РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2019Справа № 910/11674/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТС Інжинірінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Групабудівельників

Інжиніринг»

про стягнення 128.227,35 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

08.04.2019 до Господарського суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КТС Інжинірінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Групабудівельників Інжиніринг» про стягнення 128.227,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір підряду № 17/01/2018-2 від 17.01.2018, умовами якого встановлено, що ціна договору становить 313.630,79 грн. Відповідачем було перераховано на рахунок позивача авансовий платіж у розмірі 184.403,44 грн. Станом на 01.07.2018 позивачем було виконано свої зобов`язання за договором, а відповідачем в свою чергу підтверджено суму заборгованості гарантійним листом № 14/06-2 від 14.06.2018, відповідно до якого відповідач зобов`язався погасити заборгованість у строк до 01.03.2019. Оскільки відповідачем свої зобов`язання виконано не було, позивач звернувся до відповідача з претензією від 12.07.2019, у відповідь на яку відповідачем було перераховано 1.000,00 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 128.227,35 грн боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/11674/19 від 02.09.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

05.09.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/11674/19; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 09.09.2019 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 633 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02094, м. Київ, бул. Верховної Ради, 22, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 09.09.2019, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 17.09.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 633, а отже відповідач мав подати відзив на позов до 02.10.2019 включно.

17.09.2019 відповідачем до відділу діловодства суду подано клопотання, в якому просить суд постановити ухвалу про розгляд справи № 910/11674/19 за правилами загального позовного провадження.

18.09.2019 позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи № 910/11674/19 в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи № 910/11674/19 в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи № 910/11674/19 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

20.09.2019 позивачем до суду подано клопотання, в якому просить суд при винесенні рішення врахувати ту обставину, що 16.09.2019 відповідачем на рахунок позивача здійснено часткову оплату боргу за договором № 17/01/2018-2 від 17.01.2018 в розмірі 500,00 грн на підтвердження чого надано банківську виписку.

Відповідач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 09.09.2019 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Групабудівельників Інжиніринг» (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КТС Інжинірінг» (далі - підрядник, позивач) укладено договір підряду № 17/01/2018-2 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник зобов`язується виконати комплекс загальнобудівельних робіт на об`єкті ПАТ «Укрнафта» поточний ремонт АЗС за адресою: м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 6/3» (далі - об`єкт), а замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору роботи у повному обсязі не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 128.227,35 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

Пунктом 5.1 договору визначено, що загальна вартість робіт та матеріалів, що підлягають виконанню на підставі цього договору складає 313.630,79 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно з ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 5.2 договору протягом 2 (двох) банківських днів після підписання даного договору замовник перераховує на поточний рахунок підрядника авансовий платіж у розмірі 50% від вартості механізмів та матеріалів та 30% вартості робіт, що складає 150.066,48 грн з урахуванням ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на виконання договору було перераховано позивачу кошти в загальному розмірі 179.403,44 грн наступним чином:

19.01.2018 - 151.903,44 грн,

23.01.2018 - 20.000,00 грн,

04.06.2018 - 7.500,00 грн.

Листом № 14/06-2 від 14.06.2018 відповідач гарантував позивачу здійснити оплату згідно договору до 01.03.2019 з можливістю дострокового погашення.

Матеріали справи свідчать, що 25.06.2018 відповідач перерахував позивачу кошти за договором в розмірі 5.000,00 грн.

Листом № 29 від 03.07.2019 позивач надіслав на адресу відповідача підписаний та скріплений печаткою останнього акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 року на суму 313.630,78 грн у двох примірниках разом з довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за липень 2019 року на суму 313.630,78 грн у двох примірниках для підпису, що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 171 від 04.07.2019.

Даний лист разом з додатками отримано відповідачем 07.07.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за № 171.

Матеріали справи свідчать, що 23.07.2019.2018 відповідач перерахував позивачу за договором ще 1.000,00 грн.

Пунктом 3.3 договору визначено, що після закінчення виконання робіт підрядник зобов`язаний повідомити замовника про готовність результату робіт до здачі і скласти акт здачі-приймання виконаних робіт (акт виконаних робіт).

Згідно з п. 6.1 договору здача-приймання результатів робіт фіксуються в актах виконаних робіт, що підписуються уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 6.2 договору акти здачі-приймання виконаних робіт готуються підряднику та подаються на підпис замовнику до 20-ого числа звітного місяця.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що замовник протягом 5-х робочих днів після отримання акту здачі-приймання виконаних робіт повинен підписати його та повернути один з примірників підряднику або передати підряднику викладені письмово зауваження до змісту акту чи мотивовану відмову від його підписання. У випадку ненадання замовником у визначений цим пунктом термін зауважень чи мотивованої відмови від підписання акту, замовник зобов`язаний оплатити вказані в акті роботи протягом 5-ти банківських днів після спливу визначеного цим пунктом терміну підписання акту.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідач всупереч умовам договору отримавши вказаний акт не підписав його та не повернув позивачу, також відповідач не надав вмотивованої відмови від підписання цього акту.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Позивач вказує на те, що роботи за актом виконано на суму 313.630,79 грн.

В свою чергу відповідач жодними належними засобами доказування не підтверджує факт невиконання позивачем робіт на вказану суму.

Отже, роботи за вказаним актом вважаються в силу п. 6.3 договору прийнятими, а замовник, який в порушення ст.ст. 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором.

Згідно з умовами п. 6.3 договору відповідач мав сплатити виконані роботи протягом 5-ти банківських днів після спливу терміну підписання акту, тобто у строк до 12.07.2019 включно.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте з матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання по сплаті виконаних робіт не здійснив, та на момент звернення позивача з позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем становила 128.227,35 грн.

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Позивачем подано банківську виписку згідно якої вбачається, що відповідач 16.09.2019, тобто після відкриття провадження у даній справі, здійснив часткову оплату боргу за договором в сумі 500,00 грн.

Отже надані докази свідчать про відсутність предмету спору, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 500,00 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором в розмірі 127.727,35 грн (128.227,35 грн - 500,00 грн) обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КТС Інжинірінг» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При розподілі судового збору судом враховано ту обставину, що відповідачем частково сплачено борг після відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 231, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення 500,00 грн основного боргу закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Групабудівельників Інжиніринг» (02094, м. Київ, бул. Верховної Ради, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КТС Інжинірінг» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Громадянська, 2-Б, кв. 8, ) 127.727 (сто двадцять сім тисяч сімсот двадцять сім) грн 35 коп. боргу, 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова