РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2019Справа № 910/11883/19
Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Спичака О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/11883/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення збитків в розмірі 145 606,72 грн.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків в розмірі 145 606,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при здійсненні перевезень вантажів залізничним транспортом позивачем було виявлено пошкодження вагонів, що належать йому на праві власності (оренди), у зв'язку з необхідністю відновлення технічного стану пошкоджених вагонів позивач поніс витрати на загальну суму 145 606,72 грн., які просить відшкодувати за рахунок відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов'язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

10.10.2019 від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

09.10.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

15.10.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому - квітні 2019, Акціонерним товариством «Українська залізниця» було здійснено перевезення вантажних вагонів ТОВ «ЛЕМТРАНС».

Як вбачається з наявних матеріалів справи, на станціях П'ятихатки, Інгулець, Рокувата, Кривий Ріг - Сортувальний було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс», а саме: №№ 56944002 (власник ПП «КЛК»), № 53500609 (власник Корпорація«МПС»), № 56824980 (власник ПрАТ «Укртранслізинг»), № 63253314 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 61191045 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 56170715 (власник ПП «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ»), № 53197224 (власник ТОВ «Метинвест-Шиппінг»), № 62100086 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 62610571 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 53167250 (власник ПП «Лізингова компанія ВЛ»), № 56038334 (власник Корпорація«МПС»), № 56964729 (власник Корпорація«МПС»), № 53503389 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 63005482 (власник Корпорація«МПС»), № 63659155 (власник Корпорація«МПС»), № 61605275 (власник ТДВ «Попаснянський ВРЗ»), № 60663937(власник ПП «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ»), № 53547519 (власник ПП «УПК»), № 50060698 (власник ПП «КЛК»), № 61605473 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 61843223 (ТОВ «Метинвест-Шиппінг» за залізничними накладними №№ 42099267 (47509757), 43879485, 32454357, 54038, 33459, 41998378, 72099093, 42214916, 26141, 42275115, 42411876, 42412262, 48767826, 48616155, 48791180, 48872063, 41231580, 45608239 (47703228, 47781257), 48085088 (45701950), 42128108, 42187393, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М №9531 від 06.03.2019, № 6359 від 09.03.2019, 9534 від 13.03.2019, №9548 від 27.03.2019, №9561 від 06.04.2019, №2280 від 01.03.2019, №2433 від 02.03.2019, №2719 від 06.03.2019, №2735 від 06.03.2019, №2884 від 07.03.2019, №3140 від 11.03.2019, №3137 від 11.03.2019, №3356 від 13.03.2019, №943 від 03.03.2019, №1258 від 20.06.2019, №1289 від 20.03.2019, №9987 від 04.03.2019, №0105 від 20.03.2019, №0171 від 22.03.2019, №0091 від 05.03.2019, №0039 від 16.03.2019.

З метою складання комерційних актів форми ГУ-22 ТОВ «Лемтранс» письмово звернулось до Начальника станції П'ятихатки структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» з заявами вих. 1736/ДВ від 01.04.2019, вих. № 2449/ДВ від 08.05.2019, до Начальника станції Інгулець структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» із заявою вих. № 1575/ДВ від 22.03.2019, до Начальника станції Рокувата структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» із заявою вих. № 1672/ДВ від 27.03.2019, та до Начальника станції Кривий Ріг-Сортувальний структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» із заявою вих. № 1670/ДВ від 27.03.2019.

На заяву вих. № 1670/ДВ від 27.03.2019 ТОВ «ЛЕМТРАНС» отримало відповідь вих. № 515 від 23.04.2019, відповідно до якої «складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (разобладнаних) нормативними документами не передбачено».

З метою складання актів про пошкодження вагонів форми BУ-25М ТОВ «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось із заявами вих. № 1737/ДВ від 01.04.2019, вих. № 2450/ДВ від 08.05.2019 до Начальника структурного підрозділу «Вагонне депо Кам'янське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та із заявами вих. № 1576/ДВ від 22.03.2019, вих. № 1673/ДВ від 27.03.2019, вих. № 1671/ДВ від 27.03.2019 до Начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Крім цього, ТОВ «ЛЕМТРАНС» звернулось до начальника структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргами вих. № 2364/ДВ від 06.05.2019», вих. № 2710/ДВ від 24.05.2019» на дії начальника станції П'ятихатки структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця, та до начальника структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргами вих. № 2352/ДВ від 06.05.2019 на дії начальника станції Інгулець структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», вих. № 2354/ДВ від 06.05.2019 на дії начальника станції Рокувата структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», вих. № 2353/ДВ від 06.05.2019 на дії начальника Рокувата структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

На скаргу вих. № 2352/ДВ від 06.05.2019 ТОВ «ЛЕМТРАНС» отримало відповідь вих. № 237 від 14.05.2019, відповідно до якої «складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено».

На скаргу вих. № 2354/ДВ від 06.05.2019 ТОВ «ЛЕМТРАНС» отримало відповідь вих. № 245 від 14.05.2019, відповідно до якої «складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено».

На скаргу вих. № 2353/ДВ від 06.05.2019 ТОВ «ЛЕМТРАНС» отримало відповідь вих. № 238 від 14.05.2019, відповідно до якої «складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено».

Структурним підрозділом «Вагонне депо Кам'янське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурним підрозділом «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» складено акти про пошкодження вагона (форма ВУ-25M), а саме: 56944002 від 06.03.2019, 53500609 від 09.03.2019, 56824980 від 13.03.2019, 63253314 від 27.03.2019, 61191045 від 06.04.2019, 56170715 від 01.03.2019, 53197224 від 02.03.2019, 62100086 від 06.03.2019, 62610571 від 06.03.2019, 53167250 від 07.03.2019, 56038334 від 11.03.2019, 6964729 від 11.03.2019, 53503389 від 13.03.2019, 3005482 від 03.03.2019, 63659155 від 18.03.2019, 61605275 від 20.03.2019, 53547519 від 20.03.2019, 50060698 від 22.03.2019, 61605473 від 05.03.2019, 61843223 від 16.03.2019.

Внаслідок розукомплектування вагонів ТОВ «ЛЕМТРАНС» було змушене передати Структурному дрозділу «Вагонне депо Кам'янське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності ТОВ «ЛЕМТРАНС».

ТОВ «ЛЕМТРАНС» було придбано деталі, які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме:

1) На підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 27 від 01.06.2018 у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано:

- головна частина 270.023-1 у кількості 19 шт. на загальну суму 94 418,90 грн.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 6861 від 04.09.2018.

2) На підставі Договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 28 від 01.06.2018 у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано:

- магістральна частина 483.010-01 у кількості 2 шт. на загальну суму 11 340,60 грн. Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 6861 від 04.09.2018.

3) На підставі договору поставки № 235/16 від 13.04.2016 та специфікації від 17.04.2018 у ПрАТ «ХМЗ» було придбано:

- гайка М12 ГОСТ 5915:2008 у кількості 0,165 кг на загальну суму 6,10 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 3973 від 18.05.2018 на підставі виставленого рахунку № 1004 від 12.04.2018.

4) На підставі договору поставки № 558/14 від 11.12.2014 та специфікації від 27.12.2017 у ТОВ ФІРМА «ЛІК-РТІ» було придбано:

- прокладка 270.326 ТУУ 6 00152135.047-97 у кількості 1 шт. на загальну суму 14,94 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 778 від 05.02.2018 на підставі виставленого рахунку № 50 від 17.01.2018.

5) На підставі договору поставки № 773/12 від 15.11.2012 та специфікації від 05.11.2018 у ТОВ «НВК ХАРКІВТРАНС» було придбано:

- гайка конусна для корпусу магістральної (головної частини повітророзподілювача В2-1-22-ГОСТ 2879-2006 у кількості 40 шт. на загальну суму 1 413,60 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 9476 від 05.12.2018 на підставі виставленого рахунку № 1014 від 31.10.2018.

6) На підставі Договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 31 від 03.09.2018 у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано:

- повітророзподільник 483A-03 у кількості 1 шт. на загальну суму 19 432,80 грн.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжних доручень № 9050 від 19.11.2018, № 9824 від 18.12.2018.

Також на вагони були встановлені шпильки М12х70, які виготовляються у вагонному депо Дніпродзержинськ Дніпропетровської філії ТОВ «ЛЕМТРАНС» для встановлення на власні вагони, передача стороннім організаціям відбувається тільки з метою встановлення їх на власний (орендований) руховий склад ТОВ «ЛЕМТРАНС».

Для виготовлення шпильки М12х70 на підставі договору поставки № 77/15-ПР-М від 09.02.2015 та специфікації від 17.09.2018 у АТ «УГМК» було придбано наступну продукцію:

- арматура 12 мм A240 ДСТУ 3760:2006, ГОСТ 7566-94.

Кошти було сплачено згідно платіжного доручення виставленого рахунку-фактури № Дн000007960 від 17.09.2018.

Отже, враховуючи вищевикладене, загальна вартість придбаних позивачем деталей склала 126 643,45 грн.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Між TOB «Лемтранс» та АТ «Укрзалізниця» (регіональна філія «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця») укладено договір на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018. Відповідно до цього договору підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням (далі - ТО з відчепленням) під час експлуатації вагонів власності замовника, орендованих вагонів, або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні, згідно договорів суборенди та даних довідки 2610 ГІОЦ УЗ, на момент передачі повідомлення 1354 з кодом 4, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором, за реквізитами, обумовленими Переліком (додаток № 2).

Послуги надаються на території одного із структурних підрозділів виконавця, обумовлених переліком, а саме Структурний підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», Структурний підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», Структурний підрозділ «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», Структурний підрозділ «Вагонне депо Кам`янське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Необхідні деталі, для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, були передані Структурному підрозділу «Вагонне депо Кам'янське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та були встановлені на зазначені вище вагони відповідно до актів від 08.04.2019, № 1 від 14.06.2019, 28 від 31.03.2019, № 34 від 23.04.2019, № 25 від 25.03.2019, № 31 від 31.03.2019, № 33 від 23.04.2019, № 49 від 30.06.2019 (акт использования запчастей, предоставленных ООО «Лемтранс» для технического обслуживания полувагонов собственности и аренды ООО «Лемтранс» согласно договора № ПР/В-18129/НЮдч от 01.02.2018 г.).

У зв'язку з розукомплектуванням зазначених вагонів та на виконання вищезазначених правил Структурним підрозділом «Вагонне депо Кам'янське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурним підрозділом «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» було виконано ремонтні роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони і підтвердженням зазначеного є акти №25 від 25.03.2019, №31 від 31.03.2019, №42/50 від 08.04.2019, №61/50 від 14.06.2019, №28 від 31.03.2019, №34 від 23.04.2019, №33 від 23.04.2019, №49 від 30.06.2019.

Загальна вартість вказаних витрат у розмірі 18 963,27 була сплачена позивачем згідно платіжних доручень, копії яких наявні в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму збитків, понесених останнім в результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму 145 606,72 грн (придбані деталі - 126 643,45 грн + технічне обслуговування - 18 963,27 грн).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із статтею 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

Відповідно до ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно із ст. 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 856 від 28.09.2004, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 «Найменування вантажу» вказується «Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)».

Судом встановлено, що Акціонерним товариством «Українська залізниця» здійснювалось перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс», а саме: 56944002 (власник ПП «КЛК»), № 53500609 (власник Корпорація«МПС»), № 56824980 (власник ПрАТ «Укртранслізинг»), № 63253314 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 61191045 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 56170715 (власник ПП «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ»), № 53197224 (власник ТОВ «Метинвест-Шиппінг»), № 62100086 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 62610571 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 53167250 (власник ПП «Лізингова компанія ВЛ»), № 56038334 (власник Корпорація«МПС»), № 56964729 (власник Корпорація«МПС»), № 53503389 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 63005482 (власник Корпорація«МПС»), № 63659155 (власник Корпорація«МПС»), № 61605275 (власник ТДВ «Попаснянський ВРЗ»), № 60663937(власник ПП «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ»), № 53547519 (власник ПП «УПК»), № 50060698 (власник ПП «КЛК»), № 61605473 (власник ТОВ «Лемтранс»), № 61843223 (ТОВ «Метинвест-Шиппінг» за залізничними накладними №№ 42099267 (47509757), 43879485, 32454357, 54038, 33459, 41998378, 72099093, 42214916, 26141, 42275115, 42411876, 42412262, 48767826, 48616155, 48791180, 48872063, 41231580, 45608239 (47703228, 47781257), 48085088 (45701950), 42128108, 42187393.

Згідно зі ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

За приписами п. 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 17 від 29.01.2015, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до п. 4.1 вказаних Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Як встановлено судом, на станціях П'ятихатки, Інгулець, Рокувата, Кривий Ріг - Сортувальний було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів позивача, які полягали у відсутності головної та магістральної частин повітророзподільника.

За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) ТОВ «Лемтранс» були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

Відповідно до п. 4.6 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Згідно з пунктами 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

На виконання вищезазначених Правил, у зв`язку з розкомплектуванням вагонів, останні були відправлені до структурного «Вагонне депо Кам'янське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонтних робіт, що підтверджується повідомленнями про приймання вантажних вагонів форми ВУ-36М.

Судом встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів ТОВ «Лемтранс» було придбано та надано необхідні деталі на загальну суму 126 643,45 грн, здійснено оплату технічного обслуговування у розмірі 18 963,27 грн.

Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 551 від 15.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 828/4121 від 01.12.1999, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.06.2010 № 6-469св10).

Як зазначено у п. 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-8/91 від 29.11.2007 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України № 904/4195/16 від 23.03.2017, № 904/3013/16 від 17.01.2017.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

За приписами ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданих збитків - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

Що стосується аргументів відповідача на спростування позовних вимог, викладених у відзиві на позов, судом їх розглянуто та відхилено, з огляду на таке.

Так, за твердженнями відповідача, його вина у розукомплектуванні вагонів відсутня.

Однак, суд зазначає, що поданими документами підтверджується, що відповідач прийняв вагони до перевезення без заперечень та зауважень, а обов`язок відповідача забезпечувати схоронність вагонів передбачена статтею 110 Статуту залізниць України, відповідно до якої залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

Також, посилання відповідача на статтю 130 Статуту залізниць України є помилковим, оскільки предметом даного спору є стягнення збитків за розукомплектування вагонів, що в свою чергу не передбачає надання позивачем оригіналів документів відповідачу.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 46-46а, ) 145 606 грн 72 коп збитків, 12 184 грн 10 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

СуддяО.М. Спичак