Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.11.2019Справа № 910/12190/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас» (вул.Радгоспна, буд. 12, с. Зазим`є, Броварський район, Київська область, 07415) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Гарден Груп» (пров. Гродненський, буд. 6А, оф. 4, м. Київ, 02090) про стягнення заборгованості у розмірі 321461,69 грн.,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Гарден Груп», в якому просить суд стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Гарден Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас» заборгованість у розмірі 235000,00 грн., пеню у розмірі 22491,69 грн., 3% річних у розмірі 13126,22 грн., інфляційні збитки у розмірі 50843,78 грн., витрати на юридичні послуги у розмірі 4500,00 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3750,00 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем укладені договори поставки № 03012017/1Ф від 03.01.2017, № 22052017/1 від 22.05.2017, № 2212017/3 від 22.11.2017. Позивачем виконано свої зобов`язання та виставлено відповідні рахунки на оплату послуг, передано (поставлено) товар згідно умов договору, підписано видаткові накладні, проведено досудове врегулювання. Проте, з боку відповідача не виконано зобов`язання щодо оплати товару. Заборгованість складає 235000,00 грн., пеня - 22491,69 грн., 3% річних - 13126,22 грн., інфляційні нарахування - 50843,78 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано позивачем 01.10.2019, відповідачем - 27.09.2019, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач не скористався правом подання відзиву, позивачем додаткових пояснень не подано.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

03.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Гарден Груп» (покупець) укладено договір № 03012017/1Ф, за умовами якого постачальник зобов`язався передати (поставити), а покупець прийняти та оплатити комплект технологічної оснастки для виготовлення поліетиленового виробу «Піраміда 2000 з піддоном» методом ротаційного формування.

Предметом поставки (товаром) є наступний перелік виробів: технологічна оснастка для виготовлення виробу «Піраміда 2000» за ціною 70000,00 грн. з ПДВ, технологічна оснастка для виготовлення виробу «Піддон піраміди» за ціною 8000 грн. з ПДВ, виріб «Піраміда 2000» за ціною 5500,00 грн., виріб «Піддон піраміди» за ціною 1000,00 грн. з ПДВ. Загальна сума поставки - 84500,00 грн. у тому числі ПДВ 20% - 14083,33 грн. (п. 1.2. розділу 1 договору).

Відповідно до розділу 2 договору розрахунок за товар відбувається методом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах: передоплата 50% у сумі 42250,00 грн. перераховується покупцем після підписання даного договору з додатком № 3 та № 4; оплата 50% у сумі 42250,00 грн. перераховуються покупцем на протязі трьох днів після підписання покупцем видаткової накладної.

Розділом 3 договору визначено, що поставка товару здійснюється зі складу постачальника на умовах «FCA склад постачальника» за адресою: Україна, Київська область, Броварський р-н, с. Зазимья, вул. Радгоспна, 12. Товар повинен бути наданий покупцю на протязі 60 днів з дня підписання договору, затвердження креслення виробу (додаток № 3 та № 4 до договору) та зарахування на розрахунковий рахунок постачальника передоплати згідно п. 2.1. даного договору.

Відповідно до п. 4.1. розділу 4 договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Згідно розділу 6 договору договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного його виконання.

07.03.2017 позивачем виставлено відповідачу рахунок № 7030013 про сплату поставки товару («Піраміди 2000» у кількості 1 шт., форми «Піраміда 2000» у кількості 1 шт., «Піддон піраміди» у кількості 1 шт., форма «Піддон піраміди 2000» у кількості 1 шт.) на загальну суму 84500,00 грн. з ПДВ.

Згідно видаткової накладної № *ХБП0703013 від 05.05.2017 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар («Піраміда 2000» у кількості 1 шт., «Піддон піраміди» у кількості 1 шт.) на суму 6500,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної № 9060012 від 09.06.2017 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар (форма «Піраміда 2000» у кількості 1 шт., форма «Піддон піраміди 2000» у кількості 1 шт.) на суму 78000,00 грн. з ПДВ.

22.05.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № 22052017/1, за умовами якого позивач зобов`язався передати (поставити) у власність відповідача продукцію (поліетиленові вироби) у кількості, в асортименті, з якісними характеристиками, в строки та по цінах згідно умов даного договору, а відповідач зобов`язався оплатити та прийняти товар на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до розділу 2 договору асортимент, кількість та ціна товару, що поставляється за цим договором узгоджуються сторонами та фіксуються в документах (рахунок-фактура, видаткова накладна). Загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, складається з кількості товару за усіма видатковими накладними, відповідно до яких здійснюється поставка.

За умовами п. 4.1. розділу 4 договору поставка товару здійснюється на умовах поставки FCA склад постачальника за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазим`я, вул. Радгоспна, 12, відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Згідно із п. 6.1. розділу 6 договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків згідно даного договору сторони несуть фінансову та майнову відповідальність згідно діючого законодавства України.

Відповідно до п. 8.1. розділу 8 договору договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2017, а грошових частині виконання зобов`язань до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

24.07.2017 позивачем до сплати відповідачу виставлено рахунок на оплату № 24070005 за поставку товару (аеропонна труба зі зворотнім зливом (колір блакитний) у кількості 432 шт. на загальну суму 380160,00 грн. з ПДВ.

Згідно видаткової накладної № 7090007 від 07.09.2017 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар (аеропонну трубу зі зворотнім зливом блакитного кольору у кількості 130 шт.) на суму 114400,00 грн. з ПДВ.

22.11.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки продукції № 2212017/3, за умовами якого постачальник передає у власність покупця непродовольчу продукцію (аеропонну трубу зі зворотнім зливом) в асортименті, кількості та за цінами, що вказуються у видатковій накладній № 22110007 від 22.11.2017, яка є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти товар у власність та своєчасно оплатити поставлений товар на умовах цього договору.

Відповідно до розділу 2 договору термін поставки - протягом 5 робочих днів після підписання даного договору. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами оформленої належним чином накладної на товар в пункті поставки (пункт поставки - склад постачальника: Київська область, Броварський р-н, с. Зазим`я, вул. Радгоспна, 12). Зобов`язання постачальника з поставки кожної окремої партії товару вважається виконаним з моменту підписання сторонами оформленої належним чином накладної та передачі покупцю повного комплекту документів, оформлених згідно вимог чинного законодавства України.

Згідно із п.п. 4.1., 4.4., 4.5. розділу 4 договору покупець оплачує товар за цінами, що зазначені у видаткових накладних. Вартість товару, який відвантажується згідно даного договору складає 138160,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 20026,67 грн. Оплата товару згідно видаткової накладної № 22110007 від 22.11.2017 здійснюється покупцем наступним чином: до 14.12.2017 покупець сплачує постачальнику 138160,00 грн. У разі збільшення курсу гривні відносно долара США, встановленого НБУ на дату підписання договору, більш ніж на 10%, покупець зобов`язується на протязі чотирьох календарних днів здійснити повну 100% оплату за поставлений товар.

Відповідно до п. 5.1. розділу 5 договору у випадку несвоєчасної оплати товару, згідно п. 4.5. даного договору, покупець на вимогу постачальника сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від належної до сплати суми, що діяла в період, за який нараховувалася пеня, за кожен день прострочення платежу.

Згідно із п.п. 8.1., 8.2. розділу 8 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2017. Договір вважається продовженим на таких же умовах ще на шість місяців, якщо одна зі сторін за один місяць до закінчення строку його дії письмово не повідомила про наміри розірвати договір.

Відповідно до видаткової накладної № 22110007 від 22.11.2017 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар (аеропонну трубу зі зворотнім зливом блакитного кольору у кількості 157 шт.) на загальну суму 138160,00 грн.

08.04.2019 відповідачем направлено на адресу позивача листа, в якому гарантував погашення заборгованості у розмірі 321510,00 грн.

15.04.2019 відповідачем направлено на адресу позивача гарантійний лист (зобов`язання) за яким відповідач зобов`язався до 20.06.2019 здійснити повну 100% оплату вартості поставленого товару на суму 321510,00 грн. з ПДВ.

12.08.2019 позивачем на адресу відповідача направлено претензію про сплату заборгованості.

Згідно складеного позивачем акту звірки взаємних розрахунків станом на 05.09.2019 за відповідачем наявна заборгованість за укладеними договорами поставки у розмірі 235000,00 грн.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач у позовній заяві зазначає про порушення відповідачем умов договорів поставки щодо оплати вартості поставленого товару у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджується факт укладення між сторонами договору поставки № 03012017/1Ф від 03.01.2017 на загальну суму 84500,00 грн., договору поставки № 22052017/1 від 22.05.2017 на загальну суму 114400,00 грн., договору поставки № 2212017/3 від 22.11.2017 на загальну суму 138160,00 грн. Загальна вартість поставленого товару складає 337060,00 грн. Факт поставки товару на вказану суму підтверджується видатковими накладними, які підписані повноважними представниками позивача, відповідача та містять відбитки печаток товариств. Позивачем у позовній заяві стверджується, що відповідачем оплату за договором поставки № 03012017/1Ф від 03.01.2017 проведено частково, заборгованість складає 27250,00 грн.; за договором поставки № 22052017/1 від 22.05.2017 також оплату проведено частково, заборгованість складає 69590,00 грн.; за договором поставки № 2212017/3 від 22.11.2017 заборгованість відповідача складає 138160,00 грн. Загальний розмір заборгованості за поставлений товар становить 235000,00 грн. Відповідачем факт наявності вказаної заборгованості не спростовано, при цьому гарантійним листом відповідачем підтверджувалися відомості про поставку позивачем товару та наявність у відповідача заборгованості. Доказів підтвердження сплати заборгованості у розмірі 235000,00 грн. стороною відповідача суду не надано.

З огляду на вищевикладені доводи, суд доходить висновку про порушення відповідачем умов укладених договорів поставки в частині проведення повної оплати вартості поставленого товару у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 235000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем розраховано до сплати відповідачу суму пені у розмірі 22491,69 грн., 3% річних у розмірі 13126,22 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 50843,78 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 552 Цивільного кодексу України визначено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законодавчо кредитор має право вимагати від боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, які є фактично платою за користування боржником грошовими коштами кредитора за весь період прострочки виконання грошового зобов`язання, а також пені, 3% річних. Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі 22491,69 грн., 3% річних у розмірі 13126,22 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 50843,78 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо заявлених вимог про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, то суд дійшов такого висновку.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

07.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас» (замовник) в особі директора Бройде І.А. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юркапітал» (виконавець) в особі директора Ружицького Ю.В. укладено договір № 1-0708/19 про надання правової допомоги, за умовами якого замовник дає завдання, а виконавець зобов`язується відповідно до завдань замовника надавати протягом строку дії цього договору за плату правову допомогу щодо поточної господарської діяльності замовника.

Згідно акту надання послуг № 34 від 14.08.2019 виконавцем ТОВ «Юркапітал» виконано роботи по наданню консультацій з досудового врегулювання господарського спору, підготовка претензії на суму 1500,00 грн.

05.09.2019 ТОВ «Юркапітал» виставлено до сплати позивачу рахунок на оплату № 21 на суму 3000,00 грн.

В той же час акт надання послуг та рахунок на оплату не приймається судом в якості належних доказів понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги з боку позивача, оскільки вказані документи не містять відомостей щодо надання даних послуг саме за договором № 1-0708/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019 та саме в межах справи № 910/12190/19. Крім того, сума витрат у розмірі 1500,00 грн. стосується надання консультацій щодо досудового врегулювання спору. Таким чином, судом не здійснюється відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частковому задоволенню з покладенням на відповідача у справі 4821,92 грн. витрат зі сплати судового збору на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Гарден Груп» (пров. Гродненський, буд. 6А, оф. 4, м. Київ, 02090, ідентифікаційний код 40090571) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас» (вул.Радгоспна, буд. 12, с. Зазим`є, Броварський район, Київська область, 07415, ідентифікаційний код 31672940) заборгованість у розмірі 235000 грн. 0 коп., пеню у розмірі 22491 грн. 69 коп., 3% річних у розмірі 13126 грн. 22 коп., інфляційні нарахування у розмірі 50843 грн. 78 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4821 грн. 92 коп., а всього 326283 (триста двадцять шість тисяч двісті вісімдесят три) грн. 61 (шістдесят одну) коп.

3. В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2019.

Суддя В.О.Демидов