ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

13.09.2019 Справа № 905/1108/19

Суддя Говорун О.В.

Секретар судового засідання Коновалова А.І.

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 50000 грн.

Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 50000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на скоєння з вини водія ОСОБА_1 , який перебував у службових відносинах з відповідачем, дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої було завдано шкоду іншій особі. Шкода потерпілій особі була відшкодована Моторним (транспортним) страховим бюро України, у зв`язку з чим у позивача виникло право на відшкодування в порядку регресу понесених витрат.

Учасники розгляду справи були повідомлені належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Станом на момент прийняття рішення у справі, від сторін будь-яких заяв, клопотань та документів до суду не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

09.07.2015 о 18:15 год., по вул.Ломоносова в м.Мелітополі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Урал 4320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав на праві власності військовій частині НОМЕР_3 , внаслідок порушення вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, скоїв дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.07.2015 у справі №320/6052/15-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.18).

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 обіймав посаду старшого водія-гранатометника артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону. ОСОБА_1 , відповідно до витягу з Наказу Міністерства оборони України №91 від 01.04.2016, звільнений в запас (а.с.34).

25.05.2016 ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про виплату йому страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Урал 4320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не була застрахована (а.с.17).

Відповідно до звіту експерта №96/10 від 09.10.2015, вартість збитків, заподіяних автомобілю HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_4 становила 112276,78 грн (20-22).

Згідно з платіжним дорученням №4756рв від 13.06.2016, позивач відшкодував шкоду на користь ОСОБА_2 у розмірі 50000 грн (а.с.32).

14.06.2019 за №3/1-05/16440 позивач направив третій особі лист з пропозицією компенсувати витрати позивача у розмірі 50000 грн. в добровільному порядку (а.с.33). Відповідь на вказаний вище лист до суду не надано.

Згідно з відповіддю виконуючого обов`язки начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_5 , військова частина НОМЕР_1 є правоприємницею військової частини польова пошта НОМЕР_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 (а.с.39).

Згідно з ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

За приписом ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлена обов`язковість укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності (полісу) юридичними та фізичними особами, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з урахуванням положень п.21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Натомість, як встановлено судом вище, цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент вчинення ДТП, застрахована не була.

Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пп. а) п. 41.1 ст.41 вказаного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пунктом 36.2. ст. 36 зазначеного Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст. 1191 ЦК України).

Відповідно до п.38.2.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

З огляду на викладене вище, враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 , який на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував на службі відповідача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплаченого відшкодування у розмірі 50000 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_7 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м.Київ, Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 21647131) матеріальну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.09.2019.

Суддя О.В. Говорун