ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 Справа № 904/5679/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/5679/18 (суддя Петрова В.І.; рішення ухвалене о 15:18 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 28.03.2019)

за позовом Військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі позивача-1: Міністерства оборони України, м.Київ

позивача-2: Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпінекс", м.Дніпро

про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору від 13.06.2018 №145/2018/145

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Військовий прокурор Криворізького гарнізону Південного регіону України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі позивача 1: Міністерства оборони України та позивача 2: Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 121640,25 грн. за порушення строку виконання зобов`язань за договором від 13.06.2018 №145/2018/145.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №145/2018/145 від 13.06.2018 в частині повного та своєчасного виконання робіт за другим етапом будівництва.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/5679/18 (суддя Петрова В.І.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" на користь Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління пеню у розмірі 121640,25 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" на користь Військової прокуратури Південного регіону України судовий збір у розмірі 1824,60 грн.

Означене рішення місцевого господарського суду вмотивоване відсутністю доказів виконання відповідачем робіт 2-го етапу у строк до 17.09.2018.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Альпінекс" (відповідач) звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/5679/18 скасувати; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції таким, що прийняте із порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до винесення неправильного по суті рішення. За твердженням апелянта, суд першої інстанції не з`ясував підстав звернення до суду з позовом військовим прокурором в інтересах Міністерства оборони України та Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, зважаючи на той факт, що останнє вживало заходів урегулювання спору з відповідачем.

Судом першої інстанції не враховано, що позивачем було проігноровано вимогу про виявлені недоліки земельної ділянки та необхідність проведення відповідно до п.5.1.6. укладеного договору підряду додаткових робіт, які в свою чергу змінюють загальний строк виконання робіт.

За поясненнями відповідача під час розробки ґрунту у відвал ним було виявлено наявність в ґрунті залізобетонних виробів вагою понад 5 тон. Товариство звертає увагу суду на те, що демонтаж і вивезення виробів не входить у договірну ціну та є додатковими роботами.

Крім того, за твердженням відповідача 12.07.2018 групою невстановлених осіб (активістів) легковим транспортним засобом було перегороджено в`їзд на територію будівельного майданчику в містечку №30 у м. Кривий Ріг, про що негайно було сповіщено позивача.

Військова прокуратура Криворізького гарнізону Південного регіону України у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Прокуратура звертає увагу на те, що відповідно до ч.1, абз. 1 ч. 3 і абз.1 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За твердженням прокуратури необхідність прокурора здійснювати представництво інтересів держави в суді у даній справі викликана тими обставинами, що у зв`язку з порушенням генпідрядником строку завершення виконання робіт по ІІ етапу за договором підряду №145/2018/145 від 13.06.2018 на виконання робіт з будівництва казарми поліпшеного планування № 6,78 обмз, ОК "Схід", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, військове містечко №30, укладеного між Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням і ТОВ "Альпінекс", замовником було направлено претензію від 08.10.2018 №303/24/ю/4458 на суму 121640,25 грн. Вказана претензія задоволена не була, проте Міністерством оборони України і Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням тривалий час не вживались дієві заходи захисту порушених інтересів держави у т.ч. в судовому порядку. Зазначеними особами неналежно здійснювався захист майнових інтересів держави, у зв`язку з чим бездіяльність осіб стала підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді шляхом пред`явлення відповідного позову.

Крім того, прокуратура не погоджується з доводами відповідача про повідомлення замовника про наявність обставин для зміни строків виконання робіт і вказує на відсутність доказів на підтвердження направлення повідомлення та подання пропозиції з відповідними розрахунками відповідно до п. 3.4. договору у разі потреби у виконанні додаткових робіт.

Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління (позивач-2) у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення.

Щодо наявності підстав звернення прокурора до суду на захист інтересів Міністерства оборони України і Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, позивач-2 вказує, що ст. 53 ГПК України і ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" закріплено, що підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

За приписами ст. 10 Закону України "Про Збройні Сили України" Міністерство оборони України забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та модернізації зазначеного озброєння і техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил України. Як центральний орган виконавчої вади Міністерство оборони України є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до Положення про Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, затверджене наказом начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.11.2016 №300, Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління (Східне ТКЕУ) є територіальним органом військового управління Збройних Сил України і призначеним для реалізації у військах (силах), дислокованих в межах його відповідальності, державної військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення, реалізації пріоритетних напрямків розвитку військової інфраструктури, будівництва (реконструкції) та капітального ремонту військових об`єктів, з метою підтримання військ (сил) у стані високої бойової та мобілізаційної готовності.

Східне ТКЕУ зазначає, що відповідачем на підтвердження необхідності проведення додаткових робіт і вимоги про зміну строків виконання робіт не надано жодних доказів, не виконано вимоги п. 3.4. договору у випадку необхідності повідомити замовника про необхідність виконання додаткових робіт. На виконання пунктів 5.1.5., 5.1.6, 5.1.7. договору у зв`язку із зміною строків виконання робіт сторонами не було підписано додаткової угоди до договору (з обґрунтуванням обставин, що їх спричинили).

Одночасно позивач-2 вказує, що відповідно до Додаткової угоди №3 від 06.08.2018 до договору, з причин виконання непередбачених проектно-кошторисною документацією додаткових робіт на об`єкті, генпідряднику було продовжено строки виконання робіт по 1-му та 2-му етапах, а саме: 1-й етап - з 01.08.2018 до 14.08.2018 (на 13 календарних днів), 2-й етап - з 05.09.2018 до 18.09.2018 (на 13 календарних днів).

Міністерство оборони України (позивач-1) відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надало.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2019 у складі колегії суддів: головуючого судді Подобєда І.М. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Кощеєва І.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/5679/18; ухвалено розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

За розпорядженням в.о.керівника апарату суду №913/19 від 15.07.2019, у зв`язку з відпусткою судді Орєшкіної Е.В. - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи №904/5679/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Подобєд І.М. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019 колегією суддів у новому складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/5679/18 до свого провадження; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

У зв`язку з відпусткою судді Широбокової Л.П. - члена колегії суддів за розпорядженням керівника апарату суду №1625/19 від 02.09.2019, відповідно до пункту 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи №904/5679/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Подобєд І.М. (доповідач), судді: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.09.2019 колегією суддів у новому складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/5679/18 до свого провадження; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Між Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (Замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" (Генпідрядник) 13.06.2018 за №145/2018/145 укладено договір підряду на виконання робіт із будівництва казарми поліпшеного планування № 6, 78обмз, ОК "Схід", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., військове містечко №30 (далі - Договір, а.с.16-22 т.1).

За пунктами 1.1., 1.2. Договору Замовник доручив, а Генпідрядник зобов`язався забезпечити відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт із будівництва об`єкта: "Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування №6, 78обмз, ОК "Схід", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл., військове містечко №30", (код 45210000-2 - "Будівництво будівель" відповідно до ДК 021:2015), що виконується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Генпідрядник зобов`язався у строк, що не перевищує 210 календарних днів з дати укладання договору виконати роботи з будівництва об`єкту та передати їх Замовнику, а Замовник - прийняти і оплатити виконані роботи (об`єкт).

Пунктом 5.1. Договору передбачено термін завершення виконання робіт по об`єкту - не пізніше ніж через 135 (сто тридцять п`ять) календарних днів з дати укладання договору, а саме до 30 жовтня 2018 року, у тому числі за етапами.

З урахуванням зазначених етапів робіт та граничних строків їх виконання генпідрядником розробляється Календарний графік виконання робіт (Додаток №3 до Договору), який погоджується Замовником та є невід`ємною частиною цього Договору.

В пункті 5.1.5. Договору сторонами погоджено, що зміна строків виконання робіт та передачі об`єкта Замовнику здійснюється шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди до Договору (з обґрунтуванням обставин, що його спричинили).

Відповідно до пункту 10.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 року, а в частині своїх зобов`язань та розрахунків до їх повного виконання сторонами.

13.06.2018 сторонами до зазначеного договору підряду було укладено Додаткову угоду №1 (а.с.109-112 т.1), якою до деяких пунктів Договору були внесені зміни.

Так, пункт 1.2. Договору було викладено в наступній редакції: "1.2. Генпідрядник зобов`язується у строк, що не перевищує 210 календарних днів з дати укладання договору та при наявності кошторисних призначень Замовника, виконати роботи з будівництва об`єкту та передати їх Замовнику, а Замовник прийняти і оплатити виконані роботи (об`єкт)".

За новою редакцією пункту 10.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2019 року, а в частині своїх зобов`язань та розрахунків до їх повного виконання сторонами.

Крім того, сторонами неодноразово вносились зміни до пункту 5.1. Договору щодо терміну завершення виконання робіт, у тому числі за етапами.

Пунктом 4 Додаткової угоди №5 від 03.10.2018 до Договору (а.с.117-118 т.1) сторонами внесено зміни в пункт 5.1. договору підряду та викладено в редакції: "5.1. Термін завершення виконання робіт по об`єкту з урахуванням граничних строків виконання нижченаведених етапів визначається Календарним графіком виконання робіт, який розробляється Генпідрядником, погоджується Замовником та є невід`ємною частиною цього договору, та становить по 20.02.2019р. Загальна тривалість будівництва, без врахування технологічної перерви, не повинна перевищувати 210 (двісті десять) календарних днів.

Терміни завершення виконання етапів, зокрема 2 етапу: не пізніше ніж через 92 календарних днів з дати укладання договору підряду, а саме по 17.09.2018 - повинні бути завершені такі будівельні роботи:

- улаштування стін цегляних 1-го поверху з перемичками;

- улаштування монолітного поясу по стінам 1-го поверху;

- утеплення фундаменту;

- монтаж плит перекриття 1-го поверху з монолітними ділянками;

- улаштування стін цегляних 2-го поверху з перемичками;

- улаштування монолітного поясу по стінам 