РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2019Справа № 910/9765/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ" (04073, м.Київ, вул.Куренівська, 17. )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-Безпека Сервіс" (03035, м.Київ, вул.Василя Липківського, буд.14, )

про стягнення 132365,84 грн. та розірвання договору, зменшення плати

Представники сторін:

Від позивача: Бондар В.М. за дов.

Від відповідача: Вовк А.В. за дов.

Вільний слухач: Решетняк Д.П.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-Безпека Сервіс" про 1) розірвання договору № 1229-М від 05.06.2018, 2) зменшення до суми 0,00 гривень плату, яка належить відповідачу за роботу, що виконувалась у відповідності до договору № 1229-М від 05.06.2018 та стягнути з відповідача суму оплати за договором у розмірі 112 315,26 грн., 3) стягнення з відповідача 20 050,58 грн. неустойки за період з 20.09.2018 по 19.03.2019, та покладення на відповідача 22 006,49 грн. судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору, що полягало у тому, що після отримання попередньої оплати від позивача відповідач до виконання робіт не приступив, обумовлені договором монтажні роботи, у т.ч. у встановлені строки не виконав, результати робіт не передав, акти фактично виконаних робіт та використаних матеріалів, зокрема і під час огляду об'єкта замовником не надав, повідомлення про готовність робіт було надіслано після відмови замовника від договору та пропозицією прибути 03.01.2019 на об'єкт для складання актів фактично виконаних робіт та використаних матеріалів, натомість сторонами 03.01.2019 було складено опис майна, передано на відповідальне зберігання, примірники актів виконаних робіт виконавець не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2019 у справі № 910/9765/19 позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви у визначений спосіб.

12.08.2019 до суду засобами зв'язку від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

12.08.2019 до суду засобами зв'язку від позивача надійшла заява про усунення недоліків позову.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.08.2019 прийняв позов до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 10.09.2019.

10.09.2019 суд у зв'язку із неявкою відповідача відклав підготовче засідання на 24.09.2019.

У судовому засіданні 24.09.2019 представник відповідача подав клопотання про відкладення підготовчого засідання, поновлення строку для подачі відзиву.

Суд оголосив перерву до 17.10.2019.

01.10.2019 відповідач через канцелярію суду подав заяву про поновлення процесуальних строків, в якій просив поновити строк для подачі відзиву на позов з огляду на неможливість отримати правову допомогу та надав відзив на позов. Суд задовольнив подану заяву про поновлення процесуальних строків та прийняв відзив до розгляду.

У відзиві на позов відповідач заперечуючи про заявлених вимог зазначає, що до виконання робіт на об'єкті по договору ним було залучено субпідрядника - ПП «ПОЖБУДКЛАСІК» на підставі договору № 61 від 30.08.2018, який належно виконав свої зобов'язання, що підтверджується Актом наданих послуг № 107 від 02.11.2018, платіжними документами про розрахунки між сторонами, після виконання робіт акти були передані представнику позивача, тому відповідач позов не визнає, зауважує, що позивачем не доведено обов'язку повідомляти про закінчення робіт, передавати замовнику технічну документацію, та вини відповідача у порушенні строків виконання робіт; наявність істотного порушення умов договору, що було б підставою для його розірвання.

У судовому засіданні 17.10.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 05.11.2019.

22.10.2019 відповідач подав до суду заяву про стягнення із позивача понесених витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 30 000,00 грн.

05.11.2019 через канцелярію суду позивач подав пояснення по справі, в яких надав свої аргументи на заперечення відповідача та вказав, що умовами договору не передбачено виконання робіт іншими співвиконавцями. жодних доказів виконання робіт третьою особою до позивача не надходило.

У засіданні суду 05.11.2019 оголошено перерву до 12.11.2019.

07.11.2019 через канцелярію суду представник відповідача подав документи для приєднання до матеріалів справи.

11.11.2019 позивач подав до суду пояснення по справі.

У судовому засіданні 12.11.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Судом відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.06.2018 між позивачем - ТОВ "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ" (замовник за договором) і відповідачем - ТОВ"Олімп-Безпека Сервіс" (виконавець) було укладено договір № 1229-М, за умовами якого:

- замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання на проведення таких робіт: монтаж системи блискавкозахисту ( в подальшому - БЗ) на об'єкті замовника, за адресою: 04073, м. Київ, пров. Куренівський, 17 (пункт 1.1 договору);

- виконавець зобов'язаний: у відповідності до нормативно-технічних документів в повному обсязі та згідно з вимогами замовника, передбаченими чинними стандартними нормами та правилами, провести роботи з монтажу сигналізації; провести вхідний контроль апаратури і виконати пусконалагоджувальні роботи змонтованої системи; забезпечити гарантійний ремонт змонтованої системи протягом 12 місяців після приймання засобів сигналізації в експлуатацію на підставі двостороннього акта (пункт 2.1 договору).

Сторони у п.3.1 договору погодили, що загальна вартість виконаних робіт, матеріалів і обладнання становить 112 319,26 грн (пункт 3.1 договору).

Зокрема, замовник сплачує протягом 3 (трьох) банківських днів з дня укладення договору аванс в розмірі 70% вартості обладнання та монтажних робіт, що становить 78623,48грн. (пункт 3.2 договору); залишок коштів за виконані роботи замовник сплачує виконавцю протягом 10 (десяти) календарних днів після підписання акта виконаних робіт, що становить 33695,78 грн. (п. 3.3 договору).

Матеріалами справи встановлено, що на виконання договору позивач 28.08.2018 перерахував на рахунок відповідача за платіжним дорученням № 1453 суму 78 623,48 грн в якості попередньої оплати 70% по рахунку № 1229-М від 05.06.2018; 21.09.2018 грн перерахував на рахунок відповідача за платіжним дорученням № 1637 суму 33 695,78 грн в якості остаточного розрахунку 30% по рахунку № 1229-М від 18.09.2018, всього 112 319,26 грн.

Пунктом 6.1 договору визначено, що виконавець приступає до виконання робіт не пізніше 5-ти робочих днів після надходження коштів на його рахунок. Термін виконання монтажних робіт - 15 днів за умов будівельної готовності об'єкта.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає про невиконання відповідачем своїх зобов'язань у т.ч. у встановлений строк, відсутність повідомлення про готовність передачі результатів робіт, актів виконаних робіт/використаних матеріалів, тобто істотне порушення умов договору, у зв'язку із чим, посилаючись на положення ст.180 ГПК, 530, 631, 846, 852 ЦК України, просить розірвати договір № 1229-М від 05.06.2018, зменшити до суми 0,00 гривень плату, яка належить відповідачу за роботу, що виконувалась у відповідності до договору № 1229-М від 05.06.2018 та стягнути з відповідача суму оплати за договором у розмірі 112 315,26 грн., стягнути з відповідача 20 050,58 грн. неустойки за період з 20.09.2018 по 19.03.2019.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд враховував наступне.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини четвертої статті 837 ЦК України до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Частинами першою і другою статті 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі виставлених відповідачем рахунків-фактур було сплачену суму 78 623,48 грн попередньої оплати 70%, 33 695,78 грн 30% оплати за виконані роботи, всього 112319,26 грн.

За умовами п.6.1 договору, відповідач повинен був приступити до виконання робіт не пізніше 04.09.2018 та виконати обумовлені роботи до 19.09.2018 включно.

Згідно п.4.1, 4.2 договору, після закінчення робіт виконавець за узгодженням з замовником призначає дату і час здачі засобів БЗ в експлуатацію (п.4.1); замовник зобов'язаний після закінчення робіт виконавцем взяти участь у комісії по прийманню системи БЗ в експлуатацію (п.4.2 договору).

Доказів виконання відповідачем свого зобов`язання щодо здачі засобів БЗ в експлуатацію, оформлення будь-яких первинних документів за наслідком такої передачі (актів виконаних робіт, актів, довідок) у т.ч. у складі комісії по прийманню системи БЗ в експлуатацію, суду не надано.

При цьому, суд зауважує, що заперечення відповідача щодо відсутності обов'язку складати акт виконаних робіт та надавати його на узгодження/підписання замовнику не приймаються судом, з огляду на наступне.

За змістом ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Також за змістом ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Дійсно, умовами розділу 4 договору «Порядок здачі та приймання виконаних робіт» не передбачено конкретного положення про передачу результатів робіт за актом приймання-передачі виконаних робіт, проте виходячи із суті договірних зобов'язань та положень п.3.3, договору, який визначає, що остаточний розрахунок здійснюється після підписання Акту виконаних робіт, п.5.2 договору, яким встановлено, що строк договору закінчується з моменту підписання акту приймання, враховуючи норми цивільного законодавства, господарська операція щодо приймання-передачі робіт, приймання системи БЗ в експлуатацію виконавець та замовник мають фіксувати в Актів виконаних робіт.

Таких доказів суду не надано.

Відповідач у відзиві на позов, представник відповідача у засіданнях суду стверджував про належне виконання робіт, проте факт їх виконання та передачу результатів цих робіт, у т.ч. оформлених у встановленому законом порядку, суду не надав.

Посилання відповідача на виконання робіт третьою особою - ПП«ПОЖБУДКЛАСІК» на підставі договору № 61 від 30.08.2018, та передачу їх по Акту наданих послуг № 107 від 02.11.2018 відповідачу, який в свою чергу оплатив їх вартість та передав позивачу не приймаються судом в якості доказів виконання робіт по договору № 1229-М від 05.06.2018.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 838 ЦК України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Умовами договірних відносин сторін не передбачено право виконавця залучити до виконання робіт на об'єкті співвиконавця, договір № 61 від 30.08.2018 не містить будь-яких посилань на договір № 1229-М від 05.06.2018, доказів передачі відповідачем результатів робіт замовнику, у т.ч. виконаних третьою особою, оформлення актів, суду не надано.

Матеріалами справи встановлено, що позивач у зв'язку із невиконанням відповідачем робіт, у т.ч. по договору № 1229-М від 05.06.2018 надіслав на адресу відповідача лист за вих.№178/юр від 28.12.2018, в якому повідомив що 28.12.2018 працівники підрядника за участю інших невідомих осіб в формі без розпізнавальних знаків, самостійно, протиправно (без дозволу чи будь-якого погодження з замовником) здійснили проникнення у будівлю, що належить замовнику, та всупереч договірним відносинам демонтували на об`єкті замовника та в подальшому вивезли з території позивача частину електронного обладнання та насос від насосної установки; враховуючи вказані обставини позивач повідомив про розірвання договірних відносин та запропонував для проведення взаємних розрахунків між сторонами за укладеними договорами направити уповноваженого(их) працівника(ів) Товариства для складання акта/актів фактично виконаних робіт та використаних матеріалів на дату складання актів; Компанія просила направити представників Товариства 03.01.2019 о 13 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 17; крім того, позивач просив забезпечити наявність у представників паспортів та довіреностей від Товариства з повноваженнями на проведення огляду, складання та підписання акта; також, позивач повідомив відповідача про те, що у разі відсутності представників Товариства акт/акти фактично виконаних робіт та використаних матеріалів будуть складені Компанією самостійно.

03.01.2019 представником відповідача Мисником Сергієм Вікторовичем, який діяв на підставі довіреності позивача від 10.12.2018, та представниками позивача Загоруйко О.А., Оковитим Є.С. і Шаповаловим С.О. складено і підписано опис майна, яке відповідач передав на відповідальне зберігання, та яке приймається позивачем за найменуванням та кількістю без перевірки якісного стану і придатності до використання.

Разом з тим, вказаний акт опису від 03.01.2019 не містить будь-яких посилань на конкретний правочин, тому враховуючи укладення між сторонами шести договорів, не може бути прийнятий судом в якості належного доказу по договору № 1229-М від 05.06.2018.

В подальшому 04.01.2019 представником відповідача Мисником С.В. було одноособово складено і підписано опис майна, що передано відповідачем на відповідальне зберігання та яке позивач приймає за найменуванням і кількістю.

Наявне у матеріалах справи повідомлення відповідача за вих.№11/01-01 від 11.01.2019 про готовність робіт також не приймається судом в якості належного доказу у справі, оскільки містить посилання на договір № 1228-М від 05.06.2019, який не є предметом розгляду у даному спорі.

Листом від 22.01.2019 №15/юр позивач звернулася повторно до відповідача з пропозицією провести приймання-передачу фактично виконаних робіт та використаних матеріалів; для цього підготувати та надати під час складання актів: оригінали чи/або копії проектів чи/або схем монтажу, які використовувалися Товариством та залученими ним субпідрядниками при виконанні робіт; виконавчу документацію щодо будь-яких відступлень від проектів чи/або затверджених схем монтажу під час виконання монтажних робіт, технічне та кошторисне обґрунтування щодо надлишково використаних матеріалів та обсягу робіт; техпаспорти (технічну, в тому числі експлуатаційну документацію) на використані виконавцем обладнання, механізми, прилади тощо, а також гарантійні документи їх виробників чи/або виконавця та інші документи на підтвердження якості, в тому числі сертифікати (за необхідності); акти прихованих робіт, випробувань тощо, які передбачені нормативними документами для відповідних видів робіт; про рішення відповідача та готовність надати перелічену документацію й приступити до приймання-передачі позивач просив повідомити до 10 год. 00 хв. 25.01.2019; в іншому випадку акт/акти фактично виконаних робіт та використаних матеріалів будуть складені самостійно Компанією із залученням третіх осіб; крім того, позивач повідомив відповідачу, що відсутність актів приймання-передачі робіт, проектів та монтажних систем, виконавчої документації, актів прихованих робіт, актів випробувань, технічної, в тому числі гарантійної документації на використані матеріали, є порушення укладених сторонами договорів та законодавства України.

При цьому суд зауважує, що вказаний лист також містить посилання на укладені між сторонами 6 договорів, у т.ч. договір № 1229-М від 05.06.2018.

Доказів оформлення сторонами будь-яких актів виконаних робіт по договору № 1229-М від 05.06.2018 та/або інших первинних документів, що можуть бути доказом виконання, у т.ч. фактичного виконання робіт відповідачем на об'єкті на спірну суму, у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач порушив свої зобов'язання по договору, обумовлені договором роботи, у т.ч. оплачені 100% оплатою, не виконав.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору

За умовами п.5.1-5.2 договору, строк договору починає свій перебіг з дати його підписання за закінчується з моменту підписання Акту приймання.

Згідно п.5.5 договору, якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього договору.

Згідно із статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частина третя статті 653 ЦК України, частина четверта статті 188 ГК України також зазначає, що договір може бути розірвано або за домовленістю сторін, або на вимогу однієї з сторін за рішенням суду.

Судом встановлено та відповідачем не спростовано факт порушення умов договору № 1229-М від 05.06.2018, невиконання зобов`язань на проведення робіт: монтаж системи блискавкозахисту на об'єкті замовника, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що неотримання позивачем очікуваного при укладенні договору у вигляді результатів робіт, які були оплачені позивачем у повному обсязі, підтверджує істотність порушення відповідачем умов договору.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, у зв'язку із чим позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, а тому позовні вимоги позивача про розірвання договору № 1229-М від 05.06.2018 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.849 ЦК України,замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків

Отже, у разі порушення підрядником умов договору, які пов`язані з якістю та строком виконання робіт законом замовнику надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і в залежності від обставин, вимагати відшкодування збитків або оплатити виконану підрядником роботу, або розірвати договір підряду та вимагати відшкодування збитків.

Оскільки матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання робіт або повернення відповідачем грошових коштів позивачу у заявленій сумі, враховуючи припинення правовідносин сторін, суд прийшов до висновку про наявність підстав про повернення на користь позивача 112 315,26 грн. сплачених за виконання робіт, які не виконані.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 4.3 договору визначено, що за порушення строків виконання і введення засобів БЗ в експлуатацію з вини виконавця, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми вартості монтажних робіт вказаної в п.3.1 даного договору, за кожний день прострочки і відшкодовує всі понесені у зв'язку з цим збитки.

За невиконання зобов'язання позивачем нараховано 20 050,58 грн. неустойки за період з 20.09.2018 по 19.03.2019 прострочення. які задовольняються судом в межах розрахунку позивача.

Вимоги позивача про зменшення до суми 0,00 гривень плату, яка належить відповідачу за роботу, що виконувалась у відповідності до договору № 1229-М від 05.06.2018 судом не задовольняється.

При цьому, суд виходив із того, що матеріалами справи встановлено та відповідачем не спростовано факт істотного порушення відповідачем умов договору, невиконання робіт, оплачених 100% оплатою, припинення правовідносин сторін шляхом розірвання договору у судовому порядку та наявність підстав для повернення 112 315,26 грн оплати, тобто встановлено відсутність виконання робіт по договору та відсутність обов'язку позивача здійснювати їх оплату.

Вимога про зменшення до суми 0,00 гривень плату, яка належить відповідачу за роботу, що виконувалась у відповідності до договору № 1229-М від 05.06.2018 по суті є вимогою про встановлення факту, яка враховуючи відсутність доказів виконання робіт, суперечить заявленим вимогам, обставинам справи та не є ефективним способом захисту права, за відновленням якого позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, надані докази та пояснення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІМПОРТ" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині розірвання договору № 1229-М від 05.06.2018, та стягнення з відповідача суми оплати за договором у розмірі 112 315,26 грн., 20 050,58 грн. неустойки. В частині вимог про зменшення до суми 0,00 гривень плату, яка належить відповідачу за роботу, що виконувалась у відповідності до договору № 1229-М від 05.06.2018 суд відмовляє у зв'язку із необґрунтованістю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача розміру задоволених позовних вимог.

Також у позовній заяві позивач заявив клопотання про покладення на відповідача 18100 грн. витрат на оплату послуг адвоката, з яких 500,00 грн витрати на поштові, канцелярські, транспортні витрати.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення заявлених витрат до матеріалів справи надано копію договору про надання правової допомоги від 02.01.2019, укладеного між позивачем та ФОП Бондар В.М., додаткової угоди № 3 від 17.06.2019, платіжні доручення № 880 від 21.06.2019 на суму 5000,00 грн., № 971 від 05.07.2019 на суму 3000,00 грн., копію свідоцтва серія № 1600 від 14.01.2004 про право адвоката Бондара В'ячеслава Миколайовича на заняття адвокатською діяльністю.

Приймаючи до уваги, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та те, що сума таких витрат у розмірі 8 000,00 грн підтверджується матеріалами справи, і відповідач в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не звертався до суду з клопотанням про їх зменшення, суд, враховуючи також часткове задоволення позову приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання позивача та покладення зазначених витрат на відповідача у розмірі 8000,00 грн.

Клопотання відповідача про покладення на позивача витрат на оплату послуг адвоката по договору № 18 про надання правової допомоги від 20.09.2019 у розмірі 30000,00 грн., судом не задовольняється.

Керуючись ст. 86, 123, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір від 05.06.2019 №1229-М, укладений товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Імпорт" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 17; ідентифікаційний код 37949561) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олімп-Безпека Сервіс" (03035, м. Київ, вул. Василя Липківського, буд. 14; ідентифікаційний код 39171573).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-Безпека Сервіс" (03035, м. Київ, вул. Василя Липківського, буд. 14; ідентифікаційний код 39171573) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Імпорт" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 17; ідентифікаційний код 37949561) 112 315 (сто дванадцять тисяч триста п'ятнадцять) грн. 26 коп. боргу, 20 050 (двадцять тисяч п'ятдесят) грн. 58 коп. неустойки, 3906 (три тисячі дев'ятсот шість) грн 49 коп судового збору, 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп витрат на правову допомогу адвоката.

4. В частині вимог про зменшення до суми 0,00 гривень плату, яка належить відповідачу за роботу, що виконувалась у відповідності до договору № 1229-М від 05.06.2018 відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.11.2019.

Суддя О.М.Ярмак