РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.10.2019Справа № 910/1911/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання Зінчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства "Кредобанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства"

про стягнення 374 070, 07 грн.,

Представники сторін:

від позивачаЄлишев К.Ю.;
від відповідачаГрішина Н.О.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Кредобанк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства" (далі - відповідач) про стягнення 374070,07 грн штрафу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором доручення від 15.10.2012 (далі - договір), в частині вчинення дій, спрямованих на стягнення належної до сплати заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеними позивачем з позичальниками та особами, які несуть відповідальність за погашення боргу, внаслідок чого Акціонерне товариство "Кредобанк" просить суд стягнути відповідача суму штрафу згідно положень п.п.6.10, 6.12 договору доручення від 15.10.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 відкрито провадження у справі №910/1911/19; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18.03.2019; встановлено відповідачу строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу строк - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов (якщо такий буде поданий) для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу строк - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання (якщо такі будуть) заперечень на відповідь на відзив.

07.03.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти заявлених позовних вимог заперечив та зазначив, зокрема, про те, що для реалізації повіреним (відповідачем) дій спрямованих на примусове стягнення заборгованості від імені довірителя (позивача), вчинення яких передбачено п.2.5 договору доручення від 15.10.2012, а саме звернення до суду з відповідним позовом, довіритель повинен передати повіреному в порядку встановленому п.8.4.1 договору доручення від 15.10.2012 копії/сканкопії документів, які стосуються заборгованості боржника та які визначені в п.1.2 договору, а також оригінали документів, необхідні для порушення процедури примусового стягнення заборгованості, таких як оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

За твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства" не передача або несвоєчасна передача довірителем - позивачем вищенаведених документів повіреному - відповідачу або непогодження довірителем подання до суду позову про стягнення заборгованості унеможливлює звернення відповідача від імені позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з божника, який включений до реєстру боржників, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про передачу довірителем документів, які зазначені в п.п.2.3, 4.1.8 договору доручення від 15.10.2012 відповідачу.

Отже, на думку відповідача, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Крім того відповідач зауважив про те, що позивачем у позовній заяві не вказано в чому саме полягають винні дії повіреного при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості з поручителів боржника - Приватного підприємства "КС-Пром".

Також у відзиві на позов відповідачем було зазначено попередній розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи №910/1911/19, а саме витрати на професійну правничу допомогу на суму 60 000, 00 грн.

14.03.2019 через канцелярію Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

18.03.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній проти тверджень відповідача у відзиві на позов, заперечив. Крім того позивач надав заперечення проти покладення на нього витрат на професійну правничу допомогу відповідача.

Судом у підготовчому засіданні 18.03.2019 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у розглядуваній справі до 08.04.2019, яку занесено до протоколу судового засідання. Учасникам справи направлено повідомлення про судове засідання 08.04.2019 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

01.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній проти тверджень позивача у відповіді на відзив, надав свої заперечення.

02.04.2019 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Судом у підготовчому засіданні 08.04.2019 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у зазначеній справі до 24.04.2019, яку занесено до протоколу судового засідання. Також судом було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів у зв`язку з порушенням вимог ст.81 Господарського процесуального кодексу України. Учасникам справи направлено повідомлення про судове засідання 24.04.2019 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

10.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

Судом у підготовчому засіданні 24.04.2019 постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та відкладення підготовчого засідання у зазначеній справі до 21.05.2019, яку занесено до протоколу судового засідання. Крім того судом було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів. Учасникам справи направлено повідомлення про судове засідання 21.05.2019 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

13.05.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній повідомив суд про те, що 02.05.2019 звернувся до Акціонерного товариства "Кредобанк" з листом №2019/05/02-1 про надання копій документів, які підтверджують передачу/направлення позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства" копій/сканкопій документів, що стосуються перелічених у клопотанні боржників, однак станом на дату звернення відповідача з розглядуваним клопотанням до суду, Акціонерне товариство "Кредобанк" відповіді на вказаний лист не надало.

21.05.2019 підготовче засідання у справі №910/1911/18 не відбулось у зв`язку з відсутністю постачання електроенергії до приміщень Господарського суду міста Києва та відповідно неможливістю здійснювати фіксацію судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що підтверджується актом від 21.05.2019, який наявний в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 підготовче засідання у справі №910/1911/19 призначено на 29.05.2019.

28.05.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Кредобанк" надійшла заява про залишення без розгляду та задоволення клопотання відповідача про витребування доказів з огляду на пропуск Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства" строку для звернення до суду із вказаним клопотанням та за відсутності ініціювання відповідачем в установленому законом порядку продовження строку, встановленого судом для подання відповідних доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2019 підготовче засідання відкладено на 24.06.2019, а подане відповідачем клопотання про витребування доказів у справі №910/1911/19 судом задоволено частково.

