РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2019Справа № 910/12213/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Готельний комплекс «Братислава»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Просат»

про стягнення 23140,55 грн. та розірвання договору,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство "Готельний комплекс «Братислава» до товариства з обмеженою відповідальністю «Просат» про стягнення 17140,55 грн. та розірвання договору оренди № 1861 нерухомого індивідуальновизначеного майна від 01.02.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору оренди № 1861 № 1861 нерухомого індивідуальновизначеного майна від 01.02.2014.

Суд своєю ухвалою від 10.09.2019 відкрив провадження у справі № 910/12213/19 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог на 6000,00 грн. (орендна плата за вересень 2019 року).

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01.02.2014 приватне акціонерне товариство «Готельний комплекс «Братислава» (орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Просат» (орендар) уклали договір оренди нерухомого індивідуальновизначеного майна № 1861 (далі - Договір).

Згідно з розділом 1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування об`єкт оренди (орендоване майно), згідно з п. 1.2. даного договору, з метою його використання для розміщення обладнання широкосмугового радіодоступу до мережі Інтернет та іншого обладнання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання за місцем його розташування.

Об`єкт оренди складається з нежилого приміщення, загальною площею 4 (чотири) кв. м. та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, буд. 1.

Орендар, керуючись технічною необхідністю, самостійно розміщує своє обладнання на об`єкті оренди, що відображається в Схемі розміщення обладнання (додаток 2), яка підписується сторонами та є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору датою початку використання об`єкту оренди орендарем є дата підписання сторонами акту прийому-передачі об`єкту оренди. Обов`язок по складанню акту лежить на орендареві.

Акт-приймання-передачі об`єкту оренди сторони підписали 01.02.2014.

На підтвердження надання послуг оренди приміщення за Договором позивач та відповідач підписали акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Згідно з п. 5.2. договору сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 10-го (десятого) числа поточного місяця згідно з рахунком-фактурою, виставленим орендодавцем, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця.

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати орендної плати не виконав, у зв`язку з чим у нього виник борг у розмірі 23140,55 грн. за період з 31.01.2019 до 30.09.2019.

Після звернення позивача з цим позовом до суду, відповідач заборгованість з оренди на суму 23140,55 грн. не сплатив.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем з оренди на суму 23140,55 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті ст. 611 Цивільного кодексу України одним з правових наслідків порушення зобов`язання є право сторони вимагати розірвання договору.

Згідно із ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору, допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Отже, не внесення орендарем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд є порушенням, яке дає право орендодавцю відмовитись від договору оренди, тобто, це порушення є істотним у розумінні ст. 651 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги про розірвання Договору обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов приватного акціонерного товариства «Готельний комплекс «Братислава» до товариства з обмеженою відповідальністю «Просат».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Просат» (пр-т Перемоги, 89-А, м. Київ, 03115, код 33689783) на користь приватного акціонерного товариства «Готельний комплекс «Братислава» (вул. А. Малишка, 1, м. Київ, 02192, код 04820622) 23140,55 грн. боргу, 3842,00 грн. судового збору.

Розірвати договір оренди № 1861 нерухомого індивідуальновизначеного майна від 01.02.2014, що укладений між приватним акціонерним товариством «Готельний комплекс «Братислава» та товариством з обмеженою відповідальністю «Просат».

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун