СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2019 р. Справа № 917/863/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Барбашова С.В., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Мартинчук М.В.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ (вх.№2613П/3 від 20.08.2019р.)
на рішення господарського суду Полтавської області
ухвалене02.07.2019р. (повний текст складено та підписано 11.07.2019р. у м.Полтаві)
у справі№917/863/19 (суддя Ореховська О.О.)
за позовомАкціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ
доПолтавської державної аграрної академії, м.Полтава, в особі Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії, м.Хорол Полтавської області
простягнення 8.468,52грн.
В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, позивач, звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача, Полтавської державної аграрної академії, м.Полтава, в особі Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії, м.Хорол Полтавської області, про стягнення 8.468,52грн., які складаються з пені в сумі 5.511,78грн., 3% річних у сумі 297,38грн., інфляційних у сумі 2.659,36грн. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №4113/15-ТЕ(Т)-24 від 16.02.2015р. в частині здійснення своєчасних розрахунків за отриманий природний газ.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 02.07.2019р. (повний текст складено та підписано 11.07.2019р.) у справі №917/863/19 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Полтавської державної аграрної академії в особі Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 2.755,89грн. пені, 297,38грн. 3% річних та 2.659,36грн. інфляційних. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення у справі №917/863/19, господарський суд дійшов висновку про порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання за договором №4113/15-ТЕ(Т)-24 від 16.02.2015р., що є підставою для нарахування пені відповідно до пункту 7.2 вказаного договору та 3% річних та інфляційних відповідно до приписів ст.625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків (пені, 3% річних та інфляційних), суд першої інстанції встановив їх правильність та відповідність умовам договору та вимогам чинного законодавства України. У свою чергу, господарський суд Полтавської області визнав за доцільне скористатись наданим йому ч.3 ст.551 ЦК України та ч.1 ст.233 Господарського кодексу України (далі ГК України) правом та зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 50% (до 2.755,89грн.).

Не погодившись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 02.07.2019р. (повний текст складено та підписано 11.07.2019р.) у справі №917/863/19 у частині відмови у стягненні неустойки в розмірі 2.755,89грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Підставами для скасування рішення апелянт зазначає порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема, ст.233 ГК України, ст.ст.549-552, 599, 625 ЦК України, а також процесуального права, яке полягає у неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Так, за твердженнями скаржника, суд першої інстанції не мав належних правових підстав для зменшення розміру стягуваної неустойки (пені), оскільки відсутність вини відповідача у виникненні боргу, його важкий фінансовий стан не є винятковим випадком та підставою для зменшення неустойки, а судом не з`ясовано наявності заподіяних позивачу збитків та не оцінено їх розмір, не досліджено причини неналежного виконання відповідачем зобов`язання, не надано належної оцінки ступеню виконання зобов`язання боржником, майновому стану та іншим інтересам сторін.

Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2019р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Барбашова С.В., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2019р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при її поданні недоліків.

Після усунення позивачем визначених ухвалою суду від 27.08.2019р. недоліків, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2019р. у справі №917/863/19 відкрито провадження за вищевказаною апеляційною скаргою та зобов`язано відповідача у строк до 07.10.2019р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу.

Полтавська державна аграрна академія в особі Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії своїм правом, наданим ст.263 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), не скористалася, відзиву на апеляційну скаргу не надала.

У зв`язку зі знаходженням на лікарняному судді члена колегії Радіонової О.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду, згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Барбашова С.В., Чернота Л.Ф.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 08.10.2019р. призначив апеляційну скаргу позивача до розгляду без повідомлення сторін справи (у порядку письмового провадження) у світлі приписів ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що відповідного клопотання від сторін не надходило, а судова колегія з власною ініціативи не встановила необхідності розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України з повідомленням сторін справи. Останні були повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

Згідно із вимогами ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом Полтавської області та вбачається з наявних матеріалів справи, 16.02.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (змінено тип Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України з публічного на приватне та перейменовано в Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України; далі - продавець) та Хорольським агропромисловим коледжем Полтавської державної аграрної академії (далі - покупець) укладено договір №4113/15-ТЕ(Т)-24 купівлі-продажу природного газу (з урахуванням подальших змін та доповнень; далі - договір), за умовами п.1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2015р. природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕТ 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ (далі - газ), на умовах цього договору.

Відповідно до п.6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п.7.2 договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 11 сторони погодили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносин, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2015р. і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору продавець (позивач) передав у власність покупця (відповідача) природний газ на загальну суму 203.029,04грн., про що свідчать наявні у матеріалах справи копії актів приймання-передачі природного газу, а саме: від 24.02.2015р. на суму 26.304,46грн.; від 28.02.2015р. на суму 24.378,61грн.; від 31.03.2015р. на суму 17.120,41грн.; від 30.04.2015р. на суму 11.920,31грн.; від 31.10.2015р. на суму 16.923,78грн.; від 30.11.2015р. на суму 44.974,38грн.; від 31.12.2015р. на суму 61.407,09грн. Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого природного газу, а також порядку поставки та інших зауважень матеріали справи не містять.

В якості доказів несвоєчасного здійснення відповідачем оплати вартості отриманого від позивача природного газу останнім долучено до матеріалів справи довідку щодо операцій по підприємству " Хорольський агропромисловий коледж", довідку щодо сальдо по названому підприємству, а також копію листа Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії №01-04/120 від 08.05.2015р. на адресу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про зарахування наявної переплати в рахунок оплати за газ згідно договору №4113/15-ТЕ(Т)-24 від 16.02.2015р. Крім того, факт прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем не оспорюється.

Неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №4113/15-ТЕ(Т)-24 від 16.02.2015р. в частині здійснення своєчасної оплати отриманого природного газу зумовило звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору №4113/15-ТЕ(Т)-24 від 16.02.2015р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу.

Сутність заявлених позовних вимог полягає у спонуканні відповідача до сплати нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України на суму несвоєчасно виконаних грошових зобов`язань 3% річних у сумі 297,38грн. та інфляційних у сумі 2.659,36грн., а також пені у розмірі 5.511,78грн., стягнення якої передбачено п.7.2 договору №4113/15-ТЕ(Т)-24 від 16.02.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки по операціях по підприємству відповідача, та не заперечується сторонами, грошове зобов`язання покупця перед продавцем за поставлений природний газ на загальну суму 203.029,04грн. виконану в повному обсязі, проте з порушенням узгодженого сторонами у договорі строку.

За змістом ст.625 ЦК України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати сплати нарахованих упродовж періоду прострочення грошового зобов`язання 3% річних та інфляційних.

Своєю чергою, за змістом ст.ст.549, 611 ЦК України та ст.ст.216-218 ГК України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є також право кредитора вимагати, зокрема, сплати пені, передбаченої п.7.2 договору купівлі-продажу природного газу №4113/15-ТЕ(Т)-24 від 16.02.2015р.

Так, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 297,38грн. та пені в сумі 5.511,78грн. за зобов`язаннями січня 2015р. - квітня 2015р., грудня 2015р. за загальний період з 17.02.2015р. по 11.03.2016р. та інфляційні у сумі 2.659,36грн. за зобов`язаннями січня 2015р. - лютого 2015р. за загальний період березень 2015р. - травень 2015р.

Оскільки матеріали справи свідчать про порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань, передбачених умовами договору №4113/15-ТЕ(Т)-24 від 16.02.2015р., з оплати отриманого від позивача у власність природного газу, останній цілком управнений був вимагати сплати заявлених до стягнення нарахувань на суму прострочених виконанням грошових зобов`язань.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, господарський суд Полтавської області дійшов висновку, що розрахунок інфляційних, 3% річних та пені є законним та обґрунтованим. Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність виняткових підстав для зменшення заявленого до стягнення позивачем розміру пені на 50%.

Відповідно до ст.269 ГПК України апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Своєю чергою, доводи апеляційної скарги зводяться до безпідставного зменшення заявленого до стягнення позивачем розміру пені на 50% (до 2.755,89грн.).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України суд як орган державної влади управнений діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, право суду при прийнятті рішення на зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, передбачене нормами ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України.

Втім, таке право має реалізуватися за наслідками дослідження та встановлення наступних обставин: ступінь виконання зобов`язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; наявність збитків внаслідок невиконання зобов`язань та співвідношення розміру збитків із розміром стягуваних штрафних санкцій.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Передбачена статтею 77 ГПК України вимога процесуального законодавства щодо допустимості доказів знаходить своє вираження в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

За змістом відзиву на позовну заяву, відповідач не визнає розмір заявленої до стягнення пені та вважає його завищеним.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, Полтавська аграрна академія, структурним підрозділом якої є Хорольський агропромисловий коледж, є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів державного бюджету та є неприбутковою організацією. При цьому, судом апеляційної інстанції враховано, що порушення договірних зобов`язань обумовлене недостатністю бюджетного фінансування.

Крім того, як встановлено Східним апеляційним господарським судом, жодних документів, які підтверджують факт виникнення у позивача збитків, будь-яких інших негативних наслідків у зв`язку із допущенням прострочення відповідачем виконання зобов`язань за договором №4113/15-ТЕ(Т)-24 від 16.02.2015р., матеріали справи не містять.

Разом з тим, судова колегія приймає до уваги розмір присуджених до стягнення 3% річних та інфляційних, які мають компенсувати негативні наслідки порушення строків розрахунків з боку відповідача.

При цьому Східний апеляційний господарський суд звертає увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач, який не був позбавлений відповідної можливості, не надав пояснень та належних і допустимих доказів на їх підтвердження, які б свідчили про скрутний майновий стан позивача, про наслідки, яких позивач зазнав у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, про наявність інших обставин, що підлягають урахуванню.

З огляду на викладене, оскільки розмір нарахованої позивачем до стягнення з відповідача пені не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, приймаючи до уваги наявність виняткових підстав для зменшення заявленого до стягнення позивачем розміру неустойки (пені), враховуючи інтереси сторін, судова колегія погоджується з висновками господарського суду Полтавської області про наявність підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення пені на 50% до 2.755,89грн.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, на рішення господарського суду Полтавської області від 02.07.2019р. (повний текст складено та підписано 11.07.2019р.) у справі №917/863/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 02.07.2019р. (повний текст складено та підписано 11.07.2019р.) у справі №917/863/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.11.2019р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Л.Ф. Чернота