СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. Справа № 922/1658/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Слободін М.М. , суддя Терещенко О.І.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Максимовський С.О., довіреність

від відповідача: Чурсіна В.В., в.о. директора, наказ

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал, м.Харків (вх. № 2661 Х/1)

на рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019р., повний текст складено 01.08.2019р. (суддя Жельне С.Ч.)

у справі № 922/1658/19,

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал, м.Харків

про стягнення коштів 1 549 603,26 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" про стягнення 1 549 603,26 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові, площею 8,1555 га.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань зі сплати орендної плати за період з 07.03.2017р. по 06.05.2017р. за договором оренди землі від 01.08.2007року № 45, з урахуванням додаткової угоди, яку визнано укладеною рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016р. у справі №922/1558/16.

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.07.2019р. у справі №922/1658/19 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-капітал (адреса: вул. Плеханівська, 92-А, корп. В, кімната 1608-Б, м. Харків. 61001, код в ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, ) 1 549 603 грн. 26 коп. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8,1555 га. та 23244 грн. 05 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивовано обґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019р. у справі №922/1658/19 скасувати та прийняти нове - про відмову Харківській міській раді в задоволенні позову.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що договором оренди землі від 23.03.2007р.(зареєстрований 01.08.2007р.) сторонами визначено розмір орендної плати, яку відповідач був зобов`язаний сплачувати і сплачує своєчасно та в повному обсязі. Обов`язок сплати орендної плати у визначеному позивачем розмірі виник у відповідача лише з дня державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договору оренди землі, додаткової угоди до нього та судового рішення у справі №922/1558/16, а саме з 16.01.2019, а не з 28.12.2016. Крім того, позивачем після 28.12.2016р не проінформовано податкові органи щодо змін до спірного Договору оренди землі.

Наполягає на незастосуванні судом першої інстанції приписів статті 640 Цивільного кодексу України у відповідній редакції, згідно з якою договір, який підлягає державній реєстрації є укладеним з моменту його державної реєстрації, а також положення статті 654 Цивільного кодексу України, якою передбачено зміну договору у тій же формі, що й договір.

На переконання скаржника, позивачем в односторонньому порядку неправомірно збільшено розмір орендної плати на розмір коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки, що не передбачено умовами договору оренди та рішенням суду у справі №922/1558/16.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Склярук О.І., Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал на рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019 р. у справі №922/1658/19.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.09.2019р. у справі №922/1658/19 розгляд апеляційної скарги ТОВ Харків-Капітал на рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019 р. у справі №922/1658/19 призначено на 15.10.2019р. об 11:30 год.

У зв`язку з перебуванням у відпустці членів колегії суддів Склярук О.І., Хачатрян В.С., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді Слободін М.М., Терещенко О.І.

В судовому засіданні 15.10.2019року представниками сторін викладено позиції щодо прийнятого судом рішення.

В судовому засіданні від 15.10.2019 у справі №922/1658/19 оголошено перерву до 14.11.2019 об 11:30год.

12.11.2019 на адресу суду надійшло клопотання ТОВ Харків-Капітал (№ 304 від 12.11.2019р.) про залучення до матеріалів справи копії висновку експерта у галузі права Інституту держави і права ім. В.М. Корецького з питання тлумачення правової позиції щодо відносин, пов`язаних з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, зокрема, спірну земельну ділянку. До клопотання апелянтом додано копію документу «Про надання висновку експерта у галузі права» №126/220-е від 29.10.2019р., складеного Інститутом держави і права ім. В. М. Корецького.

Зазначене клопотання ТОВ Харків-Капітал судом апеляційної інстанції залишено без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст.169 Господарського процесуального кодексу України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (ст.270 ГПК України).

Апеляційна скарга, відповідно до ст.258 Господарського процесуального кодексу України, подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені, окрім іншого, клопотання особи, яка подала скаргу, перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

В апеляційній скарзі ТОВ Харків-Капітал не заявлено та до скарги не додано жодних клопотань, які мали б бути розглянуті судом апеляційної інстанції під час підготовки справи судом апеляційної інстанції до апеляційного розгляду.

За положеннями ст.266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Протягом строку на апеляційне оскарження, який визначено ст.256 Господарського процесуального кодексу України, доповнення чи зміни до апеляційної скарги з можливими клопотаннями, апелянтом не подавалися.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тому, документ «Про надання висновку експерта у галузі права» № 126/220-е від 29.10.2019р., складений Інститутом держави і права ім. В.М. Корецького, не оцінюється судом при розгляді апеляційної скарги.

Крім того, до наведеного вище клопотання (№ 304 від 12.11.2019р) відповідачем додані додаткові документи: копії платіжних доручень №4966 від 27.04.2017р.; №5107 від 26.05.2017р., зведена таблиця індексів інфляції; постанова КМУ від 13.12.2006р. №1724; інформація з ЄДРРП від 13.12.2018р., копії додаткових угод з витягами з ЄДРРП, які не були предметом розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення не оцінюються додаткові документи, додані апелянтом до клопотання (№ 304 від 12.11.2019р), тобто лише на стадії апеляційного провадження, оскільки вказані матеріали не були предметом розгляду судом першої інстанції, а відповідачем не надано доказів неможливості подання цих документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.

Представник апелянта в судових засіданнях підтримував доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник позивача просив рішення господарського суду Харківської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Східним апеляційним господарським судом встановлено наступне.

На підставі рішення ХХVІІ сесії Харківської міської ради ІV скликання від 24.11.2004 року №198/04 "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам", між Харківською міською радою (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" (далі - орендар) укладено договір оренди землі від 23.03.2007 року, відповідно до п.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Магнітогорська, 1.

Положеннями пункту 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 8,1555 га., в тому числі: під забудовою 0,7938 га, інших угідь 7,3617 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 34 954 295,00 грн. (п.5 договору).

Договір укладено строком до 01.11.2029 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.п. 9,10 договору, орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки. Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку згідно з довідкою № 165/06 від 11.12.2006 року становить 84 793,29 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

У пункті 13 договору сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; внаслідок інфляції щорічно; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд нафтобази № 1. Цільове призначення земельної ділянки землі промисловості(п.п.15,16 договору).

Відповідно до п.36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Договір зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель 01.08.2007 року за №45.

Факт прийняття відповідачем в оренду вищевказаної земельної ділянки підтверджується Актом приймання-передачі земельної ділянки від 03 серпня 2007 року.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року № 1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р." затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року.

Згідно з п.1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 року та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року застосовується з 01.01.2014 року.

Попередня вартість 1 кв.м. землі у місті Харкові була визначена на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007р. № 335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року", рішення Харківської міської ради від 27.02.2008 р. № 42/08 "Про затвердження "Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року" та була введена в дію з 01.03.2008 р.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено (п.2, п.3), що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014 року. Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 5 даного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов`язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 880 від 24.09.2013 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 112 229 467,00 гривень.

За результатами непогодження відповідача з проектом додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 45 від 01.08.2007 року, позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до договору оренди землі від 01.08.2007 року №45 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі в редакції, що викладена у прохальній частині позовної заяви.

Зазначені обставини встановлено рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, що залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016р., яким позов Харківської міської ради задоволено частково.

Внесено зміни до договору оренди землі від 01.08.2007 № 45, шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі в редакції, що викладена в резолютивній частині рішення, а саме: внесено зміни до п. 5, п. 9 до договору оренди землі від 01.08.2007 № 45, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8,1555 га у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р. Доповнено договір внесенням кадастрового номеру земельної ділянки.

Відповідно до вказаного рішення суду розмір орендної плати за користування Відповідачем земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8,1555 га згідно з розрахунком від 03.10.2013 № 71/14 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 6 284 850,15 грн., або в місяць - 523 737,51 грн.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 Совтрансавто-Холдинг проти України, а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою №28342/95 Брумареску проти Румунії встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Наведене рішення у справі № 922/1558/16 набрало законної сили 28.12.2016, а тому, згідно з вимогами частини 5 статті 188 ГК України, TOB "Харків-Капітал", починаючи з цієї дати, повинно було сплачувати новий розмір орендної плати, що визначений у судовому рішенні з урахуванням інших умов договору та чинного законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції, за період з 07.03.2017 по 06.05.2017 відповідач мав сплатити орендну плату в загальному розмірі 1 987 276,00грн., що підтверджується розрахунком, наведеним у позовній заяві.

Згідно із листом ГУ ДФС у Харківській області від 11.09.2018 №21980/9/20-40-12-03-19 TOB "Харків-Капітал" за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 сплачено орендну плату у розмірі 2 626 035,56 грн.

За розрахунком позивача, виходячи із наведеного листа ГУ ДФС у Харківській області, відповідачем фактично сплачено за період з 07.03.2017 по 06.05.2017, що складається із 25 днів березня 2017 року, одного місяця 2017 року та 6-ти днів травня 2017 року, орендну плату в розмірі 437 672,74грн.

Отже, заборгованість зі сплати орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул.Магнітогорській, 1 у м.Харкові площею 8.1555га, відповідно до умов Договору, з урахуванням рішення господарського суду Харківської області у справі №922/1558/16, за період з 07.03.2017 по 06.05.2017 складає 1 549 603,26грн. (1 987 276,00грн. 437 672,74грн.), що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ст.124 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України Про оренду землі, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України Про оренду землі).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України Про оренду землі).

Як визначено ч.1 ст.15 Закону України Про оренду землі, однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ст.30 Закону України Про оренду землі зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Положеннями ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду(ст.188 Господарського кодексу України).

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016р. у справі №922/1558/16, внесено зміни до п. 5, п. 9 до договору оренди землі від 01.08.2007 №45 у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8,1555 га в зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129, ст.129-1 Конституції України, основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 326 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з приписами ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

Отже, ТОВ Харків-Капітал, починаючи з 28.12.2016р. (дата набуття законної сили рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, яким внесено зміни до договору), мало сплачувати новий розмір орендної плати визначений в рішенні суду по справі №922/1558/16, з урахуванням інших умов укладеного між сторонами договору та приписів чинного законодавства.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною у постановах від 24.06.2019 у справі №922/3189/18, від 30.10.2019 у справі №922/1026/19, в межах яких розглядався спір між тими ж сторонами щодо виконання того ж договору (щодо інших (попередніх) періодів стягнення).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач неналежним чином здійснював свої зобов`язання за Договором та не вносив у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого у нього за період з 07.03.2017 по 06.05.2017 виникла заборгованість в розмірі 1 549 603,26грн.

Згідно із приписами ст.ст.525, 526, 629 Цивільного кодексу України і ст.193 Господарського кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи наведене, вірним є висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення 1 549 603,26грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 8,1555 га. по вул. Магнітогорській, 1 у м.Харкові за період з 07.03.2017р. по 06.05.2017р. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи Товариства з обмеженою відповідальністю Харків-Капітал, викладені в апеляційній скарзі, у яких апелянт пов`язує обов`язок сплачувати орендну плату у розмірі, встановленому судовим рішенням, з моментом державної реєстрації, оскільки слід розмежовувати державну реєстрацію речових прав, зокрема на землю, яка унормована статтями 125, 126 Земельного кодексу України, та державну реєстрацію правочину (стаття 210 Цивільного кодексу України).

Договір оренди землі набрав чинності з дня його державної реєстрації в силу вимог статті 210 Цивільного кодексу України та положень статті 126 Земельного кодексу України в редакції, що була чинною до 01.01.2013 та передбачала державну реєстрацію договорів оренди землі.

Проте, на час внесення змін до договору оренди землі, земельне законодавство не передбачало державної реєстрації таких договорів, а тому положення статі 210 Цивільного кодексу України у даному випадку застосуванню не підлягають. Так само не змінюють моменту набрання чинності змін до договору, внесених рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016р., норми статті 125 Земельного кодексу України щодо державної реєстрації речових прав на землю.

Наведеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги щодо незастосування до спірних правовідносин положень статті 640 Цивільного кодексу України, редакцію частини 3 якої змінено згідно з Законом України № 1878-VI від 11.02.2010.

Безпідставними також є і доводи апелянта в частині незастосування судом до спірних правовідносин положень статті 654 Цивільного кодексу України. Вказана стаття містить вимоги щодо форми змін до договору, які у даному випадку не порушені, оскільки зміни до договору внесені за судовим рішенням, а момент здійснення державної реєстрації таких змін не впливає на порядок набрання ними чинності, а саме в момент набрання законної сили судовим рішенням.

Доводи апелянта про неправомірність збільшення позивачем в односторонньому порядку розміру орендної плати на коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки, що не встановлено а ні умовами договору, а ні рішенням суду, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України Про оренду землі відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.

Відповідно до преамбули договору оренди в редакції додаткової угоди, укладеної за судовим рішенням у справі №922/1558/16, сторони серед іншого керуються положеннями Податкового кодексу України.

Статтею 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Отже, щорічна індексація нормативної грошової оцінки та порядок її розрахунку визначені законодавчо - Податковим кодексом України, застосування якого в повному обсязі до спірних правовідносин передбачено умовами договору оренди в редакції додаткової угоди. Будь-яких застережень про незастосування положень Податкового кодексу України в частині індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки при розрахунку орендної плати умови договору оренди не містять.

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.10.2019 у справі №922/1026/19 у спорі між тими ж сторонами з аналогічних підстав, щодо того ж договору але стосовно іншого періоду стягнення орендної плати (з 07.01.2017 по 06.03.2017).

Втім, відповідач не спростовує того, що розрахунок орендної плати має відбуватися з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, про що свідчать і доводи ТОВ "Харків-Капітал", викладені в апеляційній скарзі, в якій товариство заперечує лише порядок розрахунку цього розміру, посилаючись на необхідність застосування іншого коефіцієнту, що фактично зводиться до незгоди із змінами договору оренди в частині розміру орендної плати, які внесені судовим рішенням у справі №922/1558/19.

Згідно зі ст.289.3. Податкового кодексу України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до наказу Державного комітету статистики України "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін" від 27.07.2007 №265 індекс споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Згідно з інформацією на сайті Державної служби статистики України http://www.ukrstat.gov.ua визначено індекс споживчих цін (індекс інфляції) за відповідні роки.

Отже, відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (індексу споживчих цін), за формулою, вказаною у статті 289 Податкового кодексу України.

За змістом формули розрахунку коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, коефіцієнт індексації є числовим вираженням індексу інфляції. Тому, відповідно до чинного законодавства, а саме статті 289 Податкового кодексу України, статті 21 Закону України "Про оренду землі", та пункту 10 Договору, вказаний коефіцієнт обов`язково повинен застосовуватися при визначенні розміру орендної плати.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Враховуючи вищенаведене, докладно виклавши в прийнятому рішенні порядок застосування значення коефіцієнта індексації до розміру орендної плати, суд першої інстанції правомірно погодився з наведеним позивачем розрахунком розміру орендної плати за договором.

Посилання апелянта на невиконання позивачем обов`язку, передбаченого частиною 2 пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України щодо інформування відповідного контролюючого органу про внесення змін до Договору оренди землі не впливають на момент виникнення у орендаря обов`язку сплачувати орендну плату та не звільняють його від здійснення платежів у відповідності до зміненого в судовому порядку договору.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019р. у справі №922/1658/19.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019р. у справі №922/1658/19 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" на рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019р. у справі №922/1658/19 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019р.( повний текст складено 01.08.2019р.) у справі №922/1658/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19.11.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя М.М. Слободін

Суддя О.І. Терещенко