РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2019Справа № 910/8155/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ"

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та скасування реєстраційної дії

Представники учасників справи:

Від позивача: Максюк С.В.;

Від відповідача 1: не з`явився;

Від відповідача 2: не з`явився;

Від відповідача 3: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі - позивач ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ"(далі - відповідач - 1), ОСОБА_2 (далі - відповідач - 2), ОСОБА_3 (далі - відповідач -3) та просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", оформлене протоколом № 4 від 07.12.2017 в частині заміни директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 ;

- скасувати реєстраційну дію від 09.12.2017 № 4046377 "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", вчиненої на підставі рішення від 07.12.2017 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" в частині зміни керівника Товариства з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", в частині зміни складу учасників Товариства (вихід зі складу учасників ОСОБА_3 та вхід до складу учасників ОСОБА_2 );

- скасувати реєстраційну дію від 15.11.2018 № 6046377, що вчинена на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", оформлене протоколом щодо виходу зі складу учасників ОСОБА_3 та входу до складу учасників ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача, а також незаконним позбавленням позивача його права власності на майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/8155/19, в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України витребувано додаткові документи, необхідні для розгляду справи.

11.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ".

19.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради надійшла відповідь на запит.

22.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі № 910/8155/19 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

29.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить витребувати у порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Проскурня Т.О. документи, а саме: Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 13.11.2018; протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", яким затверджено вихід ОСОБА_3 зі складу учасників Товариства та вхід до складу учасників ОСОБА_2

Представник позивача у підготовчому засіданні 29.07.2019 підтримав клопотання про витребування доказів.

Представники відповідачів 1-3 у підготовче засідання 29.07.2019 не з`явились, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2019 клопотання позивача про витребування доказів від 29.07.2019 задоволено та відкладено підготовче засідання по справі № 910/8155/19 на 19.08.2019.

09.08.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради надійшла відповідь на запит.

16.08.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Представники відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 у підготовче засідання 19.08.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог, повторно витребувано докази, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 29.07.2019. Разом із тим продовжено строк підготовчого провадження по справі № 910/8155/19 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 09.09.2019.

07.08.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Проскурні Тетяни Олександрівни надійшли пояснення щодо витребування документів.

02.09.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Проскурні Тетяни Олександрівни надійшли пояснення, в яких нотаріус зазначила, що Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Актив» нею не посвідчувався, щодо протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Актив», яким затверджено вихід ОСОБА_3 зі складу учасників товариства та вхід до складу учасників товариства ОСОБА_2 , на якому засвідчено справжність підписів, останній не може бути долучений у зв`язку з відсутністю підстав для зберігання даного документа у справах нотаріуса.

Представники відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 у підготовче засідання 09.09.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 закрито підготовче провадження , призначено розгляд справи № 910/8155/19 по суті на 09.10.2019 року.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представники відповідачів 1 -3 у судове засіданні засідання 09.10.2019 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 927, № 919.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідачів 1-3 про причини неявки їх в судове засідання 09.10.2019, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів 1-3.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 09.10.2019 судом завершено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі у відповідності до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2017 між ОСОБА_1 як довірителем (позивач) та ОСОБА_3 як повіреним (відповідач - 3) укладено договір доручення № 032/06 (далі - договір доручення), відповідно до умов якого та на вимогу ст.1000 Цивільного кодексу України, повірений зобов`язується від імені та в інтересах довірителя вчинити такі юридичні дії (п.1.1):

- створити юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю шляхом складання протоколу загальних зборів цього Товариство з обмеженою відповідальністю, яке є додатком №1 до цього договору. Товариство з обмеженою відповідальністю веде свою діяльність на підставі статуту в редакції, текст якого є додатком №2 до цього договору (п.1.1.1),

- зареєструвати зміни в Товаристві з обмеженою відповідальністю, а саме (п.1.1.2): збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю: зареєструвати зміни в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю, саме збільшити статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю до 2 080 000, 00 грн., що складає оціночну вартість нерухомого майна довірителя шляхом складання протоколу загальних зборів цього Товариства з обмеженою відповідальністю, яке є додатком №3 до цього договору (п.1.1.2.1),

- сформувати статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю шляхом внесення нерухомого майна довірителя - квартира, кількість кімнат 5 кімнат, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , номер приміщення № 51 , площею 118,3 квадратних метри, реєстраційний номер об`єкта майна 24, та належить довірителеві на підставі договору дарування серія та номер 2734, виданий 06.10.2016 та договору купівлі - продажу майнових прав з додатками, серія та номер Т10 к2/51, виданий 26.08.2015 (далі за текстом - майно) та на таких умовах (п.1.1.3): оціночна вартість майна складає суму у гривні, що еквівалентна 80000 (вісімдесяти тисяч) доларів США за курсом НБУ станом на 12.06.2017 (п.1.1.3.1). Внесок нерухомого майна здійснюється шляхом укладання акту прийому - передачі майна текстом згідно додатку №4 до цього договору (п.1.1.3.2), майно вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю за оціночною вартістю майна, яка складає суму, визначену в пункті 1.1.2.1. цього договору (п.1.1.3.3),

- продати корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю, які належать довірителеві, шляхом укладання від імені та в інтересах довірителя договору купівлі - продажу корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю після внесення майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю на таких умовах (п.1.1.4): ціна за яку повірений повинен продати 100% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю складає суму у гривні, що еквівалентна 80000 (вісімдесяти тисяч) доларів США за курсом НБУ на дату укладання такого договору купівлі - продажу 100% частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - договірна вартість) (п.1.1.4.1), оплата за корпоративні права: оплата за корпоративні права здійснюється за формулою: оплата суми у гривні, що еквівалентна 8000 (вісім тисяч) доларів США за курсом НБУ станом на 12.06.2017 (+/-10% від курсу НБУ станом на 12.06.2017 в залежності від ринкової ситуації з курсом іноземних валют по відношенню до гривні за домовленістю сторін) (сума завдатку та дата його оплати), яка складає 10% від договірної вартості (далі за текстом -завдаток) в строк до 22.06.2017, та оплата частини, що залишилася, яка складає суму у гривні, що еквівалентна 72000 доларів США за курсом НБУ станом на дату оплати (+/-10 % від курсу НБУ станом на дату оплати в залежності від ринкової ситуації з курсом іноземних валют по відношенню до гривні за домовленістю сторін) (сума частини, що залишилася), яка складає 90% від договірної вартості, протягом 90 днів з моменту отримання завдатку довірителем від повіреного (п.1.1.4.2),

- представляти інтереси довірителя на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю з усіх питань (п.1.1.5),

- доручення довірителя повіреному виконується на безоплатній основі (п.1.2),

- всі витрати, пов`язані з виконанням доручення довірителя повіреному згідно пунктів 1.1.1 - 1.1.4, покриває покупець корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю (п.1.3).

Після підписання цього договору, на вимогу статті 1007 Цивільного кодексу України,

- для дій, визначених пунктами 1.1.1, довіритель видає повіреному довіреність текстом згідно додатку №5 до цього договору (п.2.1).

Повірений зобов`язаний (п.3.1), зокрема, здійснити юридичні дії, визначені в пункті 1.1.1 - 1.1.4 цього договору відповідно до вимог довірителя на умовах, найбільш вигідних для довірителя (п.3.1.1), укласти від імені та в інтересах довірителя договір купівлі - продажу корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю на умовах, визначених в пунктах 1.1.1 - 1.1.4 цього договору (п.3.1.3), негайно передати довірителю все отримане у зв`язку з виконанням своїх зобов`язань за договором (п.3.1.4).

Довіритель визначає виключне право повіреного на вчинення всіх юридичних дій, визначених п.п.1.1.1 - 1.1.4 цього договору (п.6.1).

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє протягом 110 (ста десяти) днів з моменту набуття чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.8.1).

Згідно протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив" №1 від 19.06.2017 громадянин України ОСОБА_1 вирішив створити Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив", призначити директором Товариства ОСОБА_4 з 19.06.2017 з обмеженнями згідно статуту, місцезнаходження товариства: 03150, м. АДРЕСА_2 , сформувати статутний капітал Товариства в розмірі 1000,00 гривень за рахунок грошового внеску учасників, а саме ОСОБА_1 , визначити такі види економічної діяльності, а саме: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний), підписати та затвердити статут Товариства, провести державну реєстрацію створення юридичної особи в органах державної реєстрації. Всі необхідні дії, що пов`язані з реєстрацією юридичної особи, доручено провести ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив" № 2 від 23.06.2017 позивач вирішив збільшити статутний капітал товариства до 2080000,00 гривень за рахунок власного майнового внеску, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною сумою 2080000,00 гривень, затвердити новий розподіл часток у статутному капіталі, а саме: ОСОБА_1 , частка якого у статутному капіталі становить 100%, що складає до 2080000,00 гривень, затвердити статут товариства в новій редакції, провести державну реєстрацію змін в органах державної реєстрації, доручити директору товариства виконати всі необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до відомостей про товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з правом передоручення повноважень третім особам.

За змістом статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив", затвердженого протоколом загальних зборів учасників №2 від 23.06.2017 для здійснення діяльності товариства створюється статутний капітал, розмір якого визначається у грошовому та майновому вигляді та складає 2080000,00 грн, частка учасника ОСОБА_1 - 100% (п.11.1), частка учасника товариства може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено (п.13.3).

Державна реєстрація змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив" щодо зміни статутного капіталу здійснена державним реєстратором Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації 29.06.2017, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, 23.06.2017 ОСОБА_1 , діючи добровільно та повністю розуміючи значення своїх дій, на підставі попереднього усного договору з представником, згідно довіреності, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. та зареєстрована в реєстрі за №1942, уповноважив ОСОБА_3 бути представником з усіх питань, пов`язаних з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив", здійснювати необхідний комплекс дій з формування від статутного капіталу означеного товариства, продавати належну ОСОБА_5 частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив".

Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам, строком на 1 рік та дійсна до 23.06.2018.

На підставі заяви ОСОБА_1 №268 від 24.02.2018 дію цієї довіреності припинено, що підтверджується відомостями, які містяться у витязі про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей.

30.06.2017 між ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , який діє на підставі нотаріальної довіреності, як продавцем, та ОСОБА_7 , як покупцем, укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив", відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив", місцезнаходження якого: 03150, м. Київ, вул. Лабораторна, буд. 26А, кв.6, , частка у статутному капіталі якого складає 100%, що становить 2 080 0000,00 грн та зобов`язується сплатити за неї певну грошову суму згідно з умовами договору (п.1).

Сторони вказаного договору погодили таке:

Частка, що відчужується продавцем, становить 100% статутного капіталу товариства на суму 2080000,00 грн. Частка, що відчужується, сплачена продавцем повністю та належить йому на праві власності згідно з статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив" (п.2), ціна продажу частки становить 500000,00 грн (п.3); оплата суми, передбаченої п.3 цього договору, здійснена покупцем до підписання цього договору (п.4); даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому договору; після укладення даного договору до установчих документів товариства повинні бути внесені відповідні зміни, оформлені у встановленому чинним законодавством порядку (п.8); право власності покупця на частку, зазначену в п.2 даного договору, виникає з моменту підписання договору з необхідністю подальшої державної реєстрації змін до статуту товариства або нової редакції статуту товариства, що містить відповідні зміни у складі учасників товариства (п.9); підписання сторонами даного договору буде свідчити про те, що передача-приймання відчужуваної частки товариства відбулась та не вимагає додаткового підписання сторонами будь-яких актів (п.10).

Згодом, за актом прийому - передачі квартири від 04.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С. та зареєстрованого в реєстрі за №2644-2645, ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. 23.06.2017 та зареєстрованої в реєстрі за №1942, як сторона - 1, надав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив", від імені якого діє директор ОСОБА_4, як сторона - 2, прийняв внесок до статутного капіталу товариства - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 118,3 кв.м, житловою площею 64,5 кв.м (п.1), квартира передана як внесок до статутного капіталу учасника товариства (п.3).

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив" № 3 від 10.07.2017, громадянин України ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_3 , на підставі довіреності, посвідченої Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23.06.2017, за реєстровим №1942, запрошені: громадянка України ОСОБА_7 , вирішили: ОСОБА_1 виходить зі складу учасників товариства та передає (на підставі договору) належну йому частку в розмірі 100% у статутному капіталі товариства вартістю 2080000,00 грн на користь третіх осіб, а саме: ОСОБА_7 , до складу учасників товариства приймається новий учасник - ОСОБА_7 , затверджено новий склад учасників товариства та новий розподіл часток у статутному капіталі, а саме: ОСОБА_7 , частка якої у статутному капіталі становить 100%, що складає 2080000,00 грн, затверджено статут товариства в новій редакції, доручено директору товариства виконати всі необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до відомостей про товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з правом передоручення повноважень третім особам. Відповідна інформація про зміну учасників Товариства внесена до ЄДР 11.07.2017 за №2046377.

Як зазначає позивач у позовній заяві, 03.08.2017 останнім було отримано від ОСОБА_3 на виконання зобов`язань за договором доручення №032/06 від 12.06.2017 8000,00 доларів США, що складає 208960,00 грн як аванс за купівлю-продаж корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив".

Згідно протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив" № 4 від 07.12.2017 вирішено: ОСОБА_7 вийти зі складу учасників Товариства та передати (на підставі Договору ) належну їй частку в розмірі 100 % у Статутному капіталі Товариства вартістю 2 080 00, 00 грн. на користь третіх осіб, а саме на користь ОСОБА_3 ; прийняти до складу Товариства нового учасника - ОСОБА_3 . Затвердити новий склад учасників товариства та новий розподіл часток у статутному капіталі, а саме: ОСОБА_3 , частка якого у Статутному капіталі становить 100%, що складає 2 080 000, 00 грн.; звільнити ОСОБА_4 з посади директора з 07 грудня 2017 року та призначити на посаду директора ОСОБА_3 з 08 грудня 2017 року.; затвердити Статут у новій редакції; доручено директору товариства виконати всі необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до відомостей про товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з правом передоручення повноважень третім особам. Відповідна інформація про зміну керівника Товариства внесена до ЄДР 09.12.2017 за № 4046377 та № 3046377.

07.12.2017 між громадянкою України ОСОБА_7 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в м.Києві 20.06.2006, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , як продавцем, та громадянином України ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Заводським РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 27.11.2012, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , як покупцем, укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив". Відповідно до умов цього договору продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив", місцезнаходження якого: 03150, м. Київ, вул. Лабораторна, буд.26А, кв.6, , статутний капітал якого складає 20800000,00 грн та зобов`язується сплатити за неї певну грошову суму згідно з умовами цього договору (п.1). Частка, що відчужується продавцем, становить 100% статутного капіталу товариства на суму 2080000,00 грн. Частка, що відчужується, сплачена продавцем повністю та належить йому на праві власності згідно з статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив" (п.2); ціна продажу частки становить 50000,00 грн (п.3); оплата суми, передбаченої п.3 цього договору, здійснена покупцем до підписання цього договору готівкою (п.4); даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому договору. Після укладення даного договору до установчих документів товариства повинні бути внесені відповідні зміни, оформлені у встановленому чинним законодавством порядку (п.8); право власності покупця на частку, зазначену в п.2 даного договору, виникає з моменту підписання договору з необхідністю подальшої державної реєстрації змін до статуту товариства або нової редакції статуту товариства, що містить відповідні зміни у складі учасників товариства (п.9); підписання сторонами даного договору буде свідчити про те, що передача-приймання відчужуваної частки товариства відбулась та не вимагає додаткового підписання сторонами будь-яких актів (п.10).

13.11.2018 року між громадянином України ОСОБА_3 та громадянином України ОСОБА_2 було підписано акт приймання - передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК АКТИВ» у зв`язку з укладенням Договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі та домовились про наступне: ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК АКТИВ» у розмірі 100 %, яка в грошові еквіваленті становить 2 080 000, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що протиправність та незаконність дій відповідачів 1-3 порушують корпоративні права позивача.

Як встановлено судом, Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 у справі № 910/5605/18 визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Актив" від 30.06.2017р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 ; Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Актив", оформлене протоколом № 3 від 10.07.2017р. в частині зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Актив"; Скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів, що прийняті рішенням від 10.07.2017р. загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Актив", оформленим протоколом №3 (реєстраційна дія від 11.07.2017р. №2046377); Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Актив", оформлене протоколом №4 від 07.12.2017р. в частині зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Актив"; Скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів, що прийняті рішенням від 07.12.2017р. загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Актив", оформленим протоколом №4 (реєстраційна дія від 09.12.2017р. №3046377); Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Актив", оформлене протоколом №5 від 11.12.2017р., про укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "Вік Актив" договору іпотеки з ОСОБА_9 від 11.12.2017р. зареєстрований та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич Оленою Олександрівною в державному реєстрі за номером 1977.

Однак, загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Актив» протоколом № 4 від 07.12.2017 окрім рішення щодо зміни складу учасників Товариства було прийнято рішення щодо зміни керівника та звільнено ОСОБА_4 з посади директора з 07 грудня 2017 року та призначено на посаду директора ОСОБА_3 з 08 грудня 2017 року, про що 09.12.2017 було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 4046377.

Як стверджує позивач, під час розгляд справи № 910/5605/18 було здійснено незаконне відчуження 100 % частки у статутному капіталі на користь відповідача 2.

15.11.2018 реєстратором Комунального підприємства «Правочин Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Новік Наталією Юріївною вчинено реєстраційну дію (№ 6046377) щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", зокрема змінено учасника Товариства з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 та було допущено порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Як вказує позивач, Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" від 13.11.2018 підлягає визнанню недійсним, оскільки даному правочину притаманні всі ознаки фіктивності, передбачені частиною 1 статті 232 Цивільного кодексу України, даний правочин не був спрямований на настання реальних наслідків, оскільки відсутні оплати за придбані корпоративні права зі сторони відповідача 2.

Внаслідок вказаних дій відповідачів були порушені корпоративні права позивача та було незаконно позбавлено його права власності на нерухоме майно.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним (за приписами ст.16 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення містить ст.20 Господарського кодексу України.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

За приписом ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Також суд зазначає, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009 відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Як вже зазначалось судом, 12.06.2017 між ОСОБА_1 як довірителем (позивач) та ОСОБА_3 як повіреним (відповідач - 3) було укладено договір доручення № 032/06 (далі - договір доручення), відповідно до умов якого повірений зобов`язався від імені та в інтересах довірителя вчинити визначені цим правочином юридичні дії.

В подальшому, 07.12.2017 протоколом № 4 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК Актив" вирішено, зокрема: звільнити ОСОБА_4 з посади директора з 07 грудня 2017 року та призначити на посаду директора ОСОБА_3 з 08 грудня 2017 року.; затвердити Статут у новій редакції; доручено директору товариства виконати всі необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до відомостей про товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з правом передоручення повноважень третім особам. Відповідна інформація про зміну керівника Товариства внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 09.12.2017 за № 4046377 та № 3046377.

Відповідно до ст. 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.244 Цивільного кодексу України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (ст.238 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст.241 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

За приписами ст.1 Закону України "Про господарські товариства" підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належить, зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю, яке діє на підставі статуту.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Законодавчі акти, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, передбачають можливість переходу права на частку у статутному капіталі товариства, яка належить його учаснику, до інших осіб.

Такий перехід може відбутись як за волевиявленням учасника (продаж, дарування, міна частки тощо), так і з інших, незалежних від волевиявлення учасника підстав (звернення стягнення на частку, перехід права на частку до спадкоємців тощо).

Об`єктом відчуження є сукупність корпоративних прав та обов`язків, пов`язаних з участю особи в товаристві, серед яких право на управління товариством, право на отримання частини прибутку від діяльності товариства, а також право на отримання частини майна товариства у разі виходу з нього учасника або у випадку поділу залишків майна товариства у процесі його ліквідації (припинення). При цьому розмір відчужуваної частки визначає обсяг окремих корпоративних прав, які переходять до нового власника частки.

Що ж стосуються вкладів учасників до статутного капіталу товариства, то їх власником з моменту внесення стає саме товариство. Відчуження учасником товариства частки у статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників.

Суд зазначає, що особа, яка придбала частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у встановленому порядку, одночасно отримує право на участь у вказаному товаристві. Так само учасник, який у повному обсязі відступив належну йому частку статутного капіталу на користь іншої особи (осіб), припиняє свою участь у товаристві.

Зважаючи на п.1 ст.147 Цивільного кодексу України та інші загальні норми цивільного законодавства, частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю може відчужуватись на підставі договорів купівлі-продажу, дарування, міни та інших правочинів, наслідком яких є перехід права на відчужувану частку (її частину) від однієї особи до іншої (інших).

Чинне законодавство не містить спеціальних вимог до змісту та форми правочинів (договорів) про відчуження частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю. Тому при укладенні таких договорів необхідно керуватись загальними нормами цивільного законодавства з урахуванням особливостей, передбачених спеціальними законами, зокрема, Законом України "Про господарські товариства".

Частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена лише після повної її сплати (внесення вкладу у повному обсязі) учасником, який її відчужує (ст.53 Закону "Про господарські товариства"). У випадку часткової оплати частки, частка може бути відчужена лише у тій частині, у якій вона вже сплачена.

Для договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю закон прямо не вимагає дотримання певної форми, але виходячи з загальних норм цивільного законодавства, зокрема, п.3 ч.1 ст.208 Цивільного кодексу України, правочин, який укладається між фізичною та юридичною особою, а також між двома фізичними особами на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, належить вчиняти у письмовій формі. Правочин, який вчинено у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Закон не вимагає нотаріального посвідчення договорів про відчуження частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю. Разом з тим відчуження частки у статутному капіталі тягне за собою внесення та державну реєстрацію відповідних змін до статуту товариства, а також відомостей про товариство, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Договір про відчуження частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю має бути укладений з дотриманням загальних умов дійсності правочину та встановлених законом вимог до правочинів конкретного виду (купівлі-продажу, міни, дарування тощо). Як вже зазначалось судом, при укладенні договору купівлі-продажу повинна бути дотримана вимога щодо письмової форми та зазначення усіх істотних умов договору, якими є ціна та об`єкт продажу.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату укладення оспорюваного правочину, а саме: Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" від 13.11.2018 не було сплачено суму за частку у статутному капіталі у розмірі 100%.

Як вказувалось судом, відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, а також ст.20 Господарського кодексу України.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Суд відзначає, що за змістом ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Позивач звернувся з позовом у даній справі як фізична особа, що не є підприємцем, відповідно до встановленої ст. 20 Господарського процесуального кодексу України юрисдикцією господарських судів щодо спору, який виник з корпоративних відносин (між засновниками юридичної особи, у тому числі засновником, який вибув) та з правочину щодо корпоративних прав у юридичній особі.

Тому для визнання недійсними договору, а також рішення зборів позивач мав довести наявність порушення оспорюваними правочинами та рішенням його корпоративних прав у розумінні ст. 167 Господарського кодексу України, які підлягають захисту господарським судом у межах розгляду корпоративного спору.

При вирішенні даного спору судом прийнято до уваги, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, №. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, №. 3236/03, від 03.04.2008).

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Відтак, обставини, встановлені у Постанові Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 05.03.2019 у справі № 910/5605/18 та рішенні Господарського сулу міста Києва від 28.09.2018 мають преюдиційне значення для даної справи та не підлягають повторному доведенню при розгляді справи № 910/8155/19.

Відповідно до статті 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

У постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі №6-197цс14 викладено правовий висновок про те, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфіковано як фіктивний.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Кваліфікуючими ознаками договору купівлі-продажу є передання (продаж) майна продавцем та оплата (прийняття) такого майна покупцем.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицію Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.03.2019 у справі № 903/439/18.

Статтею 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами статті 538 Цивільного кодексу України: виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання; при зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту; сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону; у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі; якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Здійснивши системний аналіз вищезазначених норм, суд зазначає, що кваліфікуючими ознаками договору купівлі-продажу є: передання (продаж) майна продавцем та оплата (прийняття) такого майна покупцем.

При цьому, у разі нездійснення покупцем оплати товару, зобов`язання продавця щодо передачі майна не виникає, а при переданні майна у такому разі, продавець несе всі ризики невиконання зобов`язання зі сторони покупця.

Оспорюваний позивачем у даній справі договір укладено 13.11.2018.

Ухвалами Господарського суду від 03.07.2019 та 29.07.2019 в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України витребувано у Комунального підприємства "Правочин" Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області та у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Проскурні Тетяни Олександрівни Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ"; протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", яким затверджено вихід ОСОБА_3 зі складу учасників Товариства та вхід до складу учасників ОСОБА_2 ; статут Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" в останній редакції , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 13.11.2018.

Також в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України витребувано у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступні документи:

- докази отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_2 грошові кошти за Договором купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ";

- докази сплати грошових коштів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за Договором купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ»;

- Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", яким затверджено вихід ОСОБА_3 зі складу учасників Товариства та вхід до складу учасників ОСОБА_2

В матеріалах реєстраційної справи наявний акт приймання - передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Актив» від 13.11.2018, який підписано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно якого у зв`язку з укладенням Договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" від 13.11.2018, сторони склали акт про наступне: ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" у розмірі 100 %, яка в грошову еквіваленті становить 2 080 000 грн. 00 коп.

Разом з тим, єдиним місцем, де згадується Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" від 13.11.2018, є посилання на нього в абз. 3 акта приймання - передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" від 13.11.2018.

Судом встановлено відсутність існування оригіналу Договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" від 13.11.2018, який неодноразово витребовувався судом в порядку ст. 81 ГПК України у відповідачів та приватного нотаріуса Проскурні Т.О..

Відповідно до ч. 9 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, за відсутності оригіналу Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 13.11.2018, суд визнає доведеною обставину, що цього договору фізично не існує . У матеріалах справи відсутня навіть і копія цього договору.

Відповідачами не надано суду доказів здійснення оплат за Договором купівлі-продажу частки Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", укладеного 13.11.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Сукупність вищевказаних доказів свідчить про те, що відповідачами не було вчинено всіх необхідних дій, спрямованих на досягнення правових наслідків, які обумовлювалися оспорюваним договором, що свідчить про відсутність в їх діях наміру щодо фактичного здійснення купівлі-продажу частки в статутному капіталі, а в цілому про наявність умислу обох сторін спірного договору щодо нестворення правових наслідків, які ними обумовлювалися. Зазначене на переконання суду є підставою для визнання такого договору недійсним саме на підставі статті 234 Цивільного кодексу України.

Суд визнає обґрунтованими і доведеними твердження Позивача, що Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" від 13.11.2018 підлягає визнанню недійсним, оскільки даному правочину притаманні всі ознаки фіктивності, передбачені частиною 1 статті 232 Цивільного кодексу України, даний правочин не був спрямований на настання реальних наслідків, оскільки відсутні оплати за придбані корпоративні права зі сторони відповідача 2.

Позовні вимоги позивача про визнання недійсними спірних рішень загальних зборів та скасування державних реєстраційних змін до установчих документів є похідними вимогами, спрямованими на захист прав власності позивача на частку у статутному капіталі відповідача 1 та поновлення його корпоративних прав учасника відповідача 1.

Отже, дані позовні вимоги позивача також підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідачів 1-3.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", оформлене протоколом № 4 від 07.12.2017 в частині заміни директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 ;

3. Скасувати реєстраційну дію від 09.12.2017 № 4046377 "внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", вчиненої на підставі рішення від 07.12.2017 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" в частині зміни керівника Товариства з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 ;

4. Визнати недійсним Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" від 13.11.2018, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

5. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", в частині зміни складу учасників Товариства (вихід зі складу учасників ОСОБА_3 та вхід до складу учасників ОСОБА_2 );

6. Скасувати реєстраційну дію від 15.11.2018 № 6046377, що вчинена на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ", оформлене протоколом щодо виходу зі складу учасників ОСОБА_3 та входу до складу учасників ОСОБА_2

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК АКТИВ" (03150, м. Київ, вул. Лабораторна, будинок 26 А, квартира 6; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 201 (три тисячі двісті одну) грн. 67 коп.

8. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 201 (три тисячі двісті одну) грн. 67 коп.

9. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 201 (три тисячі двісті одну) грн. 67 коп.

10. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

11. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

12. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

13. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 18.11.2019 року.

Суддя М.Є.Літвінова