ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12.11.2019м. Дніпро№ 904/5184/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Ярошенко В.І., розглянувши заяву

заявника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріально-механічний завод", м. Нікополь

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛИТ", м. Нікополь

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Дніпропетровської області 08.11.2019 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріально-механічний завод" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛИТ" заборгованості у сумі 52800 грн.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустріально-механічний завод" докази, суд приходить до висновку щодо відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті (пункт 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, зі змісту заяви ТОВ "Індустріально-механічний завод" про видачу судового наказу вбачається, що остання обґрунтована порушенням ТОВ "М-ЛИТ" умов договору поставки № И1811-12 від 12.11.2018 в частини нездійснення передплати у розмірі 52800 грн. Відповідно до пункту 5.2 договору, ТОВ "М-ЛИТ" мало здійснити передплату протягом 5 банківських днів з моменту підписання відповідної специфікації. Специфікація № 1 до договору була підписана 12.11.2018. Однак, ТОВ "М-ЛИТ", передплату за договором на момент звернення із заявою до суду, не здійснило. У зв`язку із чим ТОВ "Індустріально-механічний завод" просить стягнути з ТОВ "М-ЛИТ" передплату у розмірі 52800 грн.

Відповідно до частин 1-2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 538 Цивільного кодексу України, у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином, у випадку нездійснення покупцем у встановлений договором строк передплати, передбачено такі способи захисту постачальником свого права, як зупинення виконання свого обов`язку, відмова від його виконання частково або в повному обсязі.

В порушення пункту 4 частини 2 статті 150, пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу на суму 52800 грн, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

За приписами частини 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд .

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Індустріально-механічний завод" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "М-ЛИТ" передплати у розмірі 52800 грн відмовити повністю.

Ухвала набрала законної сили 12.11.2019 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя В.І. Ярошенко