ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. Справа№ 910/9277/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

розглянувши в письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги

Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

у справі №910/9277/19 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис»

до Національного банку України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Національного банку України про зобов`язання Національного банку України списати із банківських рахунків Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у безспірному порядку повну суму заборгованості Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором №19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача Національним банком України та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» вчиняються узгоджені дії та допускається бездіяльність, спрямовані на недопущення повного погашення заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009 за рахунок коштів Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з метою створення штучних умов для погашення такої заборгованості за рахунок переданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» в іпотеку Національному банку України майна згідно іпотечного договору №62 від 24.03.2009, що зумовлено в т.ч. зловживанням Національним банком України, як кредитором та іпотекодержателем, своїми правами, яке полягає у бездіяльності із реалізації свого права на безспірне списання з рахунків Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009.

Позивач зазначає, що належним та ефективним засобом захисту його порушених прав внаслідок наведених дій та бездіяльності є саме зобов`язання Національного банку України списати із банківських рахунків Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у безспірному порядку повну суму заборгованості останнього за кредитним договором №19 від 03.03.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

16.09.2019 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у якій заявник просить визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» права вимагати від Національного банку України списання з банківських рахунків Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у безспірному порядку повної суми заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у справі № 910/9277/19 і додані до неї документи повернуто заявнику.

Дана ухвала суду мотивована тим, що заявлений позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» не містить самостійних вимог саме щодо предмета спору у справі № 910/9277/19.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 24.09.2019 (про що свідчить відбиток вхідного штемпелю Господарського суду міста Києва) Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №910/9277/19 та направити справу №910/9277/19 до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо прийняття позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі №910/9277/19.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у справі №910/9277/19 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку із тим, що прийнята судом першої інстанції із порушенням норм процесуального права, а саме статей 49, 180 Господарського процесуального кодексу України.

За твердженнями скаржника, поданий Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» позов з самостійними вимогами на предмет спору у даній справі стосується предмета спору за первісним позовом ТОВ «Приватофис», оскільки заявлені в ньому вимоги виникли з одних і тих самих правовідносин, а їх задоволення беззаперечно виключає можливість задоволення первісного позову та відповідає встановленим Господарським процесуальним кодексом України вимогам до позову третьої особи з самостійними вимогами.

Судом першої інстанції безпідставно не досліджено та не враховано наявність відповідних ознак пов`язаності поданого АТ КБ «Приватбанк» позову, задоволення якого в будь-якому випадку виключає можливість задоволення первісного позову ТОВ «Приватофис», що і стало наслідком безпідставних висновків суду першої інстанції про те, що заявлені Банком позовні вимоги не стосуються предмета спору у справі №910/9277/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №910/9277/19, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки скаржником оскаржується ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви (пункт 6 частина 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України), роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, заперечення, пояснення щодо апеляційної скарги.

29.10.2019 від Національного банку України через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому НБУ просить суд апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити. У відзиві НБУ наголосив на тому, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про невідповідність позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» положенням частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги ТОВ «Приватофис» та АТ КБ «Приватбанк» є такими, що виникають з одних правовідносин, а задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» може виключити повністю задоволення позову ТОВ «Приватофис». Водночас, АТ КБ «Приватбанк» були дотримані вимоги, встановлені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 3 відзиву на апеляційну скаргу НБУ просить суд розгляд справи здійснювати за участю представника НБУ.

Розглянувши вказане клопотання НБУ, викладене у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, апеляційної скарги та відзиву на неї, враховуючи предмет апеляційного оскарження, дійшла висновку, що обставини справи не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами.

Враховуючи закінчення встановленого ухвалою суду від 15.10.2019 строку для подачі сторонами документів, наявність у матеріалах справи відзиву НБУ на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» по суті.

Суд, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву НБУ на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги про визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» права вимагати від Національного банку України списання з банківських рахунків Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у безспірному порядку повної суми заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», зазначає, що ТОВ «Приватофис» не має права вимагати як від НБУ, так і від АТ КБ «Приватбанк», вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання умов такого договору, оскільки не є стороною кредитного договору; списання у безспірному порядку коштів з рахунків АТ КБ «Приватбанк» на підставі статті 73 Закону України «Про Національний банк України» та згідно з умовами кредитного договору є правом, а не обов`язком НБУ, у зв`язку з чим не підлягає примусовому виконанню (реалізації); ні положення статті 13 Цивільного кодексу України, ні приписи Закону України «Про іпотеку» не надають ТОВ «Приватофис» в судовому порядку права вимагати як від НБУ, так і від АТ КБ «Приватбанк» вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання умов такого договору.

При цьому, за твердженнями АТ КБ «Приватбанк», поданий ним позов та позов ТОВ «Приватофис» виникають з одних і тих самих правовідносин, пов`язаних з належним виконанням кредитного договору та наявністю чи відсутністю у НБУ права/обов`язку на списання з рахунків АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за таким кредитним договором, оскільки задоволення позову третьої особи повністю виключає задоволення позову ТОВ «Приватофис» у даній справі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу в справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємно пов`язаний з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору за первісним позовом. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Відтак, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Водночас, така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №916/454/18, від 16.10.2018 у справі №916/361/18, постанові Великої палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №916/542/18 (12-65гс19).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановив суд першої інстанції, предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» є зобов`язання Національного банку України списати із банківських рахунків Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у безспірному порядку повну суму заборгованості Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором №19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

Натомість, предметом позову третьої особи з самостійними вимогами є визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» права вимагати від Національного банку України списання з банківських рахунків Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у безспірному порядку повної суми заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

Таким чином, заявлена третьою особою (АТ КБ «Приватбанк») позовна заява безпосередньо не спрямована на предмет спору між сторонами, а є окремою позовною вимогою, що підлягає заявленню в самостійному позові та розгляду поза межами даної справи.

Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в розумінні частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягала поверненню заявнику відповідно до статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Як на порушення норм процесуального права скаржник посилається на те, що конструкція норми частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України передбачає обов`язок суду прийняти відповідну позовну заяву якщо позови виникають з одних правовідносин, що і має місце у даному випадку і обґрунтовано АТ КБ «Приватбанк» в позовній заяві. Однак, як уже наголошувалось судом вище, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємно пов`язаний з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору за первісним позовом, що у даному випадку заявником дотримано не було.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №910/9277/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі №910/9277/19 залишити без змін.

Матеріали справи №910/9277/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка