Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р. м. Житомир Справа № 906/687/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Лайн"

про стягнення 7815,34 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 7815,34 грн. відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника не направив, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначив позивач, 02.01.2014 між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ТОВ "Віта Авто" (страхувальник/позивач) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0301-00008/00003 (а.с. 12-13), предметом якого є страхування транспортного засобу "Volvo FM", державний № НОМЕР_1 .

03.11.2017 на автошляху Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Volvo FM", державний № НОМЕР_1 та транспортного засобу "DAF", державний № НОМЕР_2 , яка належить ТОВ "Бест Лайн" (відповідач) (що вбачається з Протоколу про адміністративне правопорушення), під керуванням водія ОСОБА_1 .

З постанови Корольовського районного суду м. Житомира у справі № 296/9195/17 від 18.12.2017 вбачається що, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 16) та надав при цьому усі необхідні документи.

Позивачем на підставі Рахунку на оплату №ST-FH1708241 від 07.11.2017 (а.с. 18) було складено страховий акт № 3CKA-7473 (а.с. 19) та розрахунок суми страхового відшкодування (а.с. 20).

На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 11114,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 32782 від 27.11.2017 (а.с. 21).

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони, а саме відповідача, «DAF», державний н. з. НОМЕР_2 , застраховано у ПрАТ "УСК "Княжа вієна іншуранс груп", яка виплатила 3297,90 грн. страхового відшкодування.

Також позивач зазначив, що 22.10.2018 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію, про відшкодування шкоди №7473/2897, але відповіді на претензію відповідач не надав.

Отже, за розрахунком позивача сума невідшкодованого матеріального збитку становить 11114,24 - 3297,90 = 7815,34 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Слід звернути увагу на те, що з метою повного та всебічного розгляду справи ухвалою господарського суду від 01.10.2019 та 24.10.2019 роз`яснено сторонам спору право подати в засідання суду наявні заяви, клопотання, докази по суті спору, які не були заявлені (подані) ( ст. 207 ГПК України). В тому числі, докази на підтвердження існування трудових відносин між ТОВ "Бест-Лайн" та водієм ОСОБА_1 , а також докази на підтвердження того, що автомобіль "DAF АЕ 45" д.н.з. НОМЕР_2 належить саме відповідачу - ТОВ "Бест-Лайн".

Позивачем зазначені вище рекомендації суду не виконані.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Частинами 1 -3 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні умови відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України та полягають у повному відшкодуванні потерпілому шкоди особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відтак, для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

А) . Неправомірність поведінки особи - неправомірною поведінкою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо особа, яка завдала шкоду, не була уповноважена на такі дії;

Б) . Наявність шкоди, під якою необхідно розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

В). Наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Г). Вину заподіювача шкоди, за винятком випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1166 та 1188 Цивільного кодексу України (далі-ЦК), винна особа зобов`язана відшкодувати шкоду, заподіяну з її вини в повному розмірі.

Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування».

Відповідно до ст. 22 Закону України про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки.

За ст. 1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування».

Разом з тим, у відповідності до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проте, всупереч наведеним нормам та вимогам ухвал суду позивач не подав до суду достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, в тому числі доказів перебування в трудових відносинах водія ОСОБА_1 з ТОВ "Бест-Лайн" та докази на підтвердження того, що автомобіль "DAF АЕ 45" д.н.з. НОМЕР_2 належить саме відповідачу - ТОВ "Бест-Лайн" в момент виникнення правопорушення, та доказів причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та позивача.

Оскільки позивачем не доведено повного складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування шкоди, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.11.19

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2, 3 - сторонам (рек. з повід.)