ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.11.19 Справа № 917/1759/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ореховської О.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" №0511/01 від 05.11.2019р. (вхід. №12150 від 05.11.2019р.) про відвід судді Паламарчука В.В. від розгляду справи № 917/1759/19

за заявою Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10 в особі філії "Менський сир", 15600, Чернігівська область, м. Мена, вул. Леніна, 122

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47, ідентифікаційний код 33460268

про відкриття провадження у справі про банкрутство

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Консалтингова фірма "Прометей" в особі філії "Менський сир" звернулося до Господарського суду Полтавської області із заявою про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" з підстав неплатоспроможності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2019 р. дана заява передана для розгляду судді Паламарчука В.В.

Ухвалою від 15.10.2019р. прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" до розгляду.

В судовому засіданні 05.11.2019 р. представник боржника усно заявив клопотання про відвід судді Паламарчука В.В. від розгляду даної справи та після судового засідання через канцелярію суду надав відповідну письмову заяву №0511/01 від 05.11.2019р. (вхід. №12150 від 05.11.2019р.).

Ухвалою суду від 06.11.2019 р. у справі № 917/1759/19 за результатами розгляду заяви боржника про відвід судді Паламарчука В.В. суд визнав відвід необґрунтованим, провадження у справі № 917/1759/19 зупинив до вирішення питання про відвід судді Паламарчука В.В.

Матеріали справи №917/1759/19 передано уповноваженій особі на здійснення визначення складу суду автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу, 07.11.2019 заява про відвід передана для розгляду судді Ореховській О.О.

Розглянувши подану заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7, ч. 8, ч. 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

В обґрунтування своєї заяви про відвід судді, боржник вказує на те, що суддею було відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи до розгляду апеляційною інстанцією питання про надання відстрочки виконання рішення суду по справі № 917/737/17. При цьому ТОВ "Гадячсир" посилається на практику в аналогічних справах. Також боржник зазначає, що суддею невмотивовано оголошено перерву в судовому засіданні за клопотанням заявника для надання додаткового часу для подання документів.

Розглянувши без повідомлення учасників справи заяву про відвід, суд вважає її необґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом ст. 36 ГПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно ч. 4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини "Веттштайн проти Швейцарії").

Згідно із ч. 1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Керуючись завданнями та принципами господарського судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Однією з основних засад господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як підставу для відводу судді боржник зазначає незгоду з відступом суддею Паламарчук В.В. від загального принципу застосування судами в аналогічних справах норм права та невмотивованою відмовою у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи 917/1759/19, а також оголошення перерви в судовому засіданні .

Суд приймає до уваги, що наведені боржником обставини у своїй сукупності свідчать про незгоду боржника - ТОВ "Гадячсир" з процесуальними рішеннями судді.

Відповідно до частини 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки боржником не наведено жодних підстав для відводу судді, що передбачені ст. 35, 36 ГПК України, а незгода боржника з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

У відповідності до ч. 11 ст. 39 ГПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 39, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про відвід судді Паламарчука В.В. від розгляду справи № 917/1759/19 - відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо не підлягає.

Суддя Ореховська О.О.