ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2019 р. Справа№ 910/660/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Котенко О.О.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 16.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд"

на рішення господарського суду міста Києва

від 28.02.2019 (повний текст рішення складено 19.04.2019)

у справі №910/660/19 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕН ЕР СІ"

до Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд"

про стягнення 376 317,61 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕН ЕР СІ" звернулося до суду з позовом до Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" про стягнення безпідставно перерахуваних на рахунок відповідача 376 317,61 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.02.2019 задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕН ЕР СІ" до Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд". Стягнуто з Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" (пр-т 40-річчя Жовтня, 50, м. Київ, 03039, код 02497683) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕН ЕР СІ" (вул. Михайла Величка, 3, офіс 41, м. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08140, код 40995969) 376317,61 грн. боргу, 5644,76 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/660/19 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕН ЕР СІ" у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарський суд міста Києва прийняв рішення від 28.02.2019 у справі № 910/660/19 про права Білогородської сільської ради Киево-Святошинського району Київської області, яка не була залучена до участі у справі.

Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що суд прийшов до помилкового висновку щодо відсутності між сторонами договірних відносин, оскільки в якості доказу наявності договірних відносин між сторонами відповідачем до відзиву на позовну заяву було надано проекти договорів на виконання проектних робіт.

Скаржник вказує, що усі платіжні доручення, які фігурують в матеріалах справи, були підписані уповноваженою на те особою позивача, що свідчить про наявність договірних відносин між сторонами, та виключає наявність кондиційного зобов`язання відповідача повернути отримані кошти позивачу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 апеляційну скаргу Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" на рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/660/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 поновлено Державному підприємству "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/660/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" на рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/660/19; зупинено дію рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/660/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги; розгляд справи призначено здійснювати 05.07.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2019 оголошено в судовому засіданні перерву до 07.08.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 у справі №910/660/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/660/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" на рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/660/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.; призначено справу до розгляду на 11.09.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі №910/660/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/660/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" на рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/660/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В. Призначено справу до розгляду на 16.10.2019.

Позивач, згідно з поданим до суду 30.07.2019 відзивом, проти доводів апеляційної скарги заперечив та зазначив, що кошти на загальну суму 376 317,61 грн були набуті відповідачем без належної правової підстави, а відтак наявні підстави для задоволення даного позову та стягнення з відповідача на користь позивача зазначених грошових коштів.

Державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" звернулось 02.07.2019 до суду апеляційної інстанції з клопотанням про витребування у позивача оригіналу листа Білогородської сільської ради Киево-Святошинського району Київської області до ТОВ «ЕН ЕР СІ» щодо проведення оплати проекту реконструкції загальноосвітньої школи №1 в с. Білогородка по вул. Сосніних, 2 від 15.05.2017 вих 318/02-2 та витребувати у позивача ТОВ «ЕН ЕР СІ» баланс і фінансову звітність за 2017-2018.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з ч.2 ст.81 ГПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Таким чином, з аналізу ст.269 та ст.81 ГПК України, можна прийти до висновку, що клопотання про витребування доказів на стадії апеляційного оскарження рішення може бути подане лише у винятковому випадку, - у разі неможливості заявлення такого клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції чи безпідставної відмови у задоволенні аналогічного заявленого клопотання на етапі розгляду справи судом першої інстанції.

При цьому відповідач до суду першої інстанції з аналогічним клопотанням не звертався. У клопотанні про витребування доказів, адресованому апеляційному суду, не зазначені об`єктивні, не залежні від волі відповідача, обставини, з яких таке клопотання не було заявлено, а докази не були надані та не додано до самого клопотання матеріалів, які б підтверджували неможливість такого подання у справу в межах процесуальних строків.

Клопотання відповідача в частині витребувування у ТОВ «ЕН ЕР СІ» балансу і фінансової звітності за 2017-2018 взагалі не містить обґрунтування необхідності їх витребування, які обставини можуть підтвердити ці докази чи які аргументи вони можуть спростувати, не вказано заходи, яких особа яка подає клопотання вжила для отримання цього доказу самостійно та докази вжиття таких заходів, тобто в цій частині воно є завідомо безпідставним.

Щодо необхідності витребовування оригіналу листа Білогородської сільради Києво-Святошинського району Київської області 15.05.2017 вих. 318/02-2 у відповідача, заявник посилається на те, що судом першої інстанції не було залучено до участі у справі Білгородську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області, через що у відповідача й не було можливості звернутися до суду із клопотанням про витребування доказів, які стосуються такої особи.

Проте вказна обставина спростовується ч. 6 ст.81 ГПК України, відповідно до якої, суд може витребувати доказ у будь-якої особи, в якої він знаходиться, не залежно від наявності статусу учасника судового процесу

В свою чергу факт направлення адвокатських запитів представником відповідача в його інтересах на етапі апеляційного оскарження рішення не може слугувати підставою для витребування доказів, не наданих у відповідь на такий адвокатський запит. Відповідач не був позбавлений права вчасно (під час розгляду справи судом першої інстанції) скористатися правовою допомогою та залучити на договірних засадах для її надання адвокатів, які керуючись Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» мали б право збирати докази, в тому числі, через направлення адвокатських запитів.

Державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" 02.07.2019 звернулось до апеляційного суду з клопотанням про скасування постанови про арешт коштів боржника. Клопотання обґрунтовано тим, що постанову Голосіївського районного відділлу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт боржника ВП №59171866 від 06.06.2019 винесено з порушенням, оскільки рішення суду першої інстанції від 28.02.2019 не набрало законної сили, у зв`язку з апеляційним оскарженням.

Вказане клопотання колегією суддів відхиляється, як безпідставне, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019, керуючись ч. 5 ст. 262 ГПК України, зупинено дію рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/660/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги, а скаржник, в свою чергу був не позбавлений права звернутися з відповідною заявою та з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 до Голосіївського районного відділлу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Позивач, згідно з поданим 11.07.2019 письмовими запереченнями на клопотання відповідача про витребування вказаних доказів від 02.07.2019, просить суд залишити вказане клопотання відповідача залишити без задоволення, оскільки клопотання подано із пропуском законодавчо встановленого строку та вказує на їх безпідставність та необґрунтованість.

Державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" звернулось 02.08.2019 до суду апеляційної інстанції з клопотанням про витребування у Білгородської сільської раду Києво-Святошинського району Київської області засвідчину копію листа Білогородської сільради Києво-Святошинського району Київської області 15.05.2017 вих. 318/02-2 та витребувати у Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області декларації про готовність об`єкта до експлуатації КС 15, КС 01, КС 84, КС 76, КС 69, КС 53, КС 56, КС 26, КС 15.

Також, Державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" звернулось 02.08.2019 до суду апеляційної інстанції з клопотанням, в якому просить долучити до матеріалів справи № 910/660/19 в якості письмових доказів копію адвокатського запиту № 64 від 01.08.2019, копію листа Департаменту ДАБІ у Київській області 1010-2118/03 від 07.08.2019, копію декларації від 25.05.2017 № КС 15, копія декларації від 25.05.2017 № КС 01, копію декларації від 25.05.2017 № КС 84, копію декларації від 25.05.2017 № КС 76, копію декларації від 25.05.2017 № КС 69, копію декларації від 25.05.2017 № КС 53, копію декларації від 06.06.2017 № КС 56, копію декларації від 06.06.2017 № КС 46, копію декларації від 06.06.2017 № КС 26, копію декларації від 06.06.2017 № КС 15. Витребувати у позивача, оригінали письмових доказів 10 Декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, копії яких зазначені вище. Витребувати у позивача оригінали договорів, про які йде мова в п. 22 Декларацій про готовність об`єкта до експлуатації: КС 15 ; КС 01; КС 84; КС 76; КС 69; КС 53; КС 56; КС 46; КС 26; КС 15.

Приписами ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Так, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 встановлено, шо будь-які заяви, пояснення, клопотання, заперечення мають бути оформлені відповідно до ст. 170 ГПК України і подаватись згідно ст. 169 ГПК України тільки в письмовій формі через канцелярію Північного апеляційного господарського суду, але не пізніше 02.07.2019.

Враховуючи викладене, колегія суддів залишає без розгляду вказані клопотання відповідача керуючись ч. 2 ст. 207 ГПК України, оскільки вони подані 02.08.2019 та 09.09.2019, тобто поза межами строку встановленого апеляційним судом.

В судове засідання, що відбулось 16.10.2019, з`явились представники позивача та відповідача.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, які були присутні в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

В період з 15.05.2017 по 11.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕН ЕР СІ" перерахував на рахунок Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" за реквізитами: р/р НОМЕР_2 у АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849, суму 376 317,61 грн, а саме:

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15 000,00 грн за платіжним дорученням №23 від 15.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.2 від 04.01.2017 на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.0220.11 у сумі 12 500,00 грн, ПДВ";

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15 000,00 грн за платіжним дорученням №24 від 15.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.3 від 01.02.2017 на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 12 500,00 грн, ПДВ";

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15000,00 грн. за платіжним дорученням №25 від 15.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.4 від 02.03.2017 на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 12 500,00 грн, ПДВ";

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15 000,00 грн за платіжним дорученням №26 від 15.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.5 від 03.04.2017 на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-У1 від 17.02.2011 у сумі 12 500,00 грн, ПДВ";

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15 000,00 грн за платіжним дорученням №27 від 15.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.6 від 20.04.2017 на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 12 500,00 грн, ПДВ";

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15 000,00 грн за платіжним дорученням №28 від 15.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.7 від 03.06.2017 на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 12 500,00 грн, ПДВ";

- 22.05.2017 перераховано кошти у сумі 10 000,00 грн за платіжним дорученням №35 від 22.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.11 від 18.05,2017 на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 8 333,33 грн, ПДВ- 20% 1 666,67 грн";

-22.05.2017 перераховано кошти у сумі 10 000,00 грн за платіжним дорученням №36 від 22.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.10 від 15.05.2017 на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038- VI від 17.02.2011 у.сумі 8 333,33 грн, ПДВ- 20% 1 666,67 грн";

- 22.05.2017 перераховано кошти у сумі 10 000, 00 грн за платіжним дорученням №37 від 22.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.9 від 12.05.2017 на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 8 333,33 грн, ПДВ- 20% 1 666,67 грн";

- 22.05.2017 перераховано кошти у сумі 10 000, 00 грн. за платіжним дорученням №38 від 22.05.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.8 від 05.05.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 8333,33 грн., ПДВ- 20% 1 666,67 грн";

- 12.07.2017 перераховано кошти у сумі 53 892,05 грн. за платіжним дорученням №74 від 12.07.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.5 від 03.04.2017 на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 44 910,04 грн, ПДВ- 20% 8 982,01 грн";

- 01.08.2017 перераховано кошти у сумі 50 000, 00 грн за платіжним дорученням №87 від 01.08.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.9 від 12.05.2017 на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 41 666,67 грн, ПДВ-20% 8 333,33 грн";

- 28.09.2017 перераховано кошти у сумі 52 425,56 грн за платіжним дорученням №131 від 28.09.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.6 від 20.04.2017 на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 43 687,97 грн, ПДВ- 20% 8 737,59 грн";

- 11.10.2017 перераховано кошти у сумі 30 000, 00 грн за платіжним дорученням №139 від 11.10.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.10 від 15.05.2017 на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038- VI від 17.02.2011 у сумі 25 000,00 грн, ПДВ- 20% 5 000,00 грн";

- 11.10.2017 перераховано кошти у сумі 30 000, 00 грн за платіжним дорученням №140 від 11.10.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.8 від 05.05.2017 на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038- VI від 17.02.2011 у сумі 25 000,00 грн, ПДВ- 20% 5 000,00 грн";

- 11.10.2017 перераховано кошти у сумі 30 000, 00 грн за платіжним дорученням №141 від 11.10.2017 з призначенням платежу "опл. зг. дог. № 13194.4 від 02.03.2017 на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.2017 зг. п. 2 ст. 40 зг. ЗУ №3038-VI від 17.02.2011 у сумі 25 000,00 грн, ПДВ- 20% 5 000,00 грн".

Договори, на які як на підставу платежу позивач послався в платіжних документах, як і додатки до них не підписані жодною з осіб, які у них зазначені.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 24/12/18 від 24.12.2018 повернути помилково перераховані грошові кошти в сумі 376 317,61 грн, доказів повернення сплачених коштів матерали справи не містять.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Приписами п. 7 ст. 176 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Пункт 1 частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України містить правило, згідно з яким правочини між юридичними особами належить вчиняти письмовій формі. Вимоги до письмової форми наведені у ст. 207 Цивільного кодексу України. Відповідно до вказаної норми правочин у письмовій формі вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Обов`язковим реквізитом договору, який засвідчує факт вчинення правочину у письмові формі, є підписи уповноважених на це представників сторін.

Отже, виходячи з визначених ст. 77 ГПК України правил щодо допустимості доказів, оскільки умови, на яких досягнуті домовленості щодо відносин сторін, повинні носити матеріальну фіксацію шляхом викладення у одному або декількох документах, які, в силу ст. 73 та ст. 91 ГПК України, є доказами у справі, виключно останні можуть бути покладені в основу рішення щодо змісту правочину.

Здійснення позивачем платежів з зазначенням в призначеннях платежу номерів і дат договорів, тексти яких не підписані, не є достатньою обставиною вважати, що ці договори були укладені в редакції наданій відповідачем.

Зокрема, моментом укладення договору є момент одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).

