ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Справа №921/232/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Кравчук Н.М.

Мирутенка О.Л.

при секретарі Михайлишин С.В.

за участю представників:

від позивача (апелянта) Морганюк Ю.Є.

від відповідача Кобрин М. Л.

від третьої особи Гасай М.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливторг", № 10/06-11 від 10.06.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/2173/19 від 12.06.2019)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.05.2019 (повний текст складено 29.05.2019)

у справі №921/232/19 (суддя Чопко Ю.О.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Паливторг, м.Львів

до відповідача: Комунального підприємства Гусятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги, смт.Гусятин

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство Укртрансгаз в особі філії Оператор газорозподільної системи України акціонерне товариство Укртрансгаз, м.Київ

про стягнення 453 538,20 грн. боргу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського Тернопільської області від 20.05.2019 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливторг" відмовлено повністю.

12 червня 2019 року на вказане рішення суду поступила апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливторг", № 10/06-11 від 10.06.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/2173/19 від 12.06.2019).

Апелянт зазначив, що газ постачався відповідно до умов договору №1 від 25.04.2018 та додаткової угоди до нього. Фактична поставка газу відбувалася до 09.03.2019, тобто до моменту, коли відбулася заміна постачальника на електронній платформі SAP. Також, як зазначив апелянт, факт поставки газу підтверджується актом приймання-передачі природного газу №РН-0000333 від 28.02.2019 року, хоча даний акт і не був підписаний, проте вмотивованої відмови від підписання теж не було. Окрім того, апелянт посилається на рішення Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/211/19, в якому, на його думку, встановлено факт постачання газу саме позивачем. .

Виходячи з вищенаведеного, апелянт просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та задоволити позовні вимоги.

У відзиві на дану апеляційну скаргу представник відповідача заперечив проти її задоволення, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому відповідач зазначив,що дійсно між сторонами був укладений договір №1 від 25.04.2018 постачання природного газу, а також додаткова угода до нього. Сторони продовжили дію Договору на строк до 28.02.2019 (на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в Договорі). Тобто договірні відносини, що склалися між сторонами, передбачали постачання природного газу у січні лютому 2019 на суму 107 946,86 грн. У січні 2019 відповідач використав природний газ на вказану суму, а тому сторони вели переговори про припинення дії договору у зв`язку з повним його виконанням, оскільки Законом України "Про публічні закупівлі" забороняється придбання товарів, робіт, послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом та укладення договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Також зазначив, що листи, на які посилається позивач, стосуються поставки газу за січень 2019. Станом на 01.02.2019 позивачу було відомо про повне використання підприємством обсягів природного газу згідно договору та додаткової угоди до нього. Також просить суд врахувати, що більше жодних договорів на постачання природного газу з ТзОВ "Паливторг" підприємством не укладалося та актів приймання-передачі газу не підписувалося. Поставка природного газу здійснювалася ТОВ "Тернопільоблгаз" на підставі укладеного договору №04/М-048 від 27.02.2019. Між відповідачем та ТОВ "Тернопільоблгаз" підписано акт приймання-передачі природного газу №04/м-048/0219-3392 від 28.02.2019 на суму 376 089,55 грн і підприємством здійснено його часткову оплату згідно платіжних доручень №66 від 28.02.2019 на суму 105 788,26 грн та №66 від 11.03.2019 на суму 94 210,74 грн.

Окрім того, відповідач звертає увагу суду на наявність рішення у справі № 921/211/19, яким задоволено позов ТОВ "Тернопільоблгаз" про стягнення заборгованості з Комунального підприємства "Гусятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" за цей самий період. Тобто даним рішенням встановлено факт постачання газу саме ТОВ "Тернопільоблгаз", а не позивачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство Укртрансгаз в особі філії Оператор газорозподільної системи України акціонерне товариство Укртрансгаз, надіслав свої пояснення по справі. Зазначив, що в лютому місяці 2019 року для споживача КНП "Гусятинський центр первинної медико-санітарної допомоги" (ЕІС-код 56ХТ000125ЕQP00N) було підтверджено місячні номінації/реномінації замовнику послуг транспортування ТОВ "Паливторг" в обсязі 14,000 тис. куб.м. Відповідно по результатах роботи в лютому 2019 року природний газ в обсязі 30,574 тис. куб. м, який був використаний відповідачем, був віднесений в алокацію на замовника послуг транспортування ТОВ "Паливторг".

В судовому засіданні представник апелянта підримала доводи апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

В свою чергу, представник відповідача, в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа підтримала надані письмові пояснення, та просила суд їх врахувати при винесенні постанови.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Паливторг", ЕІС-КОД56Х40S, в особі директора Морозова О.В., який діяв на підставі Статуту (далі Постачальник) та Комунальним підприємством "Гусятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" в особі головного лікаря Кобрина М.Л., який діяв на підставі Статуту (далі Споживач) укладено договір №1 постачання природного газу (для споживачів, що фінансуються з державного чи місцевих бюджетів) (надалі Договір). Відповідно до Договору сторони взяли на себе зобов`язання: Постачальник зобов`язується передати у власність Споживача в 2018 році природний газ в об`ємах і порядку, передбачених Договором, а Споживач зобов`язався прийняти та своєчасно оплатити Постачальнику вартість газу в розмірах та порядку, що передбачені Договором (п.1.1. Договору).

Річний плановий обсяг постачання газу становить 71 тис. куб.м.

Місячні планові об`єми постачання газу становлять: квітень 10,0 тис. куб.м., жовтень 15,0 тис. куб.м., листопад 23,0 тис. куб.м., грудень 23,0 тис. куб.м. (п.1.2. Договору).

Підставою для постачання газу Споживачу є наявність у Споживача договору транспортування/розподілу газу з Оператором ГТС/Оператором ГРМ (в залежності від того, підключений об`єкт Споживача до газотранспортної газорозподільної систем) та присвоєння Споживачу ЕІС-коду (п.2.1.1. Договору).

Фактичний об`єм поставленого у розрахунковому періоді газу, що підлягає оплаті Споживачем, підтверджується підписаним між Постачальником та Споживачем актом приймання-передачі газу, що складається на підставі даних Оператора ГРМ та комерційних вузлів обліку газу (п.2.7. Договору).

Акти приймання-передачі газує підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п.2.8. Договору).

Згідно п.4.1. Договору, розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами та тарифами відповідно до Закону України "Про ринок природного газу".

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили, що ціна природного газу за 1 тис. куб.м., визначається відповідно до діючих цін Постачальника, з врахуванням податків та зборів передбачених чинним законодавством України. Ціна природного газу на момент підписання договору становить 7600 грн.

Загальна вартість Договору складає 539 774,80 грн, та складається з вартості всіх щомісячних договірних обсягів газу, поставлених Споживачу протягом дії Договору та на його умовах згідно актів приймання-передачі природного газу.

Розрахунковий період за Договором становить один місяць з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця (п.4.5. Договору).

Пунктом 4.7.1. Договору Сторони погодили, що оплату вартості газу Споживач здійснює протягом поточного місяця постачання у розмірі вартості планового обсягу постачання, передбачених Договором на місяць поставки газу.

У випадку недоплати вартості газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.7.3. Договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31 грудня 2018, а в частині проведення розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором (п.10.1. Договору)

Листом №374 від 21.12.2018 відповідач просив позивача укласти додаткову угоду на постачання природного газу.

Листом №15 від 17.01.2019 відповідач просив позивача укласти угоду на постачання природного газу на січень 2019 12000 м.куб., лютий 2019 15000 м.куб.

Додатковою угодою від 02.01.2019 (яка, як стверджує позивач, помилково датована 02.01.2018) сторони пролонгували договір до 28.02.2019.

Пунктом 2 Додаткової угоди сторони погодили збільшення ціни Договору на суму, яка не перевищує 20% від суми визначеної за ним у 2018 році.

Очікувана сума закупівлі складає 107946,86 грн (п.3 Додаткової угоди).

Як стверджує позивач, на виконання умов укладених між сторонами договору №1 від 25.04.2018, додаткової угоди від 02.01.2019 позивач за період січень березень 2019 поставив, а відповідач прийняв природний газ, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу за січень 2019 на суму 89 923,75 грн (без ПДВ), лютий 2019 на суму 328 670,50 грн (без ПДВ), березень 2019 на суму 49278 грн (без ПДВ); видатковими накладними №РН-0000088 від 31.01.2019 на суму 107908,50 грн, №РН-0000333 від 28.02.2019 на суму 394404,60 грн, РН-0000363 від 09.03.2019 на суму 59133,60 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати вартості отриманого природного газу в строки, обумовлені у договорі, виконував несвоєчасно, зокрема, допустивши прострочення оплати поставленого природного газу на суму 394 404,60 грн (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору на постачання природного газу №1 від 25.04.2018.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливторг" до Комунального підприємства "Гусятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" про стягнення заборгованості за неналежне виконання вказаного вище Договору.

Ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно пункту 10.1 Договору № 1 від 25.04.2018 умови Договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків встановлених договором, зокрема п. 7 дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Частиною 5 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році.

На виконання зазначеної норми сторонами укладено додаткову угоду від 02.01.2018 року, відповідно до п. 2 якої сторони погодили збільшення ціни Договору на суму, яка не перевищує 20% від суми визначеної за ним у 2018 році. Очікувана сума закупівлі складає 107 946,86 грн (п.3 Додаткової угоди).

Зазначена сума згідно Акту приймання передачі природного газу та Видаткової накладної № РН-000088 від 31.01.2019 на суму 107 908,50 грн повністю оплачена відповідачем, що не заперечується позивачем.

Разом з тим, 27.02.2019, відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", (ЕІС КОД 56Х0С, в особі головного фахівця ОСОБА_1 З.П., що діяв на підставі довіреності та Комунальним підприємством "Гусятинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" в особі головного лікаря Кобрина М.Л. укладено договір про закупівлю та постачання природного газу №04/М-048.

Пунктом 10.1. Договору сторони погодили, що його дія поширюється на відносини Сторін, що фактично склалися з 01.02.2019.

Інформація про укладення договору оприлюднена на веб-порталі Уповноваженого органу, відповідно до ст.10 Закону України "Про публічні закупівлі", що підтверджується копією звіту про укладені договори UA-2019-02-27-001473-b.

З вказаного звіту вбачається, що договір №04/м-048 укладений 27.02.2019, строк дії договору від 01.02.2019 по 28.02.2019.

Актом приймання-передачі природного газу №04/м-048/0219-3392 від 28.02.2019 сторони підтвердили споживання Комунальним підприємством природного газу на загальну суму 376 089,55 грн.

Платіжними дорученнями №66 від 28.02.2019 та №66 від 11.03.2019 відповідач провів часткову оплату спожитого природного газу.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 08.05.2019 року по справі №921/211/19, яке набрало законної сили, стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Гусятинський центр первинної медико санітарної допомоги Гусятинської районної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільоблгаз 176 090 грн 55 коп заборгованості за використаний природний газ, 1 262 грн 21 коп. пені, 210 грн 37 коп. 3% річних. В даному рішенні, суд встановив факт поставки Товариством з обмеженою відповідальністю Тернопільоблгаз у лютому місяці 2019 року природного газу Комунальному некомерційному підприємству Гусятинський центр первинної медико санітарної допомоги Гусятинської районної ради на суму 376 089,55 грн, згідно акту приймання-передачі №04/м-048/0219-3392 від 28.02.2019.

Відповідно до п.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На момент винесення колегією суддів даної постанови, судове рішення, яким стягнуто з відповідача кошти за використаний природній газ на користь іншої особи є не скасованим.

Також, колегія суддів зазначає наступне.

Господарський процесуальний кодекс України стаття 320:

- підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (пункт 3 частини другої).

Відтак, у разі скасування рішення, яким встановлено обставини, які мають значення для вирішення даного спору, сторона не обмежена можливістю звернутися до суду для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливторг", № 10/06-11 від 10.06.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/2173/19 від 12.06.2019) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 20.05.2019 у справі № 921/232/19 - без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.11.2019

Головуючий -суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенка О.Л.