ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року м. Дніпро Справа № 904/2634/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чус О.В.

розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року

у справі № 904/2634/19 (суддя - Мілєва І.В., м. Дніпро)

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 23 341,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 23 341,29 грн. пені та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. В решті позову відмовлено.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року у даній справі, в задоволенні позовних вимог відмовити, судові витрати відшкодувати за рахунок позивача.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Відповідач вимушений був поставити товар позивачу із порушенням строку, визначеного в Специфікації, через наявність підстав вважати, що покупець не виконає свого обов`язку щодо оплати товару у встановлений договором та специфікацією строк або виконає його в неповному обсязі. Обставиною, що дало відповідачу вважати, що позивач не виконає своє зобов`язання з оплати поставленого товару, було не повідомлення на сайті позивача, а сам факт арешту банківських рахунків позивача. Судом першої інстанції було необґрунтовано відхилено та не прийнято до уваги доводи (докази) відповідача про обставини, що мають значення для справи. Відповідач повідомляв суд про те, що мала місце несвоєчасна оплата товару, поставленого по договору. Скориставшись своїм правом, визначеним частиною 5 статті 692 Цивільного кодексу України та виходячи з положень цієї статті відповідач зупинив поставку товару за договором до повного належного виконання позивачем своїх зобов`язань по оплаті за вже поставлений товар. Таким чином, зупинення відповідачем поставок за договором, на думку відповідача, є правомірним та не може вважатися порушенням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару відповідно до умов договору та Специфікації. Право постачальника зупинити передання товару на підставі частини 3 статті 538 та частини 5 статті 692 Цивільного кодексу України ґрунтується безпосередньо на положеннях чинного законодавства, якими не передбачено обов`язкове повідомлення постачальником покупця про зупинення передання товару.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року - без змін. Позивач повністю заперечує щодо змісту і вимог апеляційної скарги, вважає доводи скаржника невмотивованими та такими, що не доводять підстав для задоволення апеляційної скарги. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, передбачені пунктами 5.1, 6.3.1 договору та пунктами 1-3 Специфікації щодо строку та обсягу поставки товару. В зв`язку з чим на підставі пункту 7.10 договору позивач правомірно нарахував відповідачу пеню. Враховуючи презумпцію свободи договору та укладаючи договір, сторони узгодили всі його істотні умови. Підписавши договір, відповідач як постачальник товару, погодився із строками поставки, підтвердив спроможність їх дотримання без будь-яких застережень, схвалив умови поставки товару та відповідальності сторін. На притримання (зупинення) передачі товару позивачу відповідач не мав права, оскільки відсутні правові підстави, а саме - договором не передбачений такий вид забезпечення виконання зобов`язання як притримання (зупинення) поставки товару. Господарський суд вмотивовано вважав безпідставними та необґрунтованими твердження відповідача, що він скористався визначеним частиною 5 статті 692 Цивільного кодексу України правом, направивши на адресу позивача листа від 04.09.2018 року про зупинення поставки товару за договором до повного виконання позивачем зобов`язань по оплаті за вже поставлений товар. Норми частини 3 статті 529 та частини 5 статті 692 Цивільного кодексу України, на думку позивача, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Відповідач зазначає, що на момент настання строку поставки спірного товару за договором, тобто станом на 07.09.2018 року, існували підстави для зупинення та затримання поставки товару. Однак, вже через 17-18 календарних днів (24.09.2018 - 25.09.2018 року) відповідач поставив позивачу спірний товар в повному обсязі, при цьому відповідач не вказує на обставини, що змінились в цей час та дали можливість відповідачу виконати свої зобов`язання (скасування арешту, розблокування роботи позивача, оплата заборгованості за раніше поставлений товар за договором тощо). Господарський суд дійшов правомірного висновку, що не вважає повідомлення на сайті позивача такими обставинами, які дають підстави вважати, що позивач не виконає своє зобов`язання з оплати поставленого товару. Судом першої інстанції правильно встановлено і сторонами не заперечується, що позивачем спірний товар оплачено в повному обсязі.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, постановлено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

09.07.2018 року між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп" (постачальник) було укладено договір поставки № УГВ9956/30-18 (надалі - договір).

Постачальник зобов`язується поставити покупцю металопрокат в асортименті (далі -товар), зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (пункт 1.1. договору).

Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару, строк поставки та загальна ціна договору вказується у специфікації (далі - Специфікація), яка є додатком № 1 до договору та є її невід`ємною частиною (пункт 1.2. договору).

Ціна цього договору вказується в Специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо постачальник є резидентом, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо постачальник є нерезидентом) (пункт 3.1. договору).

Загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в Специфікації до цього договору. У вартість товару включаються: митні витрати, понесені постачальником при митному оформленні товару у пункті відправки (застосовується, якщо постачальник не є резидентом України); витрати на пакування та навантаження; транспортні витрати відповідно до умов поставки, що зазначені у Специфікації до даного договору; витрати на отримання дозвільної документації (у випадку, якщо така вимагається); витрати пов`язані з отриманням сертифікату походження товару (застосовується, якщо постачальник є нерезидентом України) (пункт 3.2. договору).

Розрахунки проводяться шляхом: оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату (інвойсу) та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування на рахунок постачальника, на умовах зазначених у Специфікації або з урахуванням умов, передбачених пунктом 3.4. цього договору (пункт 4.1. договору).

Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації до цього договору (пункт 5.1. договору).

Обсяг поставки товару (кожної партії товару) визначається в рознарядках покупця та узгоджується до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в Розділі XIV даного договору (пункт 5.2. договору).

Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання покупцем) (пункт 5.3. договору).

По прибуттю товару в кінцевий пункт призначення його приймання проводиться безпосередньо вантажоотримувачем покупця (пункт 5.8. договору).

Передача та отримання товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту/актів приймання-передачі товару або видаткової/видаткових накладної/накладних. У випадку виявлення недоліків товару або товаросупровідної документації покупець має право не підписувати акт/акти прийманні-передачі товару або видаткову/видаткові накладну/накладні до усунення виявлених недоліків, а постачальник зобов`язаний усунути недоліки та оплатити документально-підтверджені витрати покупця, спричинені такими недоліками (пункт 5.9. договору).

Покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар; приймати поставлений товар, у разі відсутності зауважень, згідно з актом приймання-передачі товару або видатковою накладною (пункти 6.1.1., 6.1.2. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором (пункт 6.3.1. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (пункт 7.1. договору).

У разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у даному договорі, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару (пункт 7.10. договору).

Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо) (пункт 8.1. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності), і діє до повного виконання сторонами зобов`язань (пункт 10.1. договору).

До оплати постачальником штрафу, вказаного у п. 11.5 цього договору, покупець, на суму штрафу, має право притримати оплату за товар (п. 11.6. договору).

Сторонами підписано Специфікацію № 1 до договору, в якій визначено товар, що підлягає поставці (металопрокат) в загальній кількості 148,050 т на загальну суму 3 449 793,50 грн. з ПДВ. Умови поставки товару: DDP. Кінцеве місце призначення зазначено у пункті 10 цієї Специфікації. Допустиме відхилення ваги при поставці товару в межах +1 %/ - 5 % (пункт 2). Строк поставки товару: протягом 60 календарних днів з дати укладання договору (пункт 3). Умови та строки оплати: по факту поставки протягом 30 календарних днів (пункт 4).

Позивач посилається на те, що направив на електронну адресу відповідача рознарядку № 30/295 від 11.07.2018 року (а. с. 59), в якій повідомив про готовність прийняття товару (Металопрокат в асортименті) відповідно до договору поставки № УГВ 9956/30-18 від 09.07.2018 року. В якості доказу направлення на електронну поштову скриньку відповідача вказаної рознарядки позивач надав до суду скриншот екрану комп`ютера (а. с. 61).

Відповідно до пункту 3. Специфікації № 1 відповідач повинен був поставити позивачу товар у строк до 07.09.2018 року включно (09.07.2018 року + 60 календарних днів).

Позивач зазначає, що зобов`язання щодо поставки 92,985 т товару відповідачем виконано вчасно. Однак, товар відповідно до специфікації № 1 у кількості 55,07 т на загальну суму 1 405 528,88 грн. відповідачем поставлено несвоєчасно, на підтвердження чого позивач надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні: № 21664 від 24.09.2018 року про поставку товару на суму 552 648,66 грн. з ПДВ (а. с. 62); № 21799 від 25.09.2018 року про поставку товару на суму 490 553,30 грн. з ПДВ (а. с. 63); № 21781 від 25.09.2018 року про поставку товару на суму 362 326,92 грн. з ПДВ (а. с. 64).

Оскільки відповідачем було прострочено виконання зобов`язання з поставки товару, позивач відповідно до пункту 7.10. договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 23 341,36 грн.

Позивач стверджує, що з метою досудового врегулювання спору направив на адресу відповідача претензію № 30.1-017-9312 від 05.11.2018 року (а. с. 65), в якій вимагав сплатити пеню. Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до місцевого господарського суду.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4).

Відносини, які виникли між сторонами у даній справі на підставі договору є господарськими зобов`язаннями, тому відповідно до положень статей 4, 173-175 і частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до них мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 655 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина 1 статті 662 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (частина 1 статті 663 Цивільного кодексу України).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування (частина 1 статті 664 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Враховуючи пункт 3. Специфікації № 1 відповідач повинен був поставити позивачу товар у строк до 07.09.2018 року включно. Матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем строку поставки товару на загальну суму 1 405 528,88 грн.

В силу статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем обов`язку з поставки позивачу товару у встановлений договором строк, існують підстави для застосування встановленої договором та законодавством відповідальності.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача за порушення строку виконання зобов`язання з поставки товару за договором пеню в розмірі 23 341,36 грн.

Беручи до уваги, що свою потребу в замовленій у відповідача продукції позивач підтвердив рознарядкою, договір діє до повного виконання сторонами своїх договірних зобов`язань, обумовлених поставкою вказаної продукції, а відтак, нарахування позивачем штрафних санкцій за загальний період з 08.09.2018 року по 24.09.2018 року є правомірним.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача про стягнення пені у розмірі 23 341,29 грн.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 23 341,29 грн. є законними та обґрунтованими.

Щодо доводів відповідача стосовно наявності підстав для застосування до спірних правовідносин норм частини 3 статті 538 та частини 5 статті 692 Цивільного кодексу України колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, наявність підстав для притримання (зупинення) поставки товару відповідач обґрунтовує тим, що 20.08.2018 року на сайті позивача було опубліковане офіційне повідомлення про арешт рахунків позивача. У зв`язку з цим у відповідача виникли підстави вважати, що позивач не зможе виконати свої зобов`язання щодо оплати товару вчасно. З метою запобігання простроченню виконання сторонами своїх зобов`язань, визначених договором, відповідач направив на адресу позивача лист № 27/08 від 27.08.2018 року з проханням укласти додаткову угоду до договору про продовження строку поставки товару, визначеного в Специфікації, до 31 жовтня 2018 року. Позивач відповідь на цей лист не надав, додаткову угоду до договору про продовження строку поставки не підписав. 03.09.2018 року на сайті позивача було опубліковано ще одне повідомлення - про те, що робота позивача блокується та рахунки позивача залишаються заблокованими. Таким чином, відповідач вважав, що існують обставини для невиконання або неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором. Також відповідач посилався на несвоєчасну оплату позивачем за раніше поставлений товар за договором. Так, товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 21664 від 24.09.2018 року (строк оплати - до 24.10.2018 року включно) вартістю 552 648,66 грн., позивач оплатив 31.10.2018 року відповідно до платіжного доручення № 5241404 - 6 днів прострочення; товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 217781 від 25.09.2018 року (строк оплати - до 25.10.2018 року включно) вартістю 362 326,92 грн., позивач оплатив 31.10.2018 року відповідно до платіжного доручення № 5241404 - 5 днів прострочення; товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 21799 від 25.09.2018 року (строк оплати - до 25.10.2018 року включно) вартістю 490 553,30 грн., позивач оплатив 31.10.2018 року відповідно до платіжного доручення № 5241404 - 5 днів прострочення; товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 22193 від 01.10.2018 року (строк оплати - до 31.10.2018 року включно) вартістю 101 031,26 грн., позивач оплатив 15.11.2018 року відповідно до платіжного доручення № 5254257 -14 днів прострочення.

Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (частини 1-3 статті 538 Цивільного кодексу України).

Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (частина 5 статті 692 Цивільного кодексу України).

Відповідач належними і допустимими доказами не довів обставин, з якими він пов`язує наявність підстав для зупинення виконання своїх зобов`язань за договором поставки.

Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що посилання відповідача на те, що існували підстави для призупинення поставки товару, не спростовують встановленого судами факту неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, що не дає підстав для звільнення останнього від відповідальності, передбаченої умовами договору і чинним законодавством за таке порушення.

Із змісту повідомлення на сайті позивача вбачається, що "ухвалено рішення про примусове стягнення з Укргазвидобування понад 261 млн. грн. у зв`язку із порушенням ТОВ "Карпатигаз" як оператором за договором спільної діяльності своїх зобов`язань за договором лізингу перед ТОВ "Центр фінансового лізингу". Таким чином, Товариство продовжує зазнавати збитків від спільної діяльності в рамках договору з ТОВ "Карпатигаз" та компанією "Місен Енерпрайзес АБ", який було розірвано Арбітражним інститутом торгової палати Стокгольма 11.07.2018 року. Про це свідчить виконавче провадження відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.08.2018 року. Відповідну постанову було ухвалено відповідно до судового рішення через позов ТОВ "Центр фінансового лізингу" солідарно до всіх учасників договору спільної діяльності. Проте, станом на 20.08.2018 року арештовано лише рахунки Укргазвидобування..."

Суд першої інстанції правомірно зазначив в оскаржуваному рішенні, що повідомлення на сайті позивача не є такими обставинами, які дають підстави вважати, що позивач не виконає своє зобов`язання з оплати поставленого товару.

Відповідач стверджує, що з метою запобігання простроченню виконання сторонами своїх зобов`язань, визначених договором, відповідач направив на адресу позивача лист № 27/08 від 27.08.2018 року з проханням укласти додаткову угоду до договору про продовження строку поставки товару, визначеного в Специфікації, до 31.10.2018 року.

Однак жодних доказів направлення на адресу позивача вказаного листа разом із додатковою угодою, таких як фіскальний чек, опис вкладення, накладна Укрпошти, тощо відповідачем до суду не надано.

Докази письмового звернення до позивача щодо надання роз`яснення питання стосовно блокування роботи позивача та арешту рахунків позивача з метою необхідності підтвердження здійснення поставки, тощо в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язаня настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання.

Таким чином, у разі встановлення факту часткової передачі у власність продавцем покупцю товару, який мав бути оплачений останнім, але покупець не виконав свого обов`язку, продавець не відмовляючись від виконання договору, має право на підставі норми закону змінити умови взятого на себе зобов`язання, а саме: зупинити передання іншого товару за договором до повної оплати всього раніше переданого товару, тим самим застосувавши норми про забезпечення виконання зобов`язань.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено види забезпечення виконання зобов`язання та передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Верховний Суд в постанові від 29.05.2018 року у справі № 910/23003/16 звернув увагу, що посилання судів на неповідомлення постачальником покупцеві про зупинення передання товару не суперечить положенням чинного законодавства, яким врегульовано загальні питання забезпечення виконання зобов`язань.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що питання прострочення виконання зобов`язання з оплати поставленого товару не є предметом даного спору.

Крім цього, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що через 17-18 календарних днів після зупинення поставки товару відповідач поставив позивачу спірний товар в повному обсязі. При цьому відповідач не вказав на обставини, що змінились в цей час та дали можливість відповідачу виконати свої зобов`язання. Суд першої інстанції правомірно зазначив, що відповідач не надав жодних доказів та не зазначив будь-яких посилань на скасування/припинення підстав зупинення/притримання поставки спірного товару за договором, які були причиною, на думку відповідача, такого зупинення/притримання, а саме - скасування арешту, розблокування роботи AT "Укргазвидобування", оплата заборгованості за раніше поставлений товар за договором, тощо.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Звертаючись із апеляційною скаргою, відповідач не спростував вищенаведених висновків місцевого господарського суду та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого судового рішення.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що місцевим господарським судом повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна правова оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 року у справі № 904/2634/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ В.О. Кузнецов

Суддя _________________ О.В. Чус