ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 81/10-271

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю: кредитор (представник Могилів-Подільська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області) - Островерх Р.В. (дов. №3161 від 29.01.2019)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019

(за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Вінницької області від 14.02.2019) (Головуючий суддя - Тимошенко О.М.; судді - Крейбух О.Г., Юрчук М.І.)

за заявою Могилів-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції

до Спільного підприємства "Дністрове гроно"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду вінницької області перебуває справа № 81/10-271 про банкрутство Спільного підприємства "Дністрове гроно".

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14.02.2019 року у справі №81/10-271, серед іншого, визнано грошові вимоги заставного кредитора ОСОБА_1 до СП "Дністрове гроно" у розмірі 7580200, 11 грн., 3400, 00 грн. - витрати, пов`язані за сплатою судового збору, перша черга задоволення.

3. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 Апеляційну скаргу Могилів-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області задоволено.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року у справі №81/10-271 скасовано в частині визнання грошових вимог заставного кредитора ОСОБА_1 до СП "Дністрове гроно" у розмірі 7580200,11 грн., 3400,00 грн. - витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, перша черга задоволення вимог.

Прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяв заставного кредитора ОСОБА_1 про визнання поточних вимог кредитора, забезпечених заставою відмовлено.

4. Судове рішення апеляційної інстанції обґрунтовано тим, що заявлені кредитором ОСОБА_1 поточні грошові вимоги до СП "Дністрове гроно" жодними належними доказами не підтверджені, а відтак є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

5. ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 у справі №81/10-271, з проханням її скасувати залишити в силі ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.02.2019 року.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Скаржник доводить, що апеляційний господарський суд неправильно застосував приписи ст. ст. 1, 23, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

6.1. Вважає, що перерахунок грошових вимог проводився відповідно до офіційного курсу НБ України. Оскільки така інформація є загальнодоступною та офіційною, відповідно до ст. 75 ГПК України остання не підлягає доказуванню.

6.2. Щодо несвоєчасності заявлених скаржником поточних кредиторських вимог зазначає, що останній є заставним кредитором і на його вимоги не поширюються визначені законом строки.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. До Верховного Суду від Головне управління ДФС у Вінницькій області надійшов відзив на касаційну скаргу у якому зазначено про необхідність відмовлення у задоволенні касаційної скарги.

Провадження у Верховному Суді

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 81/10-271 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жуков С.В., суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 23.07.2019.

8.1. У зв`язку з відпусткою суддів Білоуса В.В. та Ткаченко Н.Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №81/10-271 визначено колегію суддів у складі: Жуков С.В. - головуючий, Банасько О.О., Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2019.

8.2. У зв`язку з запланованою відпусткою судді Банаська О.О., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №81/10-271 визначено колегію суддів у складі: Жуков С.В. - головуючий, Пєсков В.Г., Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2019.

8.3. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2019 задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено строк на касаційне оскарження постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 (за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Вінницької області від 14.02.2019) у справі №81/10-271.

Відкрито касаційне провадження у справі №81/10-271 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 (за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Вінницької області від 14.02.2019) у вказаній справі.

Призначено до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на 9 жовтня 2019 року о 12 : 45 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330

8.4. В судовому засіданні 09.10.2019, до початку розгляду справи № 81/10-271 по суті, суддею Касаційного господарського суду Верховного Суду Огородніком К.М. подано заяву про самовідвід у даній справі на підставі ч. 3 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

8.5. Ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 09.10.2019 заяву судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М. від 09.10.2019 про самовідвід у справі № 81/10-271 задоволено.

8.6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 81/10-271 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жуков С.В., суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Банасько О.О., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.10.2019.

8.7. 16.10.2019 суддею Касаційного господарського суду Верховного Суду Банаськом О.О. подано заяву про самовідвід у даній справі на підставі ч. 1 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

8.8. Ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.10.2019 заяву судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Банаська О.О. від 16.10.2019 про самовідвід у справі № 81/10-271 задоволено.

8.9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 81/10-271 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жуков С.В., суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.10.2019.

8.10. Ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18.10.2019 Справу № 81/10-271 про банкрутство Спільного підприємства "Дністрове гроно" за розглядом касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 (за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Вінницької області від 14.02.2019) у даній справі прийнято до провадження у новому складі колегії суддів.