За приписами ст. 641 ЦК України, правом ініціативи наділена будь-яка сторона майбутнього договору, ця пропозиція повинна бути адресована іншій стороні, містити вказівку на істотні умови майбутнього договору та виражати намір оферента вважати зобов`язаним договором і запропонованими умовами в разі їх прийняття другою стороною.

Для того, щоб договір вважався укладеним, дії однієї сторони (оферента) недостатньо: друга сторона має висловити згоду на укладення цього договору на умовах, запропонованих в оферті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) має бути повною і безумовною (ч. 2 ст. 642 ЦК України). Як правило, акцепт вичиняється або шляхом підписання особою запропонованого проекту договору, або шляхом направлення листа, телеграми тощо з відповіддю про прийняття пропозиції.

Водночас, закон також допускає можливість прийняття позиції укласти договір шляхом вчинення особою, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді дій відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (ч. 2 ст. 642 ЦК України).

Отже, одночасна наявність таких обставин може свідчити про укладення договору шляхом вчинення дій про виконання пропозицій умов договору:

- надсилання (надання) пропозиції укласти договір, що містить вказівку на істотні умови;

- вчинення дій відповідно до вказаних у пропозиції умов договору;

- ці дії повинні бути вчинені у межах строку для відповіді.

Доведення цих обставин покладається на відповідача як на особу, яка на них посилається (ст. 74 ГПК України).

Наявні в матеріалах проекти договорів №13194.2 від 04.01.2017, №13194.3 від 01.02.2017, №13194.4 від 02.03.2017, №13194.5 від 03.04.2017, №13194.6 від 20.04.2017, №13194.7 від 03.05.2017, №13194.8 від 05.05.2017, №13194.9 від 12.05.2017, №13194.10 від 15.05.2017, №13194.11 від 18.05.2017, не можуть підтверджувати, що саме в такій редакції були надіслані (надані) позивачу пропозиції укласти договір. Дії позивача про сплату коштів також не відповідають строкам платежів, вказаних в цих проектах.

Листи виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району вих. №712/02-26 від 20.03.2018 та лист державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" № 259 від 03.05.2018 не є належними чи достатніми доказами, оскільки не містять інформації про зобов`язання позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку, що факт укладення між позивачем та відповідачем договорів в редакціях наведених в текстах проектів договорів №13194.2 від 04.01.2017, №13194.3 від 01.02.2017, №13194.4 від 02.03.2017, №13194.5 від 03.04.2017, №13194.6 від 20.04.2017, №13194.7 від 03.05.2017, №13194.8 від 05.05.2017, №13194.9 від 12.05.2017, №13194.10 від 15.05.2017, №13194.11 від 18.05.2017 не доведений.

З огляду на викладене, колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані доводи скаржника, що проекти договорів на виконання проектних зобіт спростовують відсутність між сторонами договірних відносин.

Стаття 241 ЦК України, на яку посилається відповідач в правове обґрунтування існування правовідносин між сторонами, врегульовує можливість та порядок схвалення існуючого правочину. Тобто, вона підлягає застосуванню до правочину, що відбувся і вчинено з перевищенням повноважень. Ця норма визначає можливість виникнення прав і обов`язків для особи, яку представляють, а не порядок укладення договорів.

Обставини, які є спірними та підлягають встановленню при вирішення цього спору, стосуються встановлення факту укладення (вчинення) договорів, а з`ясування наявності повноважень у представника позивача, що є похідним від укладення, з огляду на що приписи ст. 241 ЦК України не регулюють спірні правовідносини.

З огляду на вищевикладене, відсутність між сторонами договорів свідчить про отримання відповідачем коштів без достатніх правових підстав, тобто безпідставне їх набуття.

Згідно з приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Дані положення застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Відповідно до п. 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004, № 22, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Стосовно доводів скаржника про те, що судом першої інстанції прийнято рішення про права Білогородської сільської ради Киево-Святошинського району Київської області, яка не була залучена до участі у справі, колегія суддів відхиляються з огляду на наступне.

Так, матеріали справи не містять клопотань про залучення Білогородської сільської ради Киево-Святошинського району Київської області в якості учасника справи, скаржником не зазначено будь-які обставини в обґрунтування необхідності залучення вказаної особи до розгляду справи. В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що розгляд справи про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕН ЕР СІ" помилково перерахованих грошових коштів Державному підприємству "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" в сумі 376 317,61 грн ніяким чином не зачіпає права та обов`язки Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

З огляду на викладене позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕН ЕР СІ" є обґрунтованими та такими які вірно задоволенні судом першої інстанці.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі № 910/660/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" на рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі № 910/660/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на Державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд".

Керуючись ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 28.02.2019 року у справі № 910/660/19 - без змін.

Матеріали справи № 910/660/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко