ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.11.2019 м. Ужгород Справа № 907/503/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства Л.В.С., с. Розсошенці Полтавської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ферромінінг с. Середнє Водяне Рахівського району

про стягнення 70576,55 грн. боргу за надані послуги з перевезення

секретар судового засідання Штундер Д.Л.

За участю представників сторін:

від позивача

від відповідача не з`явився

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Приватним підприємством Л.В.С., с. Розсошенці Полтавської області заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Ферромінінг, с. Середнє Водяне Рахівського району про стягнення суми 70576,55 грн. боргу за надані послуги з перевезення на підставі договору № 15012018 від 15.01.2018, ст. 525 ЦКУ, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 1921,00 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду не з`явився.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду від 27.08.2019, від 17.09.2019 та 08.10.2019 були надіслані на його офіційну юридичну адресу та отримані ним, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТІ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив надані позивачем на виконання Договору № 15012018 від 15.01.2018 послуги перевезення вантажу, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 70576,55 грн.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між Приватним підприємством Л.В.С.(перевізником, позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ферромінінг(експедитор, відповідач) 15 січня 2018 року укладено Договір про надання послуг з перевезення вантажу № 15012018, яким врегульовано порядок відносин, котрі виникають між сторонами при надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що, зокрема, міжнародна товарно-транспортна накладна встановленого зразка є основним приймально-здавальним і перевізним документом, за яким проводиться прийом та перевезення вантажу, а також здача його вантажоодержувачу.

Розділом 4 сторони обумовили, що розрахунки за надання послуг між перевізником і експедитором проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті країни гривні на поточний рахунок перевізника на підставі виставлених рахунків. Розрахунки за надання послуг між сторонами проводяться протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту отримання рахунку. При цьому, перевізник надає або надсилає на поштову адресу Експедитору рахунок та акт про надання послуг в двох примірниках.

Факт надання перевізником послуг по перевезенню вантажу - металу вагою 22 т з м. Мелітополь (Україна) до м. Дортмунд (Німеччина) вантажним сідловим тягачем-Е Renault Magnum 440.19 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Schwarzmuller SPA 3Е реєстраційний номер НОМЕР_2 на виконання договору підтверджується поданими суду CMR від 25. l0.2018 та актом надання послуг № 1 від 07 листопада 2018 року всього на суму 70576,55 грн., підписаним сторонами у спорі.

За твердженням позивача. надані ним відповідачу послуги з перевезення на вказану суму, залишились неоплаченими.

ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з перевезення в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України встановлено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з пунктом 4.2 Договору оплата наданих послуг здійснюється протягом 3(трьох) банківських днів з моменту отримання рахунку, який тотожний дню підписання акту прийняття робіт. Вказаний же акт підписаний сторонами 07.11.2018.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 70576,55 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, поданий в якості доказу акт звіряння розрахунків, суд відхиляє, оскільки такий не є первинним документом та не є підписаний відповідачем у справі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 1921,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферромінінг» (90613, Закарпатська обл., Рахівський район, с. Середне Водяне, вул.Б.Хмельницького, буд. l5, ) на користь приватного підприємства «Л.В.С.» (38751, Полтавська область, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 28, ) борг за надані послуги з перевезення у розмірі 70576,55 грн.(Сімдесят тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень 55 коп.), а також 1921,00 грн. (Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2019.

Суддя Л.В. Андрейчук