ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.19 Справа № 917/1733/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромет Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл- 4"

про стягнення 219485,47 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромет Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл- 4" про стягнення 219485,47 грн., у тому числі - 140000,00 грн. - основного боргу, 61906,84 грн. - пені, 5258,63 грн. - 3 % річних, 12320,00 грн. - інфляційних, згідно договору про надання поворотної фінансової допомоги № 173 від 19.08.2017р., а також 3292,28 грн. судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює повернення поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою суду від 07.10.2019 було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Зокрема було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов (а.с.2-3).

Ухвала від 07.10.2019р. була вручена відповідачу 09.10.2019р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.30). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 24.10.2019р.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.1).

За ухвалою суду від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі № 917/1733/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановлено строки для подачі заяв по суті справи (а.с.2-3).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК сторони суду не надали.

Заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження сторони суду не надали.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 08.10.2019р. (а.с.29-30).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.10.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеграл- 4" зареєстроване за адресою: вул. Котляревського, буд.22 Б, м. Полтава, 36020 (а.с.32-33).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євромет Груп" (позивачем) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл- 4" (відповідачем) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 173 від 19.08.2017р. (далі Договір, а.с.13-14).

Згідно п. 1.1. Договору позивач, як позичкодавець, надає позичальнику (відповідачу) поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п. 2.1. Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті країни в межах суми 300000,00грн. без ПДВ.

Згідно п. 2.2. Договору поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.

Згідно п. 3.1. Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 20 грудня 2017 року.

Згідно п.3.2. Договору повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку.

Додатковою угодою №1 від 19.12.2017 р. до Договору сторони внесли зміни в п.3.1. Договору та узгодили, що фінансова допомога підлягає поверненню до 30.06.2018р. (а.с.15).

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу фінансову допомогу на загальну суму 300000,00грн. Зазначене підтверджується платіжними дорученнями № 864 від 11.10.17р. на суму 200 000,00 грн., № 865 від 11.10.17р. на суму 100 000,00 грн. з призначенням платежу надання поворотної фінансової допомоги згідно договору №173 від 19.09.2017р. (а.с.35-36).

Відповідачем повернуто позивачу 160000,00грн. за платіжними дорученнями №631 від 15.05.2018р., №794 від 03.10.2018р., №943 від 18.12.2018р., №1055 від 12.03.2019р. (а.с.17-20).

Відповідач залишок фінансової допомоги у сумі 140000,00 не повернув.

Виходячи з визначення поворотної фінансової допомоги вона за своєю суттю є договором безпроцентної позики та регулюється нормами Цивільного кодексу України, в тому числі, параграф 1 глави 71.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1,3, ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними суду не надано.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного, сплати боргу чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 140000,00 грн. боргу з повернення фінансової допомоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення 61906,84 грн. пені на підставі п.4.1 Договору та ст.1050 ЦК України за період 01.07.2018 - 30.09.2019 у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

В п.4.1. Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за даним договором відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позов в частині стягнення 61906,84 грн. пені слід відхилити з огляду на наступне.

За ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Право чин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Стосовно спірних правовідносин законом розмір штрафних санкцій не встановлено, отже необхідною умовою їх нарахування та стягнення є визначення підстав сплати та розміру санкцій в договорі, укладеному між сторонами.

В договорі про надання поворотної фінансової допомоги № 173 від 19.08.2017р. сторони не передбачили відповідальності позичальника за несвоєчасне повернення грошових коштів у вигляді нарахування пені.

Отже, підстави для нарахування пені відсутні.

Крім того, за змістом ч.1 ст.1049 ЦК України розрізняються види такі позики як позика у вигляді грошових коштів та позика у вигляді речей, визначених родовими ознаками.

Предметом спірного Договору є позика у вигляді грошових коштів.

Отже, за ч.1 ст. 1050 ЦК України у разі несвоєчасного повернення суми позики позикодавець має право нарахувати суму згідно зі ст.625 ЦК України.

З огляду на викладене, у позові в частині стягнення 61906,84 грн. пені слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі цієї норми позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення 12320,00 грн. - інфляційних за період липень 2018 - серпень 2019р., та 5258,63грн. - 3% річних за період 01.07.2018-30.09.2019. Отже, позов цій частині підлягає задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 3292,28 грн. судового збору за платіжним дорученням від 30.09.2019р. № 4197 (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 2363,68 грн.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл - 4" (вул. Котляревського, буд.22Б, м. Полтава, 36020; ідентифікаційний код 40625702) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромет Груп" (вул. Велика Панасівська, буд.95, кім.10-12, м. Харків, 61017; ідентифікаційний код 41087601) 140000грн. 00коп. - основого боргу, 5258грн. 63 коп. - 3% річних, 12320грн. 00 коп. - інфляційних, 2363грн. 68 коп. - відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (через Господарський суд Полтавської області).

Дата складення повного судового рішення: 14.11.2019р.

Суддя Т. М. Безрук