УХВАЛА

м. Київ

20.11.2019Справа № 910/404/19

За скаргою Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві

У справі № 910/404/19

За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (м. Київ)

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (м. Київ)

про виселення

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.11.19. до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні № 59774122 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у справі № 910/404/19, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження»;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні № 59774122 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у справі № 910/404/19 в частині не вжиття належних та допустимих виконавчих дій щодо виселення боржника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з нежилих приміщень загальною площею 135,50 кв.м в будинку № 33а літер А на вул. Сальського;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві усунути допущенне порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 59774122 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 № 910/404/19 з урахуванням Закону України «Про виконавче провадження» та фактичного виконання наказу господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у справі № 910/404/19 про виселення боржника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з нежилих приміщень загальною площею 135,50 кв.м в будинку № 33а літер А на вул. Сальського.

Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" вказано, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до ч. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

На заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору (як у спірному випадку), поширюється дія статті 174 ГПК України, відповідно до якої суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, зазначивши недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, а якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, визнає заяву неподаною і повертає її особі, що звернулася із позовною заявою.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту, визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється. (п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

По-перше, вимоги заявника по пунктам 1, 2 прохальної частини скарги фактично є ідентичними.

По-друге, вимога не може викладатись альтернативно.

По-третє, скаржник зобв`язаний вказати, які саме дії він просить суд зобов`язати вчинити державного виконавця.

Внаслідок вказаного скарга залишається без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 162, 164, 174, 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху скаргу Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація".

2. Встановити строк на усунення недоліків скарги п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом визначення чітко змісту прохальної частини скарги з урахуванням викладеного мотивувальній частині даної ухвали та викладеного в п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

3. Ухвала набрала законної сили 20.11.19. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Ващенко