Призначено до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 (за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Вінницької області від 14.02.2019) у справі №81/10-271 на 06 листопада 2019 року о 12:50 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м.Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Заслухавши суддю-доповідача, представника Могилів-Подільська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

10. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

11. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами під час розгляду справи, ухвалою господарського суду Вінницької області від 11.05.2002 року за заявою Могилів-Подільської ОДПІ порушено провадження у справі № 81/10-271 про банкрутство Спільного підприємства "Дністрове гроно".

11.1. 03 вересня 2002 року АТ "Укрінбанк" в особі Вінницької філії звернувся до суду з заявою, просив включити його вимоги до СП "Дністрове гроно", які забезпечені заставою, в сумі 130724,47 дол. США (згідно офіційного курсу валют на 03.09.2002 року в сумі 696669,92 грн.) та 1710,00 грн. за вчинення виконавчого напису.

11.2. Вимоги банку обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного з СП "Дністрове гроно" кредитного договору № 01/0092-2000 від 04.08.2000 року, останній отримав кредит в сумі 100000,00 дол. США в режимі кредитної лінії. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами були укладені договори застави виробничого комплексу підприємства, а також належного йому обладнання та транспортних засобів. З огляду на те, що кредитні кошти не були повернуті у визначений договором строк, на підставі заяви банку приватним нотаріусом Вінницького нотаріавльного округу Безпалюк Л.С. був вчинений виконавчий напис про стягнення заборгованості по кредитному договору за рахунок вартості заставленого майна. Сума стягнення за виконавчим написом складала 114092,45 дол. США (основний борг - 95000,00 дол. США, відсотки за період 01.08.2001 - 11.02.2002 в сумі 11615,88 дол.США, неустойка - 7476,57 дол.США) та 1710,00 грн. (вартість послуг нотаріуса за вчинення напису). В зв`язку з порушенням провадження у справі про банкрутство СП "Дністрове гроно" виконавче провадження за вчиненим виконавчим написом було зупинено.

11.3. Відповідно до заяв від 14.11.2002 року та від 18.11.2002 року вимоги АТ "Укрінбанком" були уточнені (зменшені) та заявлені кредитором в сумі 123121,88 дол.США (основний борг - 95000,00 дол. США, відсотки в сумі 11615,88 дол.США, неустойка - 11896,55 дол.США), що відповідно до курсу валют на момент подання становить 656153,44 грн. та 1710,00 грн.

11.4. Ухвалою господарського суду Вінницької області від 19.11.2002 року у справі №81/10-271 затверджено реєстр вимог кредиторів СП "Дністрове гроно", до якого в графі "вимоги кредиторів, забезпечених заставою" включено вимоги Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії в розмірі визнаних судом: 657863,45 грн. (123442,75 дол.США), в тому числі неустойка 63400,28 грн. ( 11896,55 дол.США).

11.5. Ухвалою суду від 08.07.2003 року у даній справі відкрито процедуру санації боржника, призначено керуючого санацією.

11.6. 09 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну кредитора у справі № 81/10-271. У вказаній заяві останній повідомив, що 25.03.2014 року було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 01/0092-2000 від 04.08.2000 року, договором застави, посвідченим приватним нотаріусом Федотовою Т.С. 04.08.2000 року, укладеними між ПАТ "Укрінбанк" (кредитор) та СП "Дністрове гроно" (боржник) ОСОБА_1 (новий кредитор). Відтак, ОСОБА_1 , як правонаступник прав первісного кредитора "Укрінбанк" у зобов`язаннях за вищевказаними договорами в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, відповідно до ст. 514 ЦК України має бути включений в склад кредиторів СП "Дністрове гроно" в якості кредитора першої черги.

11.7. У подальшому на вимогу суду ОСОБА_1 було подано 23.12.2015 року Акт прийому-передачі від 02.04.2014 до договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 25.03.2014 року. Відповідно до зазначеного акта ОСОБА_1 прийняв оригінали всіх документів, що засідчують права, а саме:

-Оригінал кредитного договору № 01/0092-2000 від 04.08.2000 року між АТ "Український інноваційний банк" та СП "Дністрове гроно" на 5 (п`яти) аркушах.

-Копію договору застави АВМ № 994094 від 04.08.2000 року між АТ "Український інноваційний банк" та СП "Дністрове гроно", засвідчений приватним нотаріусом Федотовою Т.С. 30.09.2002 за № 46 на 4 аркушах.

