ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 листопада 2019 р. Справа № 903/780/19

за позовом: Черкаської державної сільськогосподарської дослідної станції Національного наукового центру "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України", с. Холодянське, Смілянський р-н., Черкаська обл.

до відповідача: Державного підприємства "Експерементально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН", смт.Рокині, Луцький р-н., Волинська обл.

про стягнення 467 577 грн. 34 коп.

Суддя Кравчук А. М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

суть спору: 30.09.2019 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Черкаської державної сільськогосподарської дослідної станції Національного наукового центру "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України" до Державного підприємства "Експерементально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН" про стягнення 467 577 грн. 34 коп., в т.ч. 370 875 грн. 00 коп. заборгованості, 30 274 грн. 58 коп. пені, 19 113 грн. 00 коп. 3% річних, 47 314 грн. 76 коп. інфляційних втрат.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору купівлі-продажу №7 від 07.06.2017 зобов`язань по оплаті отриманого товару.

Ухвалою суду від 01.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу протягом 5 днів з дня отримання відзиву.

Ухвалу суду від 01.10.2019 позивач отримав 08.10.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.23).

15.10.2019 на адресу суду надійшла заява позивача №10-02-212 від 10.10.2019, в якій позивач підтверджує, що оригінали додатків до позовної заяви знаходяться в Черкаській державній сільськогосподарській дослідній станції Національного наукового центру "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України" та те, що позов до відповідача ДП "Експерементально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН" з тим самим предметом та з тих самих підстав до інших господарських судів не надавався (а.с.21).

Надіслана відповідачу ухвала суду від 01.10.2019 повернулася на адресу суду з відміткою пошти «За закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.24-27).

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації відповідача ДП "Експерементально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН" є смт. Рокині, Луцький р-н., Волинська обл., вул.Шкільна, буд.2 (а.с. 28-30)

Така ж адреса зазначена у позовній заяві.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 01.10.2019 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача.

Однак, судова повістка повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с. 24)

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року роз`яснено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме - 03.10.2019.

Строк для подання відзиву по 18.10.2019.

Відповідач вимог ухвали суду від 01.10.2019 не виконав, відзив не подав.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом враховано, що позовну заяву відповідач отримав 01.11.2019, про що свідчить відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", був повідомлений про наявність спору, з інформацією про рух позовної заяви міг ознайомитися на сайті господарського суду, в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с.31).

Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не надходили.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

07.06.2017 між Черкаською державною сільськогосподарською дослідною станцією Національного наукового центру "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України" (продавець) та Державним підприємством "Експерементально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 7 (а. с. 13).

Згідно п.п. 1.1, 2.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця гречку українку I репродукція (товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити її вартість у відповідності до умов даного договору. Загальна кількість товару: 14 835 кг (а.с.13).

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 ціна товару складає 25 грн. в т.ч. ПДВ за 1 кг. Загальна вартість товару: 370 875 грн., в т.ч. ПДВ 61 812,50 грн. (а.с.13).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту отримання товару покупцем, згідно виписаної видаткової накладної (а.с.13).

Згідно п.п. 10.1, 10.2 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками (у разі наявності) сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 цього договору, та діє до виконання сторонами всіх своїх зобов`язань (а.с.13).

На виконання договору купівлі-продажу позивач передав у власність відповідача по довіреності серія №51 від 07.06.2017 (а.с.16) товар в кількості 14 835 кг на загальну суму 370 875 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною №РН-159 від 08.06.2017 з відміткою відповідача про отримання (а.с.17).

Пунктами 4.1, 4.2 договору купівлі-продажу визначено, що оплата за отриманий товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця. Оплата вартості поставленого товару може здійснюватись частинами на підставі виставлених рахунків. Остаточний розрахунок покупець повинен здійснити до 30.10.2017. Відтермінування кінцевого розрахунку можливе до 31.12.2017 (а.с. 13).

Відповідач в порушення умов договору за отриманий товар не розрахувався, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 370 875 грн. 00 коп.

Згідно із ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Згідно ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Претензіями №08-03/26/1 від 19.02.2018 та №08-03/171 від 05.08.2019 Черкаська державна сільськогосподарська дослідна станція Національного наукового центру "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України" повідомляла відповідача про наявність заборгованості за отриманий товар в сумі 370 875 грн. 00 коп. та просила терміново перерахувати кошти за отриманий товар на розрахунковий рахунок позивача (а.с.14-15). Однак претензії були залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача 370 875 грн. 00 коп. заборгованості за отриманий товар обґрунтована і підлягає до задоволення.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що за несвоєчасне проведення розрахунків за прийняту продукцію продавець стягує з покупця суму платежу і пеню в розмірі діючої подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення оплати (а.с.13).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, позивач нарахував відповідачу 30 274 грн. 58 коп. пені за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 за несвоєчасне виконання зобов`язань згідно договору купівлі-продажу (а.с.8).

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.4 ст. 116 ГПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Аналогічна норма міститься у п. 5 ст. 254 ЦК України.

Враховуючи викладене, умови договору, розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат слід здійснювати з 03.01.2018, оскільки останній день виконання зобов`язання по оплаті поставленого товару припадає на 31.12.2017 вихідний день, то останній день сплати переноситься на 02.01.2018. Крім того, день сплати заборгованості в період нарахування не включається.

Суд, провівши власний розрахунок за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ", встановив, що за період з 03.01.2018 по 30.06.2018 пеня складає 59 959 грн. 81 коп. Проте, до стягнення підлягає заявлена позивачем сума 30 274 грн. 58 коп. на підставі ст. ст. 1, 3 ЗУ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, п. 7.3 договору, ч.6 ст.232 ГК України.

З нарахованих позивачем 19 113 грн. 00 коп. 3% річних підставні та підлягають до стягнення 19 082 грн. 28 коп., нараховані за період з 03.01.2018 по 20.09.2019 (370 875,00х3%:365х626=19 082,28).

В позові на суму 30 грн. 72 коп. слід відмовити.

Нараховані позивачем втрати від інфляції в сумі 47 314 грн. 76 коп. за період січень 2018-вересень 2019 підставні та підлягають до стягнення в силу положень ст. 625 ЦК України.

За зазначений позивачем період інфляція складає 50 242 грн. 09 коп. з суми боргу 370 875 грн. 00 коп. з 03.01.2018 по 20.09.2019. Проте, до стягнення підлягає заявлена позивачем сума 47 314 грн. 76 коп.

До стягнення підлягає заявлена позивачем сума, оскільки при перевірці розрахунку, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Розрахунки пені, інфляційних втрат, 3% річних відповідачем не заперечені.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 7 013 грн. 20 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Експерементально-дослідне господарство "Еліта" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН" (45626, смт. Рокині, Луцький р-н, Волинська обл., вул.Шкільна, 2, ) на користь Черкаської державної сільськогосподарської дослідної станції Національного наукового центру "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України" (с. Холодянське, Смілянський р-н., Черкаська обл., вул. Докучаєва, 13, )

370 875 грн. 00 коп. основного боргу, 30 274 грн. 58 коп. пені, 47 314 грн. 76 коп. інфляційних втрат, 19 082 грн. 28 коп. 3% річних, 7 013 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 474 559 грн. 82 коп. (чотириста сімдесят чотири тисячі п`ятсот п`ядесят дев`ять грн. 82 коп.).

3. В позові на суму 30 грн. 72 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до

Північно-західного апеляційного господарського суду

відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

19.11.2019

Суддя А. М. Кравчук