18.06.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

24.06.2019 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Судом у підготовчому засіданні 24.06.2019 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у зазначеній справі до 15.07.2019, яку занесено до протоколу судового засідання та відкладено розгляд клопотання про витребування доказів до встановлення фактичних обставин справи. Учасникам справи направлено повідомлення про судове засідання 15.07.2019 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

15.07.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли додаткові обґрунтування до клопотання про витребування доказів від 14.06.2019, в яких останній зазначив, що в судовому засіданні 24.06.2019 обговорювався порядок передачі кредитних справ боржників згідно актів приймання-передачі реєстру боржників, під час якого повідомлено про те, що за весь час співпраці з Акціонерного товариства "Кредобанк" згідно договору доручення від 15.10.2012 кредитні справи боржників ніколи не передавалися Акціонерним товариством "Кредобанк" разом з актами приймання-передачі реєстру боржників, сканкопії документів кредитних справ боржників направлялися позивачем на електронну пошту відповідача або викладалися на спільний мережевий ресурс, в переважній більшості випадків із тривалим запізненням (на підтвердження чого надано письмові копії електронного листування щодо передачі документів кредитних справ тощо).

15.07.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про залишення без розгляду клопотання відповідача про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 підготовче засідання у справі №910/1911/19 відкладено 05.08.2019 та задоволено клопотання відповідача від 14.06.2019 про витребування доказів.

05.08.2019 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2019 повторно в порядку ст.81 Господарського процесуального кодексу України витребувано у Акціонерного товариства "Кредобанк" докази, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 та відкладено підготовче засідання по справі №910/1911/19 на 02.09.2019.

29.08.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

02.09.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові пояснення по суті спору.

02.09.2019 через канцелярію Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі №910/1911/19 на 11.09.2019. Учасникам справи направлено повідомлення про судове засідання 11.09.2019 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

10.09.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про виключення скріншотів з числа доказів та додаткові заперечення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання по справі №910/1911/19 на 30.09.2019. Учасникам справи направлено повідомлення про судове засідання 30.09.2019 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, судом відмовлено в задоволенні клопотання про виключення скріншотів з числа доказів.

Також ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/1911/19 до судового розгляду по суті на 16.10.2019.

У судовому засіданні 16.10.2019 оголошено перерву до 28.10.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 28.10.2019 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.10.2019 проти заявлених позовних вимог заперечив, просив суд в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 28.10.2019 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2012 між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (найменування змінене на Акціонерне товариство "Кредобанк") як довірителем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства" як повіреним було укладено договір доручення відповідно до умов якого довіритель доручає, а повірений зобов`язується здійснити від імені та за рахунок довірителя дії, спрямовані на стягнення належної до сплати заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеними довірителем з позичальниками та особами, які несуть відповідальність за погашення боргу (поручителями, майновими поручителями) - фізичними або юридичними особами (п.1.1).

Відповідно до додаткових договорів №2 від 14.03.2014, №3 від 17.03.2014, №4 від 02.04.2014, №5 від 24.04.2014, №6 від 04.06.2014, №7 від 29.08.2014, №8 від 16.10.2014, №9 від 12.05.2015 до договору доручення від 15.10.2012 сторонами вносились відповідні зміни.

24.06.2015 між сторонами було підписано договір про внесення змін та доповнень до договору доручення від 15.10.2012 внаслідок чого договір було викладено в новій редакції.

За цим договором довіритель доручає, а повірений зобов`язується здійснити від імені і за рахунок довірителя дії, спрямовані на стягнення належної до сплати заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеними довірителем з позичальниками та особами, які несуть відповідальність за погашення боргу (поручителями, майновими поручителями) - фізичними або юридичними особами (далі - боржники) (п.1.1 договору тут і далі в редакції від 24.06.2015).

Заходи, які полягають у стягненні належної до сплати заборгованості, повірений здійснюватиме у сфері LEGAL COLLECTION. Такі заходи полягають, зокрема, але не виключно, у наступному: а) формування правової позиції кредитора, підготовка та вручення претензії боржнику, спілкування з приводу погашення заборгованості з представниками Боржника за допомогою засобів зв`язку, в особистих перемовинах (медіаційні процедури), юридичний супровід здійснення виконавчого напису нотаріуса; б) на всіх стадіях судового розгляду, де сторонами є з однієї сторони позичальники, заборгованість яких передана на LEGAL COLLECTION та/або особи, які несуть відповідальність за погашення боргу цих позичальників (поручителі, майнові поручителі), з другої довіритель, підготовка та подання позовної заяви/відзиву на позов, юридичний супровід судового процесу (подання необхідних заяв, клопотань, звернень, скарг (в т.ч. апеляційних і касаційних), ознайомлення з матеріалами справи, участь у засіданнях, отримання копії судового рішення, що набрало законної сили тощо); в) отримання судового наказу/виконавчого листа, пред`явлення судового рішення до примусового виконання, юридичний супровід виконавчого провадження (подання необхідних заяв, звернень, ознайомлення з результатами реалізації виконання судового рішення, спілкування із судовим виконавцем за допомогою засобів зв`язку, в особистих перемовинах тощо); г) підготовка та подання заяви про порушення справи, юридичний супровід судового процесу (подання необхідних заяв, клопотань, звернень, участь у судових засіданнях, участь у загальних зборах кредиторів, ознайомлення з матеріалами справи тощо), юридичний супровід процесів відновлення платоспроможності боржника (мирова, санація), юридичний супровід процесів ліквідації; д) представництво інтересів довірителя в правоохоронних органах з питань притягнення боржників та інших осіб, причетних до злочинів, вчинених боржником при одержанні кредиту, розпорядженні заставним майном, через невиконання рішення суду тощо до кримінальної відповідальності у разі виявлення в їх діях/бездіяльності ознак злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України (п.1.2 договору).

Передача заборгованості на обслуговування повіреному відбувається на підставі реєстрів боржників LEGAL COLLECTION згідно додатку №1. Реєстр боржників вважається переданим з моменту отримання реєстру боржників в електронному вигляді у форматі хls, назва #dd.mm.уу.хls, захищений паролем, і який містить інформацію (що наявна у довірителя на день передачі реєстру) згідно додатку №2 (LEGAL COLLECTION), підписання повіреним акту приймання-передачі реєстру боржників (за формою згідно додатком №1 LEGAL COLLECTION). В день передачі реєстру боржників в електронному вигляді згідно п.1.4 довіритель надсилає повіреному реєстр боржників в паперовому вигляді та акт приймання -передачі реєстру боржників. Акт повинен бути підписаний і один екземпляр повернений довірителю не пізніше 3-х робочих днів з моменту отримання. В іншому випадку вважається, що повірений відмовився прийняти на обслуговування заборгованість, передану згідно цього акту (п.п.1.3, 1.4, 1.5 договору).

Відповідно до п.2.3 договору заходи, визначені в п.1.2 цього договору, повірений виконує на підставі даних, наведених у реєстрі боржників та копій/сканів документів, які стосуються заборгованості, переданих довірителем. До документів, які повинні бути передані довірителем, належать: а) кредитний договір із змінами та доповненнями; b) договори забезпечення; с) листування з боржником; d) документація, яка стосується порушення і ведення судових справ, виконавчого провадження і справ про банкрутство; е) розрахунок заборгованості в тому мислі в форматі хls (на вимогу повіреного); f) на вимогу повіреного, інші документи, які мають істотне значення для реалізації заходів.

У випадку неможливості повернути заборгованість позасудовим шляхом, повірений має право розпочати процедуру примусового стягнення (звернення до суду, нотаріуса тощо). На письмову заяву повіреного довіритель зобов`язаний у строк 7 (семи) робочих днів передати всі вказані повіреним оригінали документів, що вимагаються для порушення процедури примусового стягнення заборгованості. Повірений з моменту передачі необхідних документів зобов`язаний розпочати процедуру примусового стягнення у строк до 5 робочих днів (за змістом п.2.5 договору).

Повірений за цим договором зобов`язаний вчиняти дії, визначені у п.1.2.1 п.п. а) цього договору, лише з 8.00 ранку до 22.00 вечора; у разі розірвання договору, або настання умов, визначених п.1.6 договору, повернути протягом 7 (семи) робочих днів довірителю всі наявні у нього оригінали документів, отримані під час обслуговування повіреним заборгованості та видалити таку інформацію з усіх своїх носіїв інформації та надати Довірителю письмову заяву про відсутність такої інформації в будь-якій формі; повірений впродовж 60 днів з моменту включення інформації про боржника до реєстру боржників LEGAL COLLECTION з метою підтвердження проведення реструктуризаційних заходів або вчинення дій, згідно п.2.5 договору, спрямованих на примусове стягнення заборгованості з боржника зобов`язується надати довірителю на підтвердження здійснення реструктуризаційних заходів - заяву боржника з проханням здійснити реструктуризацію існуючої заборгованості, на підтвердження вчинення дій по примусовому стягненню заборгованості - докази звернення від імені довірителя до суду з позовною заявою про примусове стягнення заборгованості або вчинення виконавчих написів, пред`явлення виконавчих документів до виконання тощо (п.п.3.1.1, 3.1.8, 3.1.10 договору).

Довіритель за цим договором, зокрема, зобов`язується стягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання (факсом або електронною поштою) від повіреного відповідної заяви, здійснити оплату витрат, пов`язаних із заходами, які вживаються повіреним, зокрема оплат судового збору, авансування витрат виконавчого провадження або витрат в ході провадження по відновленню платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом тощо в сумі попередньо погодженій сторонами. Оригінал документу, що підтверджує здійснення оплати, довіритель зобов`язується надіслати на адресу вказану повіреним у заяві. У випадку невиконання вказаних вище зобов`язань довіритель несе повну відповідальність за наслідки, що виникнуть у майбутньому і матимуть вплив на заходи, що вживаються по відношенню до боржника; дотримуватися строків передачі повіреному заборгованості на обслуговування згідно умов цього договору.

За реалізацію заходів, визначених у п.1.2 цього договору, довіритель виплачує повіреному винагороду (п.5.1 договору).

Відповідно до п.6.10 договору повірений сплачує на користь довірителя штраф, розмір якого дорівнює сумі відсотків нарахованих боржнику згідно умов кредитного договору укладеного між довірителем та боржником, за період з дати включення інформації про боржника до реєстру боржників LEGAL COLLECTION до дати виключення інформації з реєстру боржників LEGAL COLLECTION, якщо повірений протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати отримання реєстру боржників не надасть довірителю доказів згідно п.3.1.10 договору, які підтверджують проведення реструктуризаційних заходів або вчинення дій згідно п.2.5 договору, спрямованих на примусове стягнення заборгованості з боржника (звернення від імені довірителя до суду з позовною заявою про примусове стягнення заборгованості або вчинення виконавчих написів, пред`явлення виконавчих документів до виконання, вчинення інших дій, які свідчать про вчинення повіреним дій, спрямованих на примусове стягнення заборгованості).

Згідно п.6.12 договору повірений зобов`язується сплатити на користь довірителя штраф у розмірі 100% від суми переданої йому в обслуговування простроченої заборгованості у разі якщо внаслідок його винних дій (бездіяльності) суд повністю та/або частково відмовив довірителю у задоволенні його позовних вимог до боржника; 100% від всієї суми заборгованості за кредитним договором у разі, якщо з вини повіреного пропущено строки позовної давності для звернення до суду з позовом до боржника та на цій підставі відмовлено в позові, і при цьому заборгованість такого боржника в порядку, передбаченому договором, була передана повіреному в обслуговування не пізніше ніж за 14 календарних днів до кінцевого терміну спливу строків позовної давності; 100% від всієї суми заборгованості за кредитним договором у разі, якщо під час обслуговування повіреним внаслідок його дій/бездіяльності припинено (визнано недійсними) договори, які укладені з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитними договорами і за такими договорами забезпечення неможливо стягнути суму заборгованості та/або звернути стягнення на предмет застави (іпотеки).

Обмін кореспонденцією між сторонами, пов`язаний з виконанням цього договору здійснюється особистим врученням, в т.ч. через кур`єрську доставку або за допомогою електронної пошти. При цьому електронними адресами сторін вважаються адреси, вказані в цьому договорі. Обмін інформацією здійснюється з обов`язковим використанням шифрування за допомогою програми 7zip (п.8.4.1 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до дати, вказаної у письмовому повідомленні про припинення договору згідно п.3.2.3, абзацом першим п.4.2 і п.4.5 цього договору (п.10.1 договору).

Додатковими договорами №10 від 21.07.2015 та від 27.06.2018 до договору вносились відповідні зміни.

Як вбачається з матеріалів справи, довірителем було передано, а повіреним прийнято в обслуговування, зокрема, таких боржників як ОСОБА_1 - за актом №PLP-LC-46/2015 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-151127 від 27.11.2015, ОСОБА_7 - за актом №PLP-LC-105/2018 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-180515 від 15.05.2018, ОСОБА_8 - за актом №PLP-LC-97/2017 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-171009 від 09.10.2017, Приватне підприємство "ПКЗ" - за актом №PLP-LC-105/2018 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-180515 від 15.05.2018, Фізична особа - підприємець Фірсанова Т.О. - за актом №PLP-LC-95/2017 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-170710 від 10.07.2017, ОСОБА_9 - за актом №PLP-LC-104/2018 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-180328 від 28.03.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка" - за актом №PLP-LC-105/2018 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-180515 від 15.05.2018 та Приватне підприємство "КС-Пром" - за актом №PLP-LC-46/2015 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-151127 від 27.11.2015.

Всі зазначені акти приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками господарюючих суб`єктів.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем було порушено умови п.3.1.10 договору, що стало підставою для нарахування останньому штрафу на підставі п.6.10 договору, а саме: за заборгованістю ОСОБА_1 на суму 24 488,67 грн, ОСОБА_7 на суму 2 257,33 грн, ОСОБА_8 на суму 8 579,52 грн, Приватного підприємства "ПКЗ" на суму 54 742,13 грн, Фізичної особи - підприємця Фірсанової Т.О. на суму 2 110,44 грн, ОСОБА_9 на суму 54 644,48 грн та Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка" на суму 83 605,46 грн.

Крім того з посиланням на п.6.12 договору позивачем було нараховано відповідачу штраф у розмірі 88 377,17 грн за заборгованістю боржника - Приватного підприємства "КС-Пром", внаслідок часткової відмови у задоволенні позову довірителя, що підтверджується постановою Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №333/758/16-ц.

06.12.2018 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію за вих.№27-51761/18 від 05.12.2018 з вимогою про оплату штрафу.

Листом за вих.№1-2112 від 21.12.2018 у відповідь на претензію Акціонерного товариства "Кредобанк" відповідач зауважив, що відповідно до п.2.3 договору доручення від 15.10.2012 позивачем крім реєстру боржників повинні надаватись кредитні договори та договори забезпечення, які були передані повіреному із значним запізненням, що об`єктивно унеможливлює належну підготовку позовних заяв.

Листом за вих.№04-1245/19 від 10.01.2018 Акціонерним товариством "Кредобанк" було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства" про припинення дії договору доручення від 15.10.2012.

Відповідно до накладної №4873427 від 15.03.2019 ТОВ "Текс Україна" відповідачем за відповідним описом вкладення передано документи довірителя, в т.ч. і щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Приватного підприємства "ПКЗ", Фізичної особи - підприємця Фірсанової Т.О., ОСОБА_9, Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка" та Приватного підприємства "КС-Пром".

Згідно листа за вих.№27/3624/19 від 25.03.2019 Акціонерне товариство "Кредобанк" нагадувало про припинення дії договору дорученні від відповідач зауважив, що відповідно до п.2.3 договору доручення від 15.10.2012 з 15.03.2019 та вимагало видалити інформацію, отриману за час дії договору з усіх носіїв повіреного, про що повідомити довірителя.

Листом за вих.№1-0104/19 від 02.04.2019, направленим на адресу Акціонерного товариства "Кредобанк" за накладною №4873424 від 02.04.2019 ТОВ "Текс Україна" Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства", зокрема, повідомило довірителя про видалення інформації, отриманої за час дії договору доручення від 15.10.2012 з усіх носіїв повіреного.

Спір у справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору доручення від 15.10.2012 в частині вчинення дій, спрямованих на стягнення належної до сплати заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеними позивачем з позичальниками та особами, які несуть відповідальність за погашення боргу, внаслідок чого Акціонерне товариство "Кредобанк" просить суд стягнути відповідача суму штрафу згідно положень п.п.6.10, 6.12 договору доручення від 15.10.2012.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч.1, ч.4 ст.202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором доручення.

Згідно ст.1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Частиною 1 ст.1002 Цивільного кодексу України встановлено, що повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (ст.1003 Цивільного кодексу України).

Статтею 1006 Цивільного кодексу України визначено, що повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення, а ст.1007 Цивільного кодексу України унормовано, що довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв`язку з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги укладений між сторонами договір як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного між сторонами договору доручення довіритель доручив, а повірений зобов`язався здійснити від імені і за рахунок довірителя дії, спрямовані на стягнення належної до сплати заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладеними між довірителем з позичальниками та особами, які несуть відповідальність за погашення (поручителями, майновими поручителями) фізичними або юридичними особами (боржники).

Умовами договору доручення від 15.02.2012 в редакції від 24.06.2015 сторонами було погоджено наступне: передача заборгованості на обслуговування повіреному відбувається на підставі реєстрів боржників LEGAL COLLECTION згідно додатку №1; заходи, визначені в п.1.2 цього договору, повірений виконує на підставі даних, наведених у реєстрі боржників та копій/сканів документів, які стосуються заборгованості, переданих довірителем, до документів, які повинні бути передані довірителем, належать: а) кредитний договір із змінами та доповненнями; b) договори забезпечення: с) листування з боржником; d) документація, яка стосується порушення і ведення судових справ, виконавчого провадження і справ про банкрутство; е) розрахунок заборгованості в тому мислі в форматі хls (на вимогу повіреного); f) на вимогу повіреного, інші документи, які мають істотне значення для реалізації заходів; у випадку неможливості повернути заборгованість позасудовим шляхом, повірений має право розпочати процедуру примусового стягнення (звернення до суду, нотаріуса тощо), на письмову заяву повіреного довіритель зобов`язаний у строк 7 (семи) робочих днів передати всі вказані повіреним оригінали документів, що вимагаються для порушення процедури примусового стягнення заборгованості, повірений з моменту передачі необхідних документів зобов`язаний розпочати процедуру примусового стягнення у строк до 5 робочих днів; повірений впродовж 60 днів з моменту включення інформації про боржника до реєстру боржників LEGAL COLLECTION з метою підтвердження проведення реструктуризаційних заходів або вчинення дій, згідно п.2.5 договору, спрямованих на примусове стягнення заборгованості з боржника зобов`язується надати довірителю на підтвердження здійснення реструктуризаційних заходів - заяву боржника з проханням здійснити реструктуризацію існуючої заборгованості, на підтвердження вчинення дій по примусовому стягненню заборгованості - докази звернення від імені довірителя до суду з позовною заявою про примусове стягнення заборгованості або вчинення виконавчих написів, пред`явлення виконавчих документів до виконання тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, довірителем було передано, а повіреним прийнято в обслуговування, зокрема, таких боржників як ОСОБА_1 за актом №PLP-LC-46/2015 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-151127 від 27.11.2015, ОСОБА_7 за актом №PLP-LC-105/2018 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-180515 від 15.05.2018, ОСОБА_8 за актом №PLP-LC-97/2017 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-171009 від 09.10.2017, Приватне підприємство "ПКЗ" за актом №PLP-LC-105/2018 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-180515 від 15.05.2018, Фізична особа - підприємець Фірсанова Т.О. за актом №PLP-LC-95/2017 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-170710 від 10.07.2017, ОСОБА_9 за актом №PLP-LC-104/2018 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-180328 від 28.03.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка" за актом №PLP-LC-105/2018 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-180515 від 15.05.2018 та Приватне підприємство "КС-Пром" за актом №PLP-LC-46/2015 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-151127 від 27.11.2015.

Всі зазначені акти приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками господарюючих суб`єктів, а передання довірителем та прийняття повіреним відповідного реєстру боржників у відповідні дати сторонами не оспорюється.

В той же час за твердженнями позивача, відповідачем було порушено умови п.3.1.10 договору щодо строків вчинення передбачених договором дії про стягнення заборгованості на користь довірителя, зокрема, з ОСОБА_1 (акт приймання-передачі реєстру боржників 27.11.2015), а ухвала Каланчацького районного суду Херсонської області про відкриття провадження у справі №657/1610/16-ц від 28.09.2016, ОСОБА_7 (акт приймання-передачі реєстру боржників 15.05.2018), а ухвала Деснянського районного суду м.Чернігова у справі №750/39/19 від 16.01.2019, ОСОБА_8 (акт приймання-передачі реєстру боржників 09.10.2017), а ухвала Білозерського районного суду Херсонської області у справі №648/205/18 від 02.02.2018, Приватного підприємства "ПКЗ" (акт приймання-передачі реєстру боржників 15.05.2018), а ухвала Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі №922/3208/18 від 27.11.2018, Фізичної особи - підприємця Фірсанової Т.О. (акт приймання-передачі реєстру боржників 10.07.2017), а ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі №910/23043/17 від 22.12.2017, ОСОБА_9 (акт приймання-передачі реєстру боржників 28.03.2018), а ухвала Херсонського міського суду Херсонської області про відкриття провадження у справі №766/16028/18 від 13.09.2018, Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка" (акт приймання-передачі реєстру боржників 15.05.2018) а ухвала Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі №922/2937/18 від 31.10.2018, що стало підставою для нарахування відповідачу штрафу на підставі п.6.10 договору.