11.8. 04 лютого 2016 року ОСОБА_1 подано до суду доповнення до заяви про заміну кредитора, відповідно до яких останній просив суд замінити кредитора ПАТ "Укрінбанк" з сумою вимог 657863,73 грн. (з реєстру вимог кредиторів) на ОСОБА_1 із сумою вимог до СП "Дністрове гроно" 657863,73 грн. (сума аналогічна). Зобов`язати керуючого санацією Вознякевич Н.І. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

11.9. Ухвалою господарського суду Вінницької області від 09.03.2016 року у справі №81/10-271 заяву ОСОБА_1 про здійснення заміни кредитора - АТ "Укрінбанк" на правонаступника - ОСОБА_1 у справі №81/10-271 задоволено. Здійснено заміну кредитора у справі № 81/10-271 про банкрутство СП "Дністрове гроно" замінивши АТ "Укрінбанк" на правонаступника - ОСОБА_1 з сумою вимог - 657863,73 грн. Зобов`язано арбітражного керуючого (керуючого санацією СП "Дністрове гроно") Вознякевич Н.І. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

11.10. Приймаючи зазначену ухвалу суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 підтримав подану ним 09.09.2015 заяву б/н про заміну кредитора, з урахуванням поданих до суду 04.02.2016 доповнень та просив замінити кредитора АТ "Укрінбанк" з сумою вимог 657863,73 грн. (включених до реєстру вимог кредиторів) на ОСОБА_1 із сумою вимог до СП "Дністрове гроно" 657863,73 грн. Також судом відзначено, що розрахунки за договорами відступлення права вимоги підтверджуються платіжним дорученням № 2667300 від 25.03.2014 в сумі 330000,00 грн. та по акту прийому-передачі від 02.04.2014 ОСОБА_1 передані оригінали документів, які надавались суду для огляду в судовому засіданні.

Вказана ухвала від 09.03.2016 року учасниками справи не оскаржувалась та набрала законної сили.

11.11. На виконання наведеної ухвали арбітражним керуючим Вознякевич Н.І. внесено відповідні зміни до реєстру та вказано в графі "вимоги кредиторів СП "Дністрове гроно", забезпечені заставою: ОСОБА_1 , сума визнаних грошових вимог 657863,73 грн., яких 594463,45 грн. основний борг (перша черга задоволення вимог), 63400,28 грн. неустойка (шоста черга задоволення вимог).

11.12. Постановою господарського суду Вінницької області від 08.12.2016 року у справі № 81/10-271 припинено процедуру санації боржника та повноваження керуючого санацією Вонякевич Н.І.; визнано боржника - СП "Дністрове гроно" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Василика В.В.

11.13. 12 грудня 2018 року кредитор ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про уточнення вимог кредитора, забезпечених заставою (вх. № 021-36/687/18) та зазначив, що за наслідками укладення Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № 01/0092-2000 від 04.08.2000 року та додаткової угоди до нього, укладених 25.03.2014 року, отримав право вимоги до СП "Дністрове гроно" за основним рахунком у валюті запозичення 95000,00 дол.США, що на момент переуступки вимоги становило 851402,43 грн; вимоги по нарахованих процентах, що обліковувались на окремому рахунку в валюті запозичення 259259,50 дол.США, що на момент переуступки вимоги становило 2323517,56 грн; вимоги по нарахованій неустойці в сумі 39675,73 дол.США, що на момент переуступки становило 355494,81 грн.

11.14. З огляду на вказане та посилаючись на ст. 533 ЦК України (грошове зобов`язання запозичене у іноземній валюті, має бути виконане у гривнях, яке визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу) вказує, що вимоги ОСОБА_1 мають бути уточнені в реєстрі вимог кредиторів, а саме: до першої черги задоволення вимог 354259,50 дол.США, у гривневому еквіваленті за офіційним ваолютним курсом на 26.11.2018 року 9880297,46 грн.; до шостої черги задоволення вимог 39675,73 дол.США, у гривневому еквіваленті за офіційним валютним курсом на 26.11.2018 року 1106556,11 грн.

11.15. 20 грудня 2018 року кредитор ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про уточнення поточних вимог кредитора, забезпечених заставою (вх. № 02.1-36/718/18) та проси включити до поточних вимог кредитора, вимоги якого забезпечені заставою, суму 7679524,95 грн (270492,48 дол.США).

11.16. 15 січня 2019 року кредитор ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про уточнення поточних вимог кредитора, забезпечених заставою (вх. № 02.1-34/356/19), проси включити до поточних вимог кредитора, вимоги якого забезпечені заставою, 270492,48 дол.США, у гривні в еквіваленті валюти запозичення по офіційному курсу НБУ на момент розрахунку виконання вимог, відповідно до ст. 533 ЦК України.

11.17. Згідно заяви від 14.02.2019 кредитор ОСОБА_1 просив прийняти заяву від 15.01.2019 з виправленням описки у такій редакції: "Заява про визнання поточних вимог кредитора, забезпечених заставою".

12. Погоджуючись із висновками апеляційного господарського суду, який у оскаржуваній постанові відмовив у задоволенні заяв заставного кредитора ОСОБА_1 про визнання поточних вимог кредитора, забезпечених заставою, Верховний суд виходить з такого.

13. У ст. 1 Закону про банкрутство визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя);

14. У ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство, яка визначає наслідки визнання боржника банкрутом, зокрема, визначено, що господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

15. Отже, зазначеними нормами Закону, законодавець чітко встановив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

16. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява кредитора має містити: ім`я або найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи; ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків; виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

17. Приписами ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

18. Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

19. Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 р. N 254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2003 р. за N 559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов`язкові реквізити.

20. Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

21. До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

22. Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

23. Апеляційним господарським судом встановлено, що заявляючи вимоги про включення поточних вимог, які за твердженням ОСОБА_1 виникають з кредитного договору № 01/0092-2000 від 04.08.2000 року та підтверджуються Актом звірки взаємних розрахунків від 12.06.2013 року по кредитному договору №01/0092-2000 від 04.08.2000 року, претензії № АТ "Укрінбанк" 06-01/2255 від 16.08.2004 року, претензії ПАТ "Укрінбанк" №01-01/1793 від 12.06.2013 року, кредитор не надає жодних первинних бухгалтерських документів в підтвердження визначеної ним суми заборгованості.

24. Відповідно до приписів ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються.

25. Судом апеляційної інстанції встановлено, що додані до заяви про уточнення вимог кредитора від 12.12.2018 (вх. № 021-36/687/18) докази - копії акту звірки станом на 12.06.2013 та претензії від 16.08.2004 та від 12.06.2013 не є належними доказами в підтвердження вимог, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку.

26. Крім того, суд другої інстанції встановив, що акт звірки складено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дністрове гроно" в особі голови ліквідаційної комісії Лученко В.Ф., а також претензії адресовані саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Дністрове гроно", в той час як боржником у справі є Спільне підприємство "Дністрове гроно".

27. Відповідно до п.п. 4, 5 Додаткової угоди від 25.03.2014 до договору від 25.03.2014 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 01/0092-2000 від 04.08.2000, за цією додатковою угодою новий кредитор одержує усі права (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором, що обліковувались на рахунку банку № НОМЕР_1 у валюті запозичення 259259,50 дол. США (проценти за користування кредитними коштами) в еквівалентному розмірі 2323517,56 грн. станом на 19 вересня 2013 року.

28. Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано скаржником, жодних документальних підтверджень обліку на вищевказаному банківському рахунку (виписки, роздруківки з банківського рахунку тощо) визначеної кредитором суми заборгованості не надано.

29. Отже, встановивши вказані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність скасування ухвали Господарського суду Вінницької області від 14.02.2019 року у справі № 81/10-271 в частині визнання грошових вимог заставного кредитора ОСОБА_1 до СП "Дністрове гроно" у розмірі 7580200,11 грн, 3400, 00 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 277 ГПК України з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні заяв заставного кредитора ОСОБА_1 про визнання поточних вимог кредитора, забезпечених заставою.

36. Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів Касаційного господарського суду відхиляються, оскільки вбачається, що висновки суду апеляційної інстанції відповідають обставинам справи і їм надано належну юридичну оцінку.

37. Аргументи касаційної скарги щодо порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження та не доведено в порядку ст. 74 ГПК, такі аргументи фактично спрямовані на переоцінку доказів та необхідність додаткового встановлення обставин справи, що в силу вимог ст.300 ГПК України не входить до компетенції касаційного суду

38. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

39. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

40. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

41. Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

42. Отже, рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

43. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

44. Перевіривши правильність застосування судом другої інстанції норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваної постанови без змін.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 у справі №81/10-271 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко