СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. Справа № 922/441/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В. , суддя Терещенко О.І. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

від прокуратури, Ногіна О.М. за посв.,

від відповідачів, не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, м.Харків (вх.№ 1761 Х/1-18) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.05.2019 (суддя Добреля Н.С.) у справі №922/441/19

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури , м. Дергачі, Харківська область,

до відповідачів

1. ОСОБА_1 , смт. Золочів, Харківська область,

2.Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків,

3.Фермерського господарства "Колос", смт. Золочів,

про визнання незаконним та скасування наказу, недійсними договорів та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (перший відповідач), Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (другий відповідач) та Фермерського господарства "Колос" (третій відповідач) в якому просить суд:

- визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Харківській області №ХА/:07:001/00000522 від 05.12.2013 та №232-СГ від 28.04.2014 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 (позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області);

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 10.07.2014 площею 8,1325 га, за кадастровим номером :07:007:0448 укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , та скасувати його державну реєстрацію (позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 );

- визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки б/н від 08.10.2014, площею 8,1325 га, за кадастровим номером :07:007:0448, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Колос", та скасувати його державну реєстрацію (позовні вимоги до ОСОБА_1 та ФГ "Колос");

- зобов`язати Фермерське господарство "Колос" (Код ) повернути земельну ділянку, площею 8,1325 га, за кадастровим номером :07:007:0448, а Головне управління Держгеокадастру у Харківській області прийняти цю земельну ділянку шляхом внесення відповідних відомостей до земельно-кадастрової документації (позовні вимоги до ФГ "Колос").

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що звертаючись до ГУ Держземагенства у Харківській області із заявою про отримання земельної ділянки, ОСОБА_1 мав на меті не створити нове фермерське господарство, а розширити земельний банк вже існуючого ФГ "Колос" без проведення земельних торгів, як того вимагає Закон, оскільки, ФГ "Колос" вже надавалася та перебуває земельна ділянка для ведення і створення фермерського господарства. Судові витрати позивач просив суд покласти на відповідачів.

Ухвалою господарського суду від 25.03.2019 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.04.2019

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2019 року підготовче засідання у справі було відкладено на 21.05.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2019 р. у справі №922/441/19 позов залишено без розгляду

В якості підстави залишення позову без розгляду, суд першої інстанції зазначив про те, що прокурор безпідставно при подані позову до суду не визначено орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави у даній справі, а також не наведено обставин нездійснення уповноваженим органом наданих їм повноважень.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що органами уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Держгеокадастр.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Заступник прокурора Харківської області звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№1762 Х/1-18). Вважає, що ухвала по справі прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. Зокрема, посилається, що оскільки предметом даного спору є, зокрема визнання недійсними (скасування) наказів Держземагенстов у Харківської області правонаступником якого на цей час виступає Головне управління Держгеокадастру у Харківській області і яке, відповідно до приписів діючого законодавства, є органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, зазначений орган не може виступати одночасно як позивачем так і відповідачем по справі. Крім того посилається, що накази Держземагенства є актами ненормативного характеру, які на цей час вичерпали свою дію, оскільки на їх підставі було укладено договір оренди земельної ділянки. За таких обставин, їх неможливо скасувати за ініціативою відповідного органу. Такі акти підлягають скасуванню (визнанню недійсними) саме у судовому порядку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11 червня 2019 р. (головуючий суддя Терещенко О.І. , суддя Сіверін В.І., суддя Россолов В.В.) відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.05.2019 у справі №922/441/19.

01.07.2019 р. від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наполягають, що Прокурором безпідставно, при поданні позову, не визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах у даній справі. Крім того, прокурор не обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави у даній справі, а також не навів обставин нездійснення уповноваженими органами наданим їм повноважень.

04.07.2019 р. від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2019 р. задоволено клопотання про зупинення провадження у справі № 922/441/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц, апеляційне провадження зупинене до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц.

05.08.2019 р. від заступника прокурора Харківської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з усуненням обставин, що викликали зупинення у даній справі.

09.08.2019 р. ухвалою Східного апеляційного господарського суду поновлено провадження у справі № 922/441/19 для розгляду клопотання.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді доповідача Терещенко О.І. та суддя Сіверіна В.І., який входив до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл справи за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Тихий П.В., суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В. ( протокол повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.08.2019 р.)

У зв`язку з перебуванням у відрядженні на день розгляду справи судді Тихого П.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл справи за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів головуючий у справі суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2091 р.)

В судовому засіданні, яке відбулося 14.08.2019р. оголошувалася перерва до 16.09.2019 р.

16.09.2019 р. ухвалою Східного апеляційного господарського суду апеляційне провадження у справі № 922/441/19 зупинене до оприлюднення повного тексту постанови Верховного Суду у справі № 587/430/16-ц в ЄДРСР.

02.10.2019 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, у зв`язку з оприлюдненням повного тексту постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 587/430/16-ц.

09.10.2019 з аналогічним клопотанням звернулася Прокуратура Харківської області.

Після виходу з відпустки головуючого по справі судді Склярук О.І. та у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Хачатрян В.С. для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі на підставі розпорядження керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В., суддя Терещенко О.І. (протокол повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.10.2019 р)

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 р. провадження по справі поновлено та призначено розгляд справи на 12.11.2019 р.

