ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року м. Херсон Справа № 923/494/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. за участю секретаря судового засідання Кудак М.І., розглянувши матеріали за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Таврида" с.Гаврилівка Друга, Каланчацького району Херсонської області, ідентифікаційний код юридичної особи 31294485

до Відповідача: Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, смт.Каланчак Херсонської області, ідентифікаційний код юридичної особи 04060080

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Урожайне", с. Гаврилівка друга Каланчацького району Херсонської області вул. Миру 22А, код 37390142

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , смт. Каланчак Херсонської області

про визнання недійсним розпорядження голови Каланчацької РДА від 27.12.2018р. № 470 про припинення договору оренди землі

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Дудченко В.М., ордер серії ХС № 145696 від 10.06.2019

від відповідача - не прибули

від третьої особи ОСОБА_1 - адвокат Бєла Є.Ю., ордер серії ХС № 110943 від 16.08.2019, адвокат Долгополов О.В., ордер серії ХС № 151618 від 13.09.2019

від третьої особи ТОВ "Урожайне" - не прибули

слухач ОСОБА_2

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

12.06.2019 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Таврида" (позивач) звернувся з позовом до Господарського суду Херсонської області та просить прийняти рішення, яким визнати недійсним розпорядження голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області (відповідач) № 470 від 27.12.2018 про припинення права користування земельними ділянками ( договору оренди невитребуваних земельних паїв), у зв`язку із набуттям прав власності на земельні ділянки.

Зазначеним розпорядженням було припинено право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення (невитребувані паї колишнього КСП "Жовтневий"), розташованої за межами населених пунктів на території Каланчацької селищної ради загальною площею 3,2330 га (кадастровий номер :19:014:0082 площею 1,8337 га та :19:014:0072 площею 1,3993га, надано СТОВ "Таврида" за договором оренди від 21.04.2008, який поновлено 20 квітня 2018 року. Керівника СТОВ "Таврида" зобов`язано в місячний термін укласти додаткову угоду про припинення договору оренди землі і забезпечити державну реєстрацію припинення права оренди.

Спірне рішення було прийняте на підставі заяви ОСОБА_1 .

Ухвалою від 18.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 23.07.2019 розгляд справи відкладено та залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 . Копію ухвали надіслано учасникам справи. Зобов`язано відповідача Каланчацьку РДА невідкладно надати суду документи, на підставі яких було видано розпорядження голови Каланчацької РДА від 27.12.2018р. № 470 "Про припинення права користування земельною ділянкою", а саме: копію заяви ОСОБА_1 , протоколу від 04.12.2018р. № 48 постійно діючої комісії по врегулюванню земельних відносин.

Ухвалою від 06.08.2019 розгляд справи відкладено та залучено за клопотанням позивача в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Урожайне", яке є суборендарем землі.

15.08.2019 третя особа ОСОБА_1 подав до суду пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою від 16.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження та призначено справу до розгляду в засіданні 30.08.2019.

Ухвалою від 30.08.2019 закрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 16.09.2019.

Ухвалою від 16.09.2019 відкладено розгляд справи. Ухвалою від 30.09.2019 розгляд справи відкладено на 04.11.2019. Копію ухвали надіслано учасникам справи.

Відповідач в засідання не прибув, надавши витребувані судом докази. Відповідно до подано відзиву відповідач не заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що з 01.01.2019 набули чинності зміни до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", яким визначено повноваження щодо розпорядження землями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за сільськими, селищними та міськими радами, а повноваження районних державних адміністрацій з цього питання виключено, таким чином відповідач з 01.01.2019р. не має повноважень щодо розпорядження земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому не має можливості виконати розпорядження голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області № 470 від 27.12.2018.

Третя особа ТОВ "Урожайне" в засідання не прибула, письмових пояснень не надала з невідомих причин.

В засіданні 04.11.2019 судом оголошено перерву до 14 год. у зв`язку з виходом суду до нарадчої кімнати.

