/42, № 42/138, № 30/17, № 30/16 та сплат здійснених на виконання умов договору про розстрочення заборгованості № 45.16-15 від 08.07.2016 року, наказ Господарського суду міста Києва від 29.08.2011 року у справі № 10/264 є виконаним у повному обсязі.

У заперечення щодо доводів викладених у скарзі, державний виконавець посилається на те, що відповідно до договору про розстрочення заборгованості № 45.16-15 від 08.07.2016 року, боржник визнає повністю борг перед стягувачем по кожному з наказів № 38/42 від 26.02.2010 року, № 56/205 від 11.10.2010 року, № 1/44 від 06.03.2012 року, № 10/264 від 29.08.2011 року, № 13/529 від 08.02.2010 року, № 1/43 від 06.03.2012 року, № 42/138 від 03.06.2010 року, № 30/17 від 15.03.2010 року, № 30/16 від 15.03.2010 року та № 30/18 від 15.03.2010 року, загальна сума боргу за наказами становить 3 624 444,67 грн.

Згідно платіжних доручень від 18.07.2016 року № ДКП00092/1, від 15.08.2016 року № ДКП00494/1, від 19.09.2016 року № ДКП00903/1, від 24.10.2016 року № ДКП01177/1, від 14.11.2016 року № ДКП1418/1, від 15.11.2016 року № ДКП01429/1, від 18.11.2016 року № ДКП01496/1, від 19.12.2016 року № ДКП01899/1, від 04.01.2017 року № ДКП00013/1, від 06.02.2017 року № ДКП00277/1, від 17.03.2017 року № ДКП00609/1, від 20.03.2017 року № ДКП00623/1, від 03.04.2017 року № ДКП00740/1 та від 19.04.2017 року № ДКП00887/1 призначенням платежу зазначено договір про розстрочення боргу №45.6-15 від 08.07.2016 року. Загальна сума коштів, які перераховані стягувачу за цими платіжними дорученнями становить 1 999 444,67 грн.

На твердження державного виконавця, у зв`язку з тим, що у вищезазначених платіжних дорученнях призначенням платежу вказано договір про розстрочення боргу №45.6-15 від 08.07.2016, а не накази Господарського суду міста Києва, що перебувають на виконанні у відділі, та згідно вказаних платіжних доручень загальна сума коштів становить 1 999 444,67 грн., тоді як за договором про розстрочення боргу №45.6-15 від 08.07.2016 року сплаті підлягає заборгованість у розмірі 3 624 444,67 грн. Вказані обставини позбавляють можливості встановити в рахунок погашення якого саме наказу Господарського суду міста Києва перераховано зазначені кошти.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 04.10.2019 року у справі № 910/6956/19 за позовом Комунального підприємства "Київпастранс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач-Агро" про визнання зобов`язання, зазначеного у договорі про розстрочення заборгованості № 45.16-15 від 08.07.2016 року, виконаним у повному обсязі встановлено:

В ході розгляду спору судом встановлено, що на виконання умов Договору від 08.07.2016 самостійно позивачем було здійснено оплату в загальній сумі 1 999 444,67 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Згідно платіжного доручення № від 07.08.2019р. Головним територіальним управлянням, юстиції у м. Києві у примусовому порядку з відповідача було списано 1 380 362,34 грн.

Згідно платіжного доручення № від 30.08.2019р. Головним територіальним управлянням юстиції у м. Києві у примусовому порядку з відповідача було списано 693,12 грн.

Отже, в ході розгляду спору судом встановлено, що на виконання зобов`язань за договором від 08.07.2016 позивачем сплачено самостійно 1 999 444,67 грн. та у примусовому порядку після укладення такого договору списано Головним територіальним управлянням, юстиції ум. Києві 1 380 362,34 грн. та 693,12 грн., що у загальній сумі складає 3 380 500,13 грн.

Щодо сплати позивачем коштів, які не визнаються відповідачем, у розмірі 1 635 000,00 грн., сплату яких позивач підтверджує виписками з банку то суд критично оцінює вказані докази, оскільки Договір був укладений 08.07.2016, а наданні виписки із банку свідчать про сплату коштів у період 2011-2012 рр.

Твердження позивача, що ним помилково не було враховано суму сплаченого боргу в розмірі 1 635 000,00 грн. при укладанні Договору у зв`язку з відсутністю у його розпорядженні на той час документів, не спростовує факт наявності в нього зобов`язань за Договором від 08.07.2018р. та не звільняє позивача від повного виконання зобов`язань за таким Договором на умовах, погоджених сторонами під час його укладення.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку, що посилання позивача у позовній заяві на сплату заборгованості в сумі 1 635 000,00 грн. до укладення договору, на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 у справі №1/44, якою визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду м. Києва від 06.03.2012 №1/44 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 у справі №1/43, якою визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду м. Києва від 06.03.2012 №1/43 та посилання позивача на сплату позивачем боргу по наказам господарського суду міста Києва від 15.03.2010 № 30/18, від 29.08.2011 № 10/264, від 08.02.2010 № 13/529, від 11.10.2010 № 56/205, від 26.02.2010 №38/42 з огляду на зміну позивачем призначення платежу згідно листів позивача які, за доводами позивача направлялись відповідачу у період з 03.09.2018 по 07.09.2018, проте, доказів направлення таких листів суду не подано, не мають правового значення у даній справі.

Вимоги в частині визнання зобов`язання, зазначене у Договорі про розстрочення заборгованості від 08.07.2016 № 45.16-15 виконаним з підстав сплати позивачем коштів у сумі 1 625 000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Враховуючи зазначене, не надання позивачем до суду належних доказів, які б підтверджували повну сплату заборгованості за Договором, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання зобов`язання, зазначеного у Договорі про розстрочення заборгованості від 08.07.2016 № 45.16-15 виконаним частково, на суму 3 380 500,13 грн. Суд ще раз наголошує, що ця сума 3 380 500,13 грн. складається із коштів, сплачених позивачем самостійно в сумі 1 999 444,67 грн. та списаних у примусовому порядку Головним територіальним управлянням юстиції у м. Києві 1 380 362,34 грн. та 693,12 грн. після укладення такого договору.

Вимоги в частині визнання зобов`язання, зазначене у Договорі про розстрочення заборгованості від 08.07.2016 № 45.16-15 виконаним з підстав сплати позивачем коштів у сумі 1 625 000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Отже, вказані обставини свідчать про недоведеність обставин фактичного виконання в повному обсязі наказу Господарського суду міста Києва від 29.08.2011 року у справі № 10/264, а скаржник не довів наявності порушень своїх прав діями державного виконавця під час списання з рахунків скаржника коштів у розмірі 110 807,40 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд вважає, що доводи скаржника є безпідставними та юридично неспроможними, наведені скаржником обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду скарги, у зв`язку з чим скарга № 06-1/1326 від 15.10.2019 року Комунального підприємства "Київпастранс" у справі № 10/264 є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 233, 235, 255, 339, 342, 345 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги № 06-1/1326 від 15.10.2019 року Комунального підприємства "Київпастранс" у справі № 10/264 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 12 листопада 2019 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 20 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Котков