ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року

м. Черкаси справа № 925/1117/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем Дяченко Т.В. за участю представників: позивача Пономаренко Ю.С. за довіреністю; відповідача - не з"явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз до територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області про стягнення 4639, 18 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 4639,18 грн. заборгованості за договором розподілу природного газу від 18.04.2016.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що на виконання укладеного між сторонами договору розподілу природного газу відповідач не виконав взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості розподіленого природного газу.

Відповідач у відзиві на позов не заперечував проти існуючої перед позивачем заборгованості пояснюючи те, що повноваження ТУ ДСА України у Черкаській області визначені Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та Положенням про територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, затвердженого Головою Державної судової адміністрації України від 25.09.2015.

Згідно з цими повноваженнями Територіальне управління здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Територіального управління та місцевих загальних судів Черкаської області.

У своїй діяльності Територіальне управління керується Бюджетним кодексом України, яким визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів).

Відповідач вказав, що за даними бухгалтерського обліку Територіального управління, замовником виконані фінансові зобов`язання за Договором на суму 6403,43 грн за січень 2019 року, 5233,64 грн за лютий 2019 року та 4755,10 грн за березень 2019 року.

Відповідач зазначив, що за грудень 2018 року Територіальним управлінням оплату за розподіл природного газу не було проведено у зв`язку з тим, що акт на оплату послуг був надісланий лише в січні, а оплата, Територіальним управлінням як бюджетною установою, фінансових зобов`язань, можлива лише протягом бюджетного року. І тому, саме на цій підставі Територіальне управління не мало правових підстав щодо перерахування позивачу суми заборгованості в розмірі 4 639,18 грн.

Відповідач у відзиві на позов просив суд розглядати справу у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Про дату, час і місце розгляду справи сторони були повідомлені судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» форми №119.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача боргу, що виник в результаті неналежного виконання умов договору розподілу природного газу.

З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2016 між сторонами був укладений Типовий договір розподілу природного газу, що є публічним, шляхом підписання заяви приєднання до договору розподілу газу (для споживача, що не є побутовим) (далі - Договір). Редакція договору була розмішена на офіційному веб-сайті позивача в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і а комунальних послуг (далі НКРЕКП; Регулятор) та в друкованому виданні, що публікується в межах ліцензованої діяльності позивача, в газеті «Нова доба» (№52 від 29.12.2016).

Відповідно п.1.2 Договору, його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до вимог Закону України «Про ринок природною газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП №2494 віл 30.09.2015 (далі - Кодекс ГРМ).

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з у рахуванням вимог статей 633,634,641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк.

Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку у встановленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною в додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 Договору).

Згідно п. 2.1. Розділу ІІ Договору Оператор ГРМ зобов`язався надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

П. 6.1 Договору передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу ГРМ.

Відповідно Постанови НКРЕКП №454 від 24.03.2016 (із змінами та доповненнями) для ПАТ «Черкасигаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 316.50 грн. за 1000 куб. м (без урахування ПДВ), з урахуванням ПДВ - 379.80 грн. за 1000 куб. м природного газу.

П. 6.2 Договору визначено, що тариф, встановлений згідно з п.6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

За умовами п.6.3 розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

П.6.4 Договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплат до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за завітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

П.6.5 Договору сторони узгодили, що у разі виникнення у Споживача заборгованості за ним Договором, сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природною газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватись підписаним між сторонами актом надання послуг, який оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.6. Договору).

На підставі п.7.4 Договору споживач зобов`язався здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

На виконання умов вище вказаного Договору, згідно підписаних повноважними особами сторін Актів, позивач надав послуги з розподілу природного газу, а відповідач прийняв послуги з розподілу природного газу:

- у грудні 2018 р. - 16234 куб. м на суму 6165,67 грн. (за ціною за 1000м куб -379,80 грн.);

- у січні 2019 року - 16860 куб. м на суму 6403,43грн. (за ціною за 1000м куб 379,80 грн.):

- у лютому 2019 року - 13780 куб. м на суму 5233,64 грн. (за ціною за 1000м куб 379,80 грн.):

- у березні 2019 року - 12520 куб м. на суму 4755.10 грн. (за ціною за 1000м куб 379,80 грн.).

Всього на загальну суму 22 557,84 грн.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті отриманого ним природного газу були виконані частково. Заборгованість відповідача склала 4639,18 грн.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 526, 530, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Суд враховує, що відповідач у своїй діяльності керується Бюджетним кодексом України, яким визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів).

Бюджетне асигнування, це повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду. Після закінчення бюджетного періоду усі бюджетні призначення втрачають чинність.

Бюджетний період в Україні становить один календарний рік, який триває з 1 січня по 31 грудня одного року. Бюджетний період відповідає стадії виконання бюджету та охоплює період, на який затверджується бюджет, а за особливими обставинами - на інший період. Це положення будується на конституційній нормі (ст. 96 Конституції України), згідно з якою Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період із 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.

Судом встановлено, що господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного 18.04.2016 Типового договору розподілу природного газу. Даний договір виходячи з його умов, є договором поставки.

Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином та поставив відповідачу природний газ на суму 22557,84 грн.

Факт належного виконання позивачем договірних зобов`язань по вище зазначеному Договору підтверджується Актами приймання-передачі природного газу за період з грудня 2018 р. по березень 2019 року, підписані повноважними особами та скріплені печатками установ.

Відповідачем факт належного виконання позивачем цього Договору не оспорюється.

Так, відповідачем здійснено було часткову оплату за розподілений природний газ на суму 6403,43 грн за січень 2019 року, 5233,64 грн за лютий 2019 року та 4755,10 грн за березень 2019 року, що підтверджується платіжними документами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, за грудень 2018 року відповідач оплату за розподіл природного газу не провів через те, що ним було отримано акт на оплату послуг у січні, і як бюджетна установа, він міг здійснювати фінансові зобов`язання лише протягом бюджетного року.

Таким чином, в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530, 692 ЦК України відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості поставленого природного газу належним чином не виконав, заборгувавши позивачу на час розгляду справи 4639,18 грн.

Суд приходить до переконання, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання умов вищевказаного Договору відповідач до суду не подав.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4639,18 грн. боргу за розподіл природного газу по Договору від 18.04.2016.

З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області (; вул.Гоголя,316, м.Черкаси,18015) на користь публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз (; вул. Максима Залізняка, буд. 142, м. Черкаси, 18001) 4639,18 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять дев`ять грн. 18 коп.) та 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.11.2019.

СУДДЯ К.І.Довгань