ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2019 р. Cправа № 902/578/19

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, м.Бар Барського району Вінницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-5", м.Вінниця

про стягнення 16091,27 грн заборгованості згідно договору про надання послуг

учасники процесу:
представники позивача: Павич Ю.В,, діє на підставі довіреності № 1817 від 30.09.2019
Безсмертна І.О., діє на підставі довіреності № 2153 від 06.11.2019.

В С Т А Н О В И В :
До Господарського суду Вінницької області 19.07.2019 надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-5" 16091,27 грн боргу, який нарахований з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов Договору про надання послуг інженерною технікою та автотранспортних послуг №47 від 21.05.2018 в частині здійснення розрахунків за отримані послуги.

Ухвалою суду від 09.08.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/578/19 для розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

10.10.2019 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи для судового розгляду по суті на 07.11.2019.

На визначену судом дату (07.11.2019) з`явився представники позивача. Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про дату та час його проведення останній повідомлявся належним чином, ухвалою суду від 10.10.2019, яка була направлена на адресу зазначену відносно нього в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань.

При цьому щодо отримання відповідачем судової кореспонденції слід зазначити, що вона повернулася на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язку щодо пересилання поштового відправлення".

Разом з тим, суд враховує, що попередня ухвала суду від 09.08.2019, яка направлялася за тією ж адресою: проспект Юності, 61, м.Вінниця, 21000, повернулася до суду не врученою з наступних підстав: "по даному адресу "Авангард-5" не існує".

Так, відповідно до п.5 ч.6. ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місцезнаходження відповідача, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21.05.2019 між Військовою частиною А-0853 Міністерства оборони України (далі по тексту також - виконавець, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард-5" (далі по тексту також - замовник, відповідач) укладено Договір № 47 про надання послуг інженерною технікою та автотранспортних послуг (далі по тексту також - Договір).

Згідно предмету Договору виконавець надає, а замовник приймає послуги автомобілями та інженерної техніки в обсягах що визначаються за домовленістю (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.2.2. Договору у 3-х денний термін після закінчення надання послуг на підставі дійсних документів, що підтверджують фактичний пробіг у кілометрах та час використання транспорту, виконуються відповідні перерахунки.

Замовник зобов`язаний попередньо оплатити 30 % вартості транспортних послуг та на підставі попередніх розрахунків та рахунків виконавця (п. 3.2 Договору).

Пунктом 7.3 Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з дня підписання і діє до 31.12.2018 року.

На виконання умов Договору позивачем надано відповідачу обумовлені умовами Договору послуги на загальну суму 16 091,27 грн, що підтверджується поміж іншого дорожніми листами: № 2620, № 2621.

При цьому суд враховує, що в матеріалах справи містяться розрахунки визначення вартості використання інженерної техніки від 29.10.2018 (а.с. 12-13).

В подальшому на виконання умов Договору, позивачем направлено на адресу відповідача Акт здачі-приймання виконаних робіт (послуг) №11 від 29.10.2019, який повернувся адресанту не врученим з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат не існує по вказаній адресі".

Одночасно варто зазначити, що в матеріалах справи наявний лист Головного управління ДФС у Вінницькій області №5115/9/02-32-14-15 від 15.02.2019, із змісту якого слідує, що при виході за податковою адресою ТОВ "Авангард-5": м.Вінниця, проспект Юності, 61 було встановлено, що за зазначеною адресою вказане підприємство не знаходиться, а також відсутні посадові особи. У зв`язку із цим, складено акт про відсутність юридичної особи за місцем реєстрації суб`єкта господарювання.

З метою забезпечення відповідачу можливості належного виконання останнім зобов`язань щодо здійснення оплати вартості наданих послуг, позивачем було виставлено рахунок №3 від 29.10.2018 на суму 11 091,27 грн.

Разом з тим, відповідач умови Договору не виконав, за отримані послуги не розрахувався, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд зважає на наступні приписи законодавства.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст.175 ГК України.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до положень ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що матеріалами справи підтверджується факт виконання позивачем взятих на себе зобов`язань щодо надання послуг на загальну суму 16091,00 грн.

Разом з тим, як слідує із змісту рахунку №3 від 29.10.2018 відповідачем здійснено попередню оплату згідно умов Договору у розмірі 5000,00 грн.

Під час судового засідання, 07.11.2019, представник позивача підтвердив сплату відповідачем авансового платежу в розмірі 5000,00 грн.

Разом з тим, докази проведення відповідачем розрахунків на суму 11091,00 грн в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає, що позов є правомірним та обґрунтованим. Водночас з огляду на здійснений відповідачем авансовий платіж у розмірі 5000,00 грн, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 11 091,27 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити визначену судом суму заборгованості.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-5" (просп.Юності, 61, м.Вінниця, 21000, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (вул.Арсенальна, 1, м.Бар, Вінницька обл., 23000, ) 11091,00 грн - заборгованості, 1921,00 грн - судового збору.

3. В частині стягнення 5000,00 грн боргу - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 18 листопада 2019 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:
1 - до справи;
2 - позивачу (вул.Арсенальна, 1, м.Бар, Вінницька обл., 23000);
3 - відповідачу (просп.Юності, 61, м.Вінниця, 21000)