Крім того з посиланням на п.6.12 договору позивач стверджує про наявність підстав для нарахування відповідачу штрафу за заборгованістю боржника - Приватного підприємства "КС-Пром", внаслідок часткової відмови у задоволенні позову довірителя, що підтверджується постановою Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №333/758/16-ц.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (ч.ч.1, 2 ст.613 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст.216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст.230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У відповідності до ч.2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 1 ст.548 Цивільного кодексу України унормовано, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

При цьому, право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов`язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення негрошового зобов`язання, визначено ч.2 ст.546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст.627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами п.6.10 договору повірений сплачує на користь довірителя штраф, розмір якого дорівнює сумі відсотків нарахованих боржнику згідно умов кредитного договору укладеного між довірителем та боржником, за період з дати включення інформації про боржника до реєстру боржників LEGAL COLLECTION до дати виключення інформації з реєстру боржників LEGAL COLLECTION, якщо повірений протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати отримання реєстру боржників не надасть довірителю доказів згідно п.3.1.10 договору, які підтверджують проведення реструктуризаційних заходів або вчинення дій згідно п.2.5 договору, спрямованих на примусове стягнення заборгованості з боржника (звернення від імені довірителя до суду з позовною заявою про примусове стягнення заборгованості або вчинення виконавчих написів, пред`явлення виконавчих документів до виконання, вчинення інших дій, які свідчать про вчинення повіреним дій, спрямованих на примусове стягнення заборгованості).

В той же час за висновками суду з урахуванням умов укладеного між сторонами договору у їх сукупності виконання повіреним, тобто відповідачем у справі, своїх обов`язків за договором можливе лише після надання позивачем як довірителем документів, перелік яких погоджений сторонами у п.2.3 з урахуванням п.2.5 укладеного між сторонами договору.

На підтвердження виконання довірителем свого обов`язку щодо надання повіреному необхідних для звернення до суду документів за заборгованістю ОСОБА_1 (акт приймання-передачі реєстру боржників 27.11.2015), ОСОБА_7 (акт приймання-передачі реєстру боржників 15.05.2018), ОСОБА_8 (акт приймання-передачі реєстру боржників 09.10.2017), Приватного підприємства "ПКЗ" (акт приймання-передачі реєстру боржників 15.05.2018), Фізичної особи - підприємця Фірсанової Т.О. (акт приймання-передачі реєстру боржників 10.07.2017), ОСОБА_9 (акт приймання-передачі реєстру боржників 28.03.2018) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка" (акт приймання-передачі реєстру боржників 15.05.2018) позивачем долучено до матеріалів справи службові записки Акціонерного товариства "Кредобанк" від 09.09.2016 про передачу розрахунку боргу та пені, виписок та платіжного доручення про сплату судового збору по боржнику ОСОБА_1 , від 21.12.2018 про передачу розрахунку боргу та пені, виписок та платіжного доручення про сплату судового збору по боржнику ОСОБА_7 , від 24.11.2017 про передачу розрахунку боргу та пені, виписок по боржнику ОСОБА_8 , від 10.08.2018 про передачу розрахунку боргу та пені, виписок по боржнику Приватному підприємству "ПКЗ", від 09.11.2018 про передачу платіжного доручення про сплату судового збору по боржнику Приватному підприємству "ПКЗ", від 17.11.2017 про передачу розрахунку боргу, виписок та меморіальних ордерів по боржнику Фізичній особі - підприємцю Фірсановій Т.О., від 08.12.2017 про передачу платіжного доручення про сплату судового збору по боржнику Фізичній особі - підприємцю Фірсановій Т.О., від 15.06.2018 про передачу розрахунку боргу та пені, виписок та меморіальних ордерів по боржнику ОСОБА_9 , від 03.08.2018 про передачу платіжного доручення про сплату судового збору по боржнику ОСОБА_9 , від 07.08.2018 про передачу платіжних доручень про сплату судового збору по боржнику - Товариство з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка", від 17.08.2018 про передачу розрахунку боргу та пені, виписок та меморіальних ордерів по боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка", від 31.08.2018 про передачу розрахунку боргу та пені, виписок та меморіальних ордерів по боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка".

В той же час з описів вкладення наявних в матеріалів справи накладних ТОВ "Текс Україна", які на думку позивача підтверджують надсилання на адресу відповідача документів згідно вищенаведених службових записок не вбачається наявність інформації щодо того, що саме і від якої дати службова записка була надіслана на адресу одержувача - відповідача у справі.

Крім того з наявних в матеріалах справи документів неможливо встановити коли саме позивачем були передані відповідачу документи, обумовлені п.2.3 договору та без наявності яких належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства" своїх зобов`язань за договором не є можливим, зокрема, кредитних договорів по боржникам, договорів забезпечення, листування з боржником тощо.

За висновками суду, скріншоти про наявність в базі кредитних договорів та договорів забезпечення, які стосуються вищенаведених боржників ніяким чином не свідчать про передачу відповідачу документів, які необхідні для виконання договору доручення від 15.10.2012.

