РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2019Справа № 910/12393/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Шмітц Каргобул Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Добро Логістик" про стягнення 356 363,09 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Шмітц Каргобул Україна" (далі - ТОВ "Шмітц Каргобул Україна") звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання умов договору купівлі-продажу товару з відстроченням платежу № 2018/216/11/20, укладеного 20 листопада 2018 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Добро Логістик" (далі - ТОВ "Добро Логістик"), позивач згідно видаткової накладної від 30 листопада 2018 року № 353 поставив відповідачу у власність вживаний тривісний напівпричіп-рефрижератор, Schmitz Cargobull, тип SCB*S3B, модель SKO 24/L - 13.4 FP 45 Cool вартістю 617 000,00 грн. Оскільки ТОВ "Добро Логістик" взяте на себе за вказаною угодою зобов`язання по оплаті вартості цього товару виконало лише частково, заборгувавши таким чином позивачу 313 916,67 грн., останній, посилаючись на статті 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просив суд стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу, а також 38 115,13 грн. пені та 4 331,29 грн. трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 вересня 2019 року вищенаведену позовну заяву ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12393/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Проте ТОВ "Добро Логістик" у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 12 вересня 2019 року про відкриття провадження у справі № 910/12393/19 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03127, місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 108, корпус 2, квартира 41.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами пункту 1 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що копія вищенаведеної ухвали Господарського суду міста Києва від 12 вересня 2019 року була отримана уповноваженим представником відповідача 17 вересня 2019 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи відповідне повідомлення про вручення цього судового відправлення.

Проте відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав та не скористався наданими йому процесуальними правами.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги те, що ТОВ "Добро Логістик" належним чином було повідомлене про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2018 року між ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" та ТОВ "Добро Логістик" був укладений договір купівлі-продажу з відстроченням платежу № 2018/216/11/20, за умовами якого позивач зобов`язався продати, а відповідач - придбати один вживаний тривісний напівпричіп-рефрижератор, Schmitz Cargobull, тип SCB*S3B, модель SKO 24/L - 13.4 FP 45 Cool, відповідно до технічної специфікації - додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору, а також прийняти та оплатити цей товар у повному обсязі, в строки, у порядку та на умовах, передбачених вказаним договором.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

За умовами пункту 2.1 вказаного договору ціна однієї одиниці товару, що підлягає поставці, становить 617 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 102 833,33 грн.

Розрахунки за товар за цим договором здійснюються у національній валюті України. Покупець оплачує товар згідно виставлених рахунків продавця (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 2.3 цієї угоди загальна вартість товару, що підлягає поставці, становить 617 000,00 грн., у тому числі ПДВ 102 833,33 грн.

Поставка товару здійснюється продавцем на умовах EWX Київ, Incoterms-2010, за адресою: 03134, місто Київ, Кільцева дорога, 22 (пункт 3.2 договору).

Згідно з пунктом 3.3 наведеного правочину передача товару здійснюється продавцем протягом 3 банківських днів з моменту повного та належного виконання покупцем пункту 4.1.1 цього договору.

Відповідно до пункту 4.1.1 договору перший авансовий платіж у розмірі 185 100,00 грн. від загальної вартості товару, включаючи ПДВ, покупець сплачує по 28 листопада 2018 року.

Залишок суми - відстрочений платіж у розмірі 431 900,00 грн. від загальної вартості товару, включаючи ПДВ, повинен бути сплаченим в порядку та в строки, зазначені у графіку платежів (додаток № 2). При цьому, відстрочений платіж повинен бути сплачений повністю не пізніше, ніж протягом 6 календарних місяців з дати підписання акту приймання-передачі товару (пункт 4.1.2 договору).

Згідно з графіком платежів, встановленим у додатку № 2 до цього договору, відповідач зобов`язався здійснити оплату відстроченого платежу за поставлений товар наступним чином: грошові кошти в сумі 71 983,33 грн. - сплатити позивачу 28 грудня 2018 року, 71 983,33 грн. - 30 січня 2019 року, 71 983,33 грн. - 28 лютого 2019 року, 71 983,33 грн. - 29 березня 2019 року, 71 983,34 грн. - 30 квітня 2019 року, 71 983,34 грн. - 30 травня 2019 року.

Загальна сума за товар, що підлягає оплаті продавцю, становить не менше, ніж сума, яка вказана у видатковій накладній (пункт 4.1.3 договору).

Пунктом 13.1 укладеної між сторонами угоди визначено, що остання набуває чинності з дати її належного підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань, якщо інше не встановлено цим договором.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного правочину позивач згідно видаткової накладної від 30 листопада 2018 року № 353 поставив відповідачу вживаний тривісний напівпричіп-рефрижератор, Schmitz Cargobull, тип SCB*S3B, модель SKO 24/L - 13.4 FP 45 Cool вартістю 617 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ).

Факт поставки вказаного товару підтверджується наявними у матеріалах даної справи копіями вищенаведеної видаткової накладної та акта приймання-передачі від 3 грудня 2018 року № 5050484, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками цих суб`єктів господарювання.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу з відстроченням платежу від 20 листопада 2018 року № 2018/216/11/20 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення продавцем умов даної угоди.

Проте всупереч положенням вищенаведеного правочину ТОВ "Добро Логістик" взятий на себе обов`язок по оплаті вартості поставленого йому товару виконало лише частково, сплативши позивачу 303 083,33 грн. та заборгувавши таким чином останньому 313 916,67 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 695 ЦК України Договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за договором купівлі-продажу з відстроченням платежу від 20 листопада 2018 року № 2018/216/11/20, яка складає 313 916,67 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і ТОВ "Добро Логістик" на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати поставленого йому товару, позивач також просив суд стягнути з ТОВ "Добро Логістик" три проценти річних у загальному розмірі 4 331,29 грн., нарахованих у період з 31 січня 2019 року по 9 вересня 2019 року на відповідні суми основного боргу згідно наданого позивачем розрахунку.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас при досліджені матеріалів справи судом було встановлено, що при здійсненні позивачем розрахунку заявленої до стягнення з відповідача суми трьох процентів річних, нарахованих, зокрема, у період з 11 лютого 2019 року по 27 лютого 2019 року на суму основного боргу в розмірі 58 983,33 грн., останнім було допущено арифметичну помилку та вказано, що сума цих компенсаційних виплат за наведений період становить 87,26 грн., тоді як обґрунтованою, арифметично вірною сумою трьох процентів річних, нарахованих у вищевказаний період, є 82,42 грн.

Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума трьох процентів річних у загальному розмірі 4 326,45 грн., тоді як у задоволенні вимог ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" до ТОВ "Добро Логістик" про стягнення трьох процентів річних в сумі 4,84 грн. слід відмовити.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу товару з відстроченням платежу, позивач просив суд стягнути з ТОВ "Добро Логістик" 38 115,13 грн. пені, нарахованої у період з 5 лютого 2019 року по 4 серпня 2019 року відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що у разі прострочення покупцем строку оплати згідно з пунктом 4.1.2 договору, більше ніж на 3 банківські дні, останній повинен сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від фактично несплаченої загальної вартості товару за кожен день прострочення.

Оскільки заявлений ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" до стягнення розмір пені є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовна вимога про стягнення з відповідача вказаної суми також підлягає задоволенню.

Крім того, у своєму позові ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" просило суд стягнути з відповідача суму понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 серпня 2019 року між ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" та адвокатом Бадалісом Романом Віталійовичем було укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого позивач доручив, а адвокат прийняв на себе обов`язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в судах загальної юрисдикції, надавати іншу професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом судових справ в обсязі і на умовах, встановлених цим договором.

За умовами додатку № 1 до цього правочину адвокат Бадаліс Роман Вікторович надає ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" правову допомогу по стягненню заборгованості з ТОВ "Добро Логістик" в судовому порядку за договором купівлі-продажу з відстроченням платежу від 20 листопада 2018 року № 2018/216/11/20, а саме: вивчення та юридичний аналіз наданих клієнтом матеріалів справи, зокрема: досудового листування з боржником, документів бухгалтерського обліку, договору купівлі-продажу між сторонами в справі), визначення правової позиції клієнта в спорі; складання позовної заяви, збір доказів, складання необхідних процесуальних документів, подання позовної заяви до суду, направлення копії позовної заяви іншій стороні; проведення розрахунку штрафних санкцій, трьох процентів річних, ціни позову; представництво інтересів клієнта на 1 судовому засіданні по справі, підготовка процесуальних документів на судове засідання.

Відповідно до додатку № 1 до вказаного договору вартість вищенаведених послуг становить 10 000,00 грн.

На підтвердження фактичної сплати вищенаведеної суми винагороди у розмірі 10 000,00 грн. позивачем також було надано копію відповідного платіжного доручення від 9 вересня 2019 року № 9993.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що його позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а у разі наявності заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зі змісту наведених приписів вбачається, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За висновками суду, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Так, суд вважає безпідставним та належним чином не обґрунтованим включення до вартості послуг, зокрема, представництво інтересів клієнта на 1 судовому засіданні по справі, підготовка процесуальних документів на судове засідання, оскільки розгляд даної справи було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін (без проведення судового засідання). Крім того, при проведенні розрахунку трьох процентів річних адвокатом було здійснено помилку в нарахуванні трьох процентів річних в сумі 87,26 грн. за період з 11 лютого 2019 року по 27 лютого 2019 року, замість вірного - 82,42 грн.

Відтак, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог у даній справі, виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, беручи до уваги розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін, а також зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне задовольнити заявлену позивачем до відшкодування суму витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/12393/19 у розмірі 7 700,00 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Добро Логістик" (03127, місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 108, корпус 2, квартира 41; ідентифікаційний номер 40409467) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шмітц Каргобул Україна" (03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 89-А, бл.2, офіс 10; ідентифікаційний номер 38800944) 313 916 (триста тринадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн. 67 коп. основного боргу, 38 115 (тридцять вісім тисяч сто п`ятнадцять) грн. 13 коп. пені, 4 326 (чотири тисячі триста двадцять шість) грн. 45 коп. трьох процентів річних, 5 345 (п`ять тисяч триста сорок п`ять) грн. 38 коп. судового збору, а також 7 700 (сім тисяч сімсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Шмітц Каргобул Україна" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Добро Логістик" трьох процентів річних у розмірі 4,84 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12 листопада 2019 року

Суддя Є.В. Павленко