Представники сторін в засідання суду після перерви о 14 год. 04.11.2019 не прибули з невідомих причин, у зв`язку з чим фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України та рішення не проголошувалось згідно з ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в:

21 квітня 2008 року між Каланчацькою районною державною адміністрацією (надалі- Відповідач або Орендодавець) та СТОВ "ТАВРИДА" (надалі - Позивач або Орендар) було укладено договір оренди землі (надалі - Договір оренди землі, який було зареєстровано у Каланчацькому районному відділі Херсонської регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 квітня 2008року за № 20.

У відповідності до договору оренди землі Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у адміністративних межах Каланчацької селищної ради (землі тимчасового запасу) Каланчацького району Херсонської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 254,45 га, у тому числі рілля (зрошення) - 227,00 га. під сільськогосподарськими шляхами - 4,42 га, під гідротехнічними спорудами ( під валиками) - 4, 00 га, під штучними водостоками - 19,03 га.

У відповідності до п.8 Договору оренди землі, договір укладено строком на 5 років. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у 7 денний строк після державної реєстрації договору оренди землі за актом її приймання- передачі.

Розмір та порядок сплати орендної плати передбачено розділом договору "Орендна плата".

21.04.2008 сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 24).

20 квітня 2018 року було укладено Додаткову угоду (а.с. 44-46) про поновлення терміну дії договору оренди землі від 21 квітня 2008 року №120 з додатковими угодами від 26 серпня 2008 року № 54, від 03 листопада 2010 року № 62, від 10 вересня 2012 року № 01162 та внесення змін до нього.

У відповідності до п. 1 Додаткової угоди сторони дійшли до взаємної згоди про поновлення договору оренди землі від 21 квітня 2008 року № 0120 з вищезазначеними додатковими угодами до нього (далі-Договір оренди землі) строком на 10 років, тобто до 21 квітня 2028 року.

У відповідності до п.2 Додаткової угоди в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 203,2883 га, в тому числі спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :19:014:0082 площею 1,8337 га та :19:014:0072 площею 1.3993 га.

В подальшому здійснено державну реєстрацію зазначеної додаткової угоди, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 72-74).

Крім того, з даної Інформації з Державного реєстру вбачається, що земельна ділянка була передана позивачем в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю "Урожайне" за договором суборенди землі від 17.05.2018.

З огляду на викладене, суд за клопотанням позивача залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Урожайне", яке є суборендарем землі.

27 грудня 2018 року Головою Каланчацької районної державної адміністрації було видано розпорядження № 470 (а.с. 14) про припинення права користування земельною ділянкою, за результатами розгляду заяви представника ОСОБА_1 , у зв`язку з розробленням технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) власниці сертифікату на земельну частку (пай) загальною площею 3,2330 га, з кадастровими номерами :19:014:0082 площею 1,8337 га та :19:014: 0072 площею 1,3993 га із земель сільськогосподарського призначення, не витребувані паї колишнього КСП «Жовтневий», які розташовані в адміністративних межах Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області та знаходяться в оренді СТОВ "Таврида" згідно з договором оренди землі від 21 квітня 2008 року, який було поновлено додатковою угодою від 20 квітня 2018 року.

Цим же розпорядженням зобов`язано керівника позивача у місячний термін укласти додаткову угоду щодо припинення договорів оренди та забезпечити реєстрацію припинення права оренди Державному реєстрі речових прав та повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі.

З огляду на викладене, суд залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 надав пояснення, які підтверджуються також матеріалами справи, в яких зазначає наступне.

ОСОБА_1 є власником сертифікату на земельну частку (пай) на території Каланчацької селищної ради Херсонської області, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХС № 015631 виданим Каланчацькою районною державною адміністрацією 29.01.2013 року (а.с. 103-104) на підставі схеми паювання у 2000 році земель, переданих у колективну власність КСП "Жовтневий" (ст.2 "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

08.02.2013 ОСОБА_1 звернувся до Каланчацької селищної ради із заявою та клопотав перед Каланчацькою РДА про виділення йому в натурі (на місцевості), належної йому згідно із сертифікатом земельну частку (пай) відповідно до схеми поділу земель колективної власності на території КСП "Жовтневий" у межах земель колективної власності КСП "Жовтневий" у контурі визначеному за моїм бажанням як власника сертифікату.

11.02.2013, отримавши від Каланчацької селищної ради викопіювання місця розташування земельної частки (паю) та клопотання, ОСОБА_1 звернувся до Каланчацької РДА із заявою про виділення йому в натурі (на місцевості), належні згідно із сертифікатом земельну частку (пай) відповідно до схеми поділу земель колективної власності на території КСП "Жовтневий" у межах земель колективної власності КСП "Жовтневий" (копія додається).

Каланчацькою РДА винесено розпорядження №196 від 05.06.2013 року «Про погодження місця розташування земельної ділянки та виділення в натурі земельної частки (паю)» в контурі 53 ділянка 218 (а.с. 107).

З вищевказаним розпорядженням та викопіюванням, ОСОБА_1 21.06.2013 звернувся до землевпорядної організації за виготовленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки мені у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП "Жовтневий" (а.с. 108).

Проте, під час проведення реєстрації земельних ділянок в державному реєстрі земель було встановлено, що 21.04.2008 року між Каланчацькою РДА і СТОВ "Таврида" укладений договір оренди землі, згідно якого Каланчацька РДА передала цьому підприємству із земель «тимчасового запасу» в оренду строком на п`ять років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 227,5га., розташованої на території Каланчацької селищної ради. Зазначеному договору передували розпорядження РДА від 23.07.2007 року № 321 про надання дозволу СТОВ "Таврида" на виготовлення техдокументації із землеустрою щодо відведення останньому в оренду земельної ділянки із земель тимчасового запасу на території Каланчацької селищної ради площею 227,5га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та від 14.04.2008 року №212 про затвердження такої документації і надання права СТОВ "Таврида" на укладення з РДА відповідного договору оренди з метою, як зазначено в розпорядженні, пролонгації договору оренди землі від 15.08.2003 року № 107 КЛ. 18.04.2010 року на підставі розпорядження РДА від 19.01.2009 року №31 СТОВ "Таврида" передало надану йому в оренду земельну ділянку в суборенду ТОВ "Таврида - Плюс". В січні 2012 року згідно розпорядження РДА від 03.04.2012 року №1 РДА і СТОВ "Таврида" продовжили дію договору оренди від 21.04.2008.

В зв`язку з виготовленням проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки мені у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель КСП "Жовтневий", ОСОБА_1 12.12.2013 року звернувся до Каланчацької РДА з заявою про затвердження проекту із землеустрою, надання земельної ділянки мені у власність та припинення права оренди на земельну ділянку яка відводиться йому у власність (а.с. 109).

Каланчацька РДА винесла розпорядження № 76 від 03.03.2014 року про внесення змін до розпорядження голови РДА від 14 квітня 2008 року №212 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду СТОВ «Таврида», в якому вказано: « В зв 'язку з виготовленням проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель колективної власності колишнього КСП "Жовтневий" громадянам (в т.ч. і ОСОБА_1 ) із земель сільськогосподарського призначення (не витребувані паї) в адміністративних межах Каланчацької селищної ради, які були надані в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Таврида" згідно договору оренди від 21 квітня 2008 року №20, та необхідністю отримання документів, що посвідчують право вчасності на земельні ділянки, які входять до складу орендованої сільськогосподарським товариством земельної ділянки:

1. Внести зміни до розпорядження голови РДА від 14 квітня 2008 року №212 та зменшити орендовану площу земельної ділянки на 37,0154га.;

2. СТОВ "Таврида" внести зміни до договору оренди землі відповідно до норм законодавства та умов договору оренди землі від 21 квітня 2008 року №20.

Проте, за поясненнями ОСОБА_1 , з 2014р. по 2019р. СТОВ "Таврида" не припинила користуватись земельними ділянками. Не виконує розпорядження Каланчацької РДА, не вносить відповідних змін до договору оренди від 21 квітня 2008 року №20. З 2014 року постійно засіває земельні ділянки, тим самим блокуючи право як моє так і право інших громадян на отримання землі у власність, постійно наносячи незворотної шкоди у вигляді не отриманих громадянами доходів від належної кожному з них орендної плати за користування їхньою власністю, земельною часткою (паєм) межі та місце розташування яких вже встановлено відповідною технічною документацією.

Крім того, СТОВ "Таврида" здійснює заходи щодо скасування вищевказаних розпоряджень, що підтверджується постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року по справі №821/229/17 та ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року по справі №821/229/17 (а. с. 111-120).

ОСОБА_1 посилається на те, що так як СТОВ "Таврида" не припиняла користуватись земельними ділянками, не виконувала розпорядження Каланчацької РДА, не вносила відповідних змін до договору оренди від 21 квітня 2008 року №20, він повторно звернувся із заявою від 25.05.2017 року до голови Каланчацької РДА щодо надання земельної ділянки мені у власність.

У відповідь на заяву він отримав лист від 24.10.2017р.№230/03-14, в якому вказано, що в законодавстві України відбулись зміни і для того, щоб отримати земельну ділянку у власність потрібно виготовити не проект землеустрою, а саме технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю).

На підставі відповіді від 24.10.2017р.№230/03-14 він звернувся до Каланчацької РДА із заявою від 01.03.2018 року щодо внесення змін до розпорядження №196 від 05 червня 2013 року «Про погодження місця розташування земельних ділянок та виділення в натурі земельних часток (паї)», а саме: змінити вираз з «проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» на вираз «технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» (копія додається).

В результаті розгляду його заяви Каланчацькою РДА було винесено розпорядження №254 від 09.08.2018 року, яким було внесено зміни до розпорядження №196 від 05 червня 2013 року «Про погодження місця розташування земельних ділянок та виділення в натурі земельних часток (паї)», а саме: змінено вираз з «проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» на вираз «технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» (копія додана до справи).

По вищевказаним розпорядженням, ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю), ( копія додана до матеріалів справи).

В зв`язку з розробленням технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в контурі 53 ділянка 218 , загальною площею 3,2330га. з кадастровими номерами: :19:014:0082 площею 1,8337га. та :19:014:0072 площею 1,3993га. із земель сільськогосподарського призначення, не витребувані паї колишнього КСП «Жовтневий», які розташовані в адміністративних межах Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області та отриманням витягів із ДЗК ( копії додано до матеріалів справи) на вищевказані земельні ділянки ОСОБА_1 звернувся до Каданчацької РДА із заявою про затвердження технічної документації, припинення права оренди СТОВ «Таврида» та надання земельних ділянок мені у власність (копія додана до матеріалів справи).

Головою Каланчацької районної державної адміністрації було винесено розпорядження №470 від 27.12.2018 року про припинення права оренди на вищевказану земельну ділянку наданої СТОВ «Таврида» згідно договору оренди землі від 21 квітня 2008 року, який поновлено 20 квітня 2018 року, (копія додана).

Відповідно до приписів розпорядження Каланчацької РДА №470 від 27.12.2018 року СТОВ «Таврида» було зобов`язано у місячний термін (з 27.12.2018 року по 27.01.2019 року) укласти додаткову угоду щодо припинення права оренди земельної ділянки в контурі 53 ділянка 218 , загальною площею 3,2330га. з кадастровими номерами: :19:014:0082 площею 1,8337га. та :19:014:0072 площею 1,3993га., забезпечити реєстрацію припинення права оренди в Державному реєстрі речових прав та повернути земельну ділянку за актом приймання - передачі, проте розпорядження про надання у власність винесено не було. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 22.10.2018 року повторно звернувся із заявою до Каланчацької РДА про надання земельних ділянок мені у власність (копія додана).

У відповідь на його заяву від 22.10.2018 року він отримав лист від 21.02.2019 року _ №22/03-14, в якому вказано, що в зв`язку з набранням чинності Закону України від 10.07.2018 року №2498-УІІІ яким внесено зміни до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв)», яким визначено що з 01.01.2019 року повноваження районних державних адміністрацій щодо розпорядження землями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виключено, та наділено такими повноваженнями сільськими, селищними та міськими радами (копія додана).

24.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Каланчацької селищної ради з заявою щодо прийняття відповідного рішення про надання йому у власність земельної ділянки в натурі (на місцевості) в контурі 53 ділянка 218 , загальною площею 3,2330га. з кадастровими номерами: :19:014:0082 площею 1,8337га. та :19:014:0072 площею 1,3993га.(копія додана).

У відповідь на заяву, ОСОБА_1 отримав рішення Каланчацької селищної ради сорок першої сесії восьмого скликання №1025 від 25 квітня 2019 року про надання вищевказаної земельної ділянки мені у власність (копія додана).

З метою реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки, ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Каланчацької селищної ради Херсонської області Білоброва Олександра Олеговича.

Проте в реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки, йому було відмовлено, посилаючись на те, що право оренди за СТОВ «Таврида» на земельну ділянку яка відводиться ОСОБА_1 у власність в Державному реєстрі прав на нерухоме майно не припинено.

Незважаючи на те, що розпорядженням Каланчацької РДА №470 від 27.12.2018 року СТОВ «Таврида» було зобов`язано у місячний термін припинити право оренди, станом на 14.08.2019 року жодне розпорядження не виконано.

28.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Каланчацької РДА із заявою (копія додана) щодо негайного врегулювання земельних відносин та виконати розпорядження Голови Каланчацької районної державної адміністрації №470 від 27.12.2018 року та припинити право оренди наданої СТОВ «Таврида» згідно договору оренди землі від 21 квітня 2008 року, який поновлено 20 квітня 2018 року на земельну ділянку яка відводиться ОСОБА_1 у власність в контурі 53 ділянка 218, загальною площею 3,2330га. з кадастровими номерами: :19:014:0082 площею 1,8337га. та :19:014:0072 площею 1,3993га. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповіді на заяву від 28.05.2019 року на день написання цих пояснень не надано.

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, оскільки вважає, що оскаржуване розпорядження № 470 від 27.12.2018 було прийнято Відповідачем незаконно та грубо порушує права СТОВ "ТАВРИДА", посилаючись на те, що зі змісту оскаржуваного розпорядження від 27.12.2018 вбачається одностороння відмова відповідача від договору оренди землі, а відповідно до вимог чинного законодавства розірвання договору в односторонньому порядку можливе лише за рішенням суду.

Позивач посилається на те, що відповідно до ст. 13 Закону України від 05.06.2003 № 899-1V "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) та п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122 "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) відповідна сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація в межах повноважень визначених п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України повинні своїм рішенням (розпорядженням) визначити вищезазначені земельні частки (паї), як невитребувані земельні частки (паї), і мають право укласти договір оренди невитребуваних земельних часток (паїв) до настання певної умови, передбаченою ст. 13 Закону України від 05.06.2003 № 899-1V "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)": "до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку". До рішення ради (розпорядження голови райдержадміністрації) повинен додаватися список власників земельних часток (паїв), чиї землі передані в управління раді (райдержадміністрації).

Позивач посилається на те, що Відповідачем не надано список власників земельних часток (паїв), який мав би бути додатком до Розпорядження № 470 від 27.12.2018 року

Крім того, позивач зазначає, що виходячи з нормативних положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", Указу Президента України від 08.08.95 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", нерозподілена (не витребувана) земельна ділянка - це земельна ділянка, що була запроектована в складі єдиного земельного масиву без визначення меж в натурі (на місцевості), проте не була розподілена на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб - власників права на земельну частку (пай) чи їх спадкоємців. Статус не витребуваних нерозподілені земельні ділянки набувають вже після проведення зборів стосовно розподілу земельних ділянок.

З огляду на що, на відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Статтею 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування.

В ст. 155 ЗК України зазначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

При цьому, згідно норм ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Пунктом 2 роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 №02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. у справі № 1-7/99 (справа про зворотну дію в часу законів та інших нормативно-правових актів) положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

З огляду на викладене, до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Зважаючи на вищевикладене, суд досліджує спірне розпорядження Каланчацької райдержадміністрації від 27.12.2018 № 470 "Про припинення права користування земельною ділянкою" на відповідність його вимогам чинного законодавства, яке діяло на момент прийняття розпорядження - 27.12.2018.

З огляду на викладене, суд відхиляє посилання відповідача на те, що з 01.01.2019 він не має повноважень щодо розпорядження земельними ділянками для ведення сільськогосподарського виробництва, оскільки на момент прийняття спірного розпорядження відповідач мав такі повноваження.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ГПК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п.п.3 п. 39 договору оренди землі від 21.04.2008, укладеного між сторонами, вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається: в разі пред`явлення своїх прав третіми особами на отримання земельної ділянки в натурі (на земельну ділянку, на яку пред`явлено права третіми особами).

Крім того, в п. 26 зазначеного договору вказано, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб:

обмежена правами третіх осіб, власників сертифікатів на право на земельну частку (пай). В разі пред`явлення своїх прав третіми особами (власників) сертифікатів на право на земельну частку (пай) орендодавець та орендар зобов`язані внести зміни в даний договір, після збору урожаю орендарем.

Отже, договором не передбачено, що на момент прийняття відповідачем розпорядження про припинення договору оренди, у третіх осіб повинен вже бути державний акт на землю, а встановлено, що достатнім є лише пред`явлення своїх прав третіми особами на отримання земельної ділянки в натурі.

Станом на момент прийняття спірного розпорядження 27.12.2018 третя особа - ОСОБА_1 вже пред`явив свої права на отримання земельної ділянки в натурі, що підтверджується його заявами від 08.02.2013, 21.06.2013, 12.12.2013 (а.с. 105,108, 109).

З огляду на викладене, судом відхиляються посилання позивача, що спірним розпорядженням відповідач незаконно розірвав договір оренди в односторонньому порядку, оскільки таке право передбачено договором оренди від 21.04.2008.

До того ж, спірне розпорядження стосується лише частини земельної ділянки, яка перебуває в оренді позивача - 3,2330 га із належних позивачу на праві оренди 203,2883 га (як зазначено в додатковій угоді про поновлення договору від 20.04.2018)

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за їх відсутності - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Належне виконання зобов`язання означає виконання його належними суб`єктами, у належному місці, в належний строк (термін), щодо належного предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобов`язання порушується хоча б одна із зазначених вимог, таке виконання вважається неналежним.

Відповідно до статті 629 ЦК України укладений між сторонами договір оренди від 21.04.2008 з моменту його держреєстрації набирає силу закону. Він є обов`язковим для виконання обома сторонами і сторони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань за договором.

Відомостей про визнання недійсним договору оренди від 21.04.2008 суду не надано.

Отже, договір оренди від 21.04.2008 є обов`язковим до виконання сторонами

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання недійсним розпорядження голови Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області (відповідач) № 470 від 27.12.2018, тобто заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, суд зауважує наступне.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини), прийнятої Радою Європи 4 листопада 1950 року , встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ч.3 ст.4 ГПК України.

Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 р. дана Конвенція та Протоколи до неї №2,4,7,11 є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.11.2003 р. №01-8/1427 (зі змінами та доповненнями, внесеними в останнє інформаційним листом ВГСУ від 24.07.2008р. №01-8/451). У цьому листі зазначено: "Критеріями оцінки розгляду справи упродовж розумного строку є складність справи, поведінка учасників процесу і поведінка державних органів (суду), важливість справи для заявника".

Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України" № 23786/02 від 30.11.2006 р. (§ 51).

Таким чином, норми ГПК України щодо строків розгляду справи не узгоджуються з нормами Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка є частиною національного законодавства і має пріоритет над національним законодавством, та із практикою Європейського суду з прав людини, яку суди мають використовувати як джерело права при вирішенні спорів.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумності строку розгляду справи можна застосовувати, коли стороною у спорі є орган державної влади.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Розгляд здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Принцип змагальності є визначальним принципом судового процесу взагалі та господарського зокрема. Відповідно до ст. 129 Конституції України змагальність віднесено до основних засад судочинства.

Згідно з Господарським процесуальним кодексом України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, для надання можливості представникам сторін надати додаткові докази в обґрунтування поданої заяви та поданих заперечень, суд розглянув справу у розумні строки.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, покладаються на позивача згідно з ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 11.11.2019

Суддя Т.Г. Пінтеліна