Отже з урахуванням положень п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 2.3, 2.5, 3.1.10 та п.6.10 договору у їх сукупності, враховуючи приписи чинного законодавства України щодо належного виконання сторонами своїх зобов`язань у т.ч. за договором доручення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафу за неналежне виконання зобов`язань, передбачених п.3.1.10 договору, а саме за заборгованістю ОСОБА_1 на суму 24 488,67 грн, ОСОБА_7 на суму 2 257,33 грн, ОСОБА_8 на суму 8 579,52 грн, Приватного підприємства "ПКЗ" на суму 54 742,13 грн, Фізичної особи - підприємця Фірсанової Т.О. на суму 2 110,44 грн, ОСОБА_9 на суму 54 644,48 грн та Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабріка" на суму 83 605,46 грн, з огляду на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів передання позивачем повіреному документів, необхідних для вчинення ним дій на виконання умов договору в інтересах довірителя, з урахуванням того, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу на підставі п.6.12 договору у розмірі 88 377,17 грн за заборгованістю боржника - Приватного підприємства "КС-Пром", внаслідок часткової відмови у задоволенні позову довірителя згідно постанови Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №333/758/16-ц, суд зазначає наступне.

Згідно п.6.12 договору повірений зобов`язується сплатити на користь довірителя штраф у розмірі 100% від суми переданої йому в обслуговування простроченої заборгованості у разі якщо внаслідок його винних дій (бездіяльності) суд повністю та/або частково відмовив довірителю у задоволенні його позовних вимог до боржника; 100% від всієї суми заборгованості за кредитним договором у разі, якщо з вини повіреного пропущено строки позовної давності для звернення до суду з позовом до боржника та на цій підставі відмовлено в позові, і при цьому заборгованість такого боржника в порядку, передбаченому договором, була передана повіреному в обслуговування не пізніше ніж за 14 календарних днів до кінцевого терміну спливу строків позовної давності; 100% від всієї суми заборгованості за кредитним договором у разі, якщо під час обслуговування повіреним внаслідок його дій/бездіяльності припинено (визнано недійсними) договори, які укладені з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитними договорами і за такими договорами забезпечення неможливо стягнути суму заборгованості та/або звернути стягнення на предмет застави (іпотеки).

Як вбачається з матеріалів справи, довірителем було передано, а повіреним прийнято в обслуговування заборгованість Приватного підприємства "КС-Пром" за актом №PLP-LC-46/2015 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-151127 від 27.11.2015.

Постановою Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №333/758/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до відповідачів - поручителів Приватного підприємства "КС-Пром", за участю третьої особи - Приватного підприємства "КС-Пром" про стягнення заборгованості за кредитним договором Верховним Судом зазначено про те, що апеляційний суд правильно визнав існування вимог позивача, які підлягають задоволенню, але помилково прирівняв трьохрічний строк дії договорів поруки №1 та №2 до строку дії поруки по кожному з щомісячних обов`язкових платежів за кредитним договором від 26.06.2014, а отже беручи до уваги, що позивач звернувся до суду 09.02.2016, порука припинена щодо вимог позивача, які виникли до 09.08.2015, внаслідок чого позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до поручителів Приватного підприємства "КС-Пром" були задоволені частково, загальний розмір стягнення обмежено заборгованістю в сумі 113 870,07 грн.

Тобто як вбачається з наведеної постанови Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №333/758/16-ц позовні вимоги Акціонерного товариства "Кредобанк" були задоволені частково не внаслідок винних дій (бездіяльності) відповідача.

Суд констатує, що заборгованість Приватного підприємства "КС-Пром" була передана на обслуговування відповідачу за актом №PLP-LC-46/2015 приймання-передачі реєстру боржників LEGAL COLLECTION реєстр боржників №PLP-LC-151127 від 27.11.2015, позов подано до суду 09.02.2016, а з наявних в матеріалах справи документів не вбачається коли саме позивачем були передані відповідачу документи, які є необхідними для звернення до суду з відповідним позовом. При цьому з наведених позивачем у позовній заяві аргументів не вбачається в чому саме полягають винні дії (бездіяльність) відповідача у справі.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави стягнення з відповідача штрафу, що передбачений п.6.12 договору.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Кредобанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний центр правового партнерства" про стягнення 374 070,07 грн штрафу є такими, що позбавлені належного обґрунтування, не підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

За приписами ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як встановлено судом, у відзиві на позов відповідачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які останній очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи та в якому зазначено про вартість витрат на правову допомогу на суму 60 000,00 грн.

Однак, позивачем не було надано суду доказів понесення ним цих витрат (актів приймання-передачі наданих послуг, детального розрахунку тощо), у зв`язку з чим суми таких витрат, заявлені в орієнтовному розрахунку понесених судових витрат, судом не розподіляються.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Кредобанк" відмовити.

2. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 11.11.2019 року.

Суддя М.Є.Літвінова