22.10.2019 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в якому просили розглядати справу за відсутністю їх представника та врахувати раніше викладену позицію стосовно апеляційної скарги.

У судове засідання, призначене на 12.11.2019 р. з`явився прокурор, який підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Інші представники сторін у судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. (ст.270 ГПК України)

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. (ст.271 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, заслухавши у судових засіданнях представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Керівник Дергачівської місцевої прокуратури, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (перший відповідач), Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (другий відповідач) та Фермерського господарства "Колос" (третій відповідач) в якому просив суд:

- визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Харківській області №ХА/:07:001/00000522 від 05.12.2013 та №232-СГ від 28.04.2014 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 (позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області);

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 10.07.2014 площею 8,1325 га, за кадастровим номером :07:007:0448 укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , та скасувати його державну реєстрацію (позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 );

- визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки б/н від 08.10.2014, площею 8,1325 га, за кадастровим номером :07:007:0448, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Колос", та скасувати його державну реєстрацію (позовні вимоги до ОСОБА_1 та ФГ "Колос");

- зобов`язати Фермерське господарство "Колос" (Код ) повернути земельну ділянку, площею 8,1325 га, за кадастровим номером :07:007:0448, а Головне управління Держгеокадастру у Харківській області прийняти цю земельну ділянку шляхом внесення відповідних відомостей до земельно-кадастрової документації (позовні вимоги до ФГ "Колос").

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що звертаючись до ГУ Держземагенства у Харківській області із заявою про отримання земельної ділянки, ОСОБА_1 мав на меті не створити нове фермерське господарство, а розширити земельний банк вже існуючого ФГ "Колос" без проведення земельних торгів, як того вимагає Закон, оскільки, ФГ "Колос" вже надавалася та перебуває земельна ділянка для ведення і створення фермерського господарства. Судові витрати позивач просив суд покласти на відповідачів.

Ухвалою господарського суду від 25.03.2019 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.04.2019

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2019 року підготовче засідання у справі було відкладено на 21.05.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2019 р. у справі № 922/441/19 позов залишено без розгляду

В якості підстави залишення позову без розгляду, суд першої інстанції зазначив про те, що прокурор безпідставно при подані позову до суду не визначено орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави у даній справі, а також не наведено обставин нездійснення уповноваженим органом наданих їм повноважень.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що органами уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Держгеокадастр.

Проте, судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на нижче викладене.

Пунктом 1 частини 1 статті 226 ГПК України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Здатність мати процесуальні права та обов`язки визначена процесуальним законом як процесуальна правоздатність, а можливість набувати та здійснювати процесуальні права та обов`язки - як процесуальна дієздатність (стаття 44 ГПК України).

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням положень статті 4, 42, 44, 46 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, є процесуальним правом.

Відповідно до частини 3 цієї статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.

Згідно з частиною 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Частиною 6 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, зокрема, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням), а також ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;

Частиною 4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Таким чином, законодавством прямо передбачено право прокурора звертатися до суду в інтересах держави у разі нездійснення або неналежного здійснення органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах або у разі відсутності такого органу.

З урахуванням того, що «інтереси держави», є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме полягало чи може полягати порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

З огляду на наведене та враховуючи рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 за № 3-рп/99 , прокурор має право звертатися до суду з позовом про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, у чому саме полягає таке порушення.

Як вбачається з тексту позовної заяви Прокурор звернувся з вимогами про скасування наказів Головного управління Держземагенства у Харківській області про відведення в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є актами індивідуальної дії, та про визнання недійсними угод про передачу цих земельних ділянок в оренду та суборенду та скасування їх державної реєстрації.

Звернення Дергачівської місцевої прокуратури з позовом обумовлено необхідністю захисту державних інтересів у сфері земельних відносин, оскільки, на думку прокурора, оскаржувані накази та договори оренди та суборенди прийнято та укладено в порушення вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України прокуратура, здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Такими випадками згідно приписів ст.23 Закону України «Про прокуратуру», є:

- якщо захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

При цьому , як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 р по справі № 927/246/18, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це не належне. У кожному такому випадку прокурор повинен навести , а суд перевірити, причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належними суб`єктами, і які є підставами для звернення прокурора до суду (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 927/246/18)

Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 903/129/18 від 15.10.2019 р. зазначила, що сам факт не звернення до суду органу владних повноважень до компетенції якого віднесено захист інтересів держави у відповідних правовідносинах з позовом свідчить про неналежне виконання цим органом владних повноважень, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів та звернення до суду з таким позовом.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.199 № 3-рп/9 (п.2.3. Резолютивної частини)

- під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах», потрібно розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади;

- під представництвом прокуратурою України інтересів держави в суді треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуюче визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє у суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави.

В даному випадку, як зазначив прокурор у позовній заяві , національний суспільний інтерес у сфері розпорядження землею полягає у дотриманні розпорядником та суб`єктом господарювання відповідних конституційних обов`язків здійснювати повноваження щодо реалізації прав на землю Українського народу виключно відповідно до вимог Закону.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду ( контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким центральним органом виконавчої влади, відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 № 459/2011 «Про державну інспекцію сільського господарства України « до 22.07.2016 р. виступала Держсільгоспінспекція України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» повноваження щодо державного нагляду ( контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Проте, ні вказаним Указом ні Постановою КМУ не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до суду з позовом про визнання незаконними (недійсними) рішення органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування земельних ділянок державної та комунальної власності, скасування їх державної реєстрації, а також повернення земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст.1 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Судова колегія погоджується з доводами прокурора, що накази Головного управління Держземагенства у Харківської області, які просить визнати недійсними (скасувати) прокурор є актами індивідуальної дії (акти ненормативного характеру), які вичерпали свою дію у зв`язку з укладанням на їх підставі договору оренди земельної ділянки. Такі акти можуть бути визнані недійсними ( скасовані) тільки за рішенням суду.

За таких обставин, посилання суду першої інстанції, що органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Держгеокадастр, оскільки останній на підставі п. 22 ч. 11 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 р. за №15, має право скасовувати повністю або в окремій частині акти територіальних органів Держгеокадастру не можуть визнаватися обґрунтованими.

Крім того, відповідно до ч.5-1 зазначеного вище Положення, посадові особи Держгеокадастру та його територіальних відділень , які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель в межах своїх повноважень мають право. Зокрема, звертатися до суду з позовною заявою щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

В даному випадку, предметом позову є визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства у Харківської області (правонаступником якого виступає Головне Управління Держгеокадастру у Харківської області) та визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельної ділянки.

Судом першої інстанції також не було взято до уваги, що одним із відповідачів у даному спорі є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів реорганізовані шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, які утворені як юридичні особи публічного права. Головне управління Держземагенство в Харківській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Відповідно до ст.122 Земельного кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи передають у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління Держгеокадарсту у Харківській області, як і Держгеокадастр не здійснювали заходи спрямовані на захист держави у спірних правовідносинах.

У відповіді на відзив, який було подано в порядку ст.166 ГПК України, прокурор зазначив, що діяльність територіального Управління Держгеокадастру здійснюється від імені та в інтересах Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, а тому зазначена особа не може виступати одночасно як позивачем так і відповідачем по цій справі.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що в даній справі, враховуючи характер правовідносин, предмет і підстави позову, Держгеокадастр не є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а відтак, посилання суду першої інстанції на те, що оскільки прокурор не визначив орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позов підлягає залишенню без розгляду, є необґрунтованими.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 19.02.2019 р. у справі № 922/441/19 позовну заяву Керівника Дергачівської місцевої прокуратури було залишено без руху. В якості підстав залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції зазначив відсутність доказів відправлення відповідачам копій позовної заяви і доданих до неї документів та не засвідчення належним чином додатків до позовної заяви.

В подальшому, господарським судом Харківської області 25 березня 2019 р. у справі № 922/441/19 прийнято ухвалу про відкриття провадження у справі. При цьому, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що позовну заяву подано з додержанням вимог статей 20, 27-29, 182, 164, 172 ГПК України, а тому визнає їх достатніми для прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі. (а.с.121-123 т.с.1)

Судова колегія також зазначає, що процедура, передбачена абзацами третім та четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень. до компетенції якого віднесені повноваження такого захисту.

Посилання суду першої інстанції на правові висновки Верховного Суду, які викладено у постанові від 07.12.2018 р. по справі № 924/1256/17, від 23.10.2018 по справі № 926/03/18 та від 23.09.2018 по справі № 924/1237/17 є безпідставними враховуючи нижче викладене.

Позовні заяви прокурора, подані в інтересах держави без зазначення органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, в рамках справи № 924/1256/17 та № 924/1237/17 було розглянуто судами по суті та прийнято відповідні рішення. Висновки судів, що прокурор не мав права звертатися до суд з відповідними позовами самостійно стали підставою для відмови у задоволенні позовних вимог прокурора, а не залишення позову без розгляду.

В той же час, суд першої інстанції по цій справі, посилаючись на зазначені висновки Верховного Суду не розглянув справу по суті, а залишив позов без розгляду.

Що стосується справи № 926/03/18, то в рамках цієї справи розглядався позов прокурора заявлений в інтересах держави. Проте, спірна земельна ділянка належала до комунальної власності. За таких, обставин суд першої інстанції, з яким погодився і Верховний Суд, залишив позов прокурора без розгляду з посиланням на п. 1 ч.1 ст.226 ГПК України, оскільки в даному випадку, прокурор мав звернутися до суду в інтересах територіальної громади.

Згідно приписів ст.280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

В даному випадку суд першої інстанції неповне з`ясував усі обставини справи у зв`язку з чим, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа поверненню до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області, м.Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.05.2019 (суддя Добреля Н.С.) у справі №922/441/19 - задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.05.2019 (суддя Добреля Н.С.) у справі №922/441/19 - скасувати.

3.Справу направити до господарського суду Харківської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена на адресу Верховного Суду протягом 20 днів з дати виготовлення та підписання повного тексту постанови в порядку встановленому ст.ст. 287- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.11.2019 .

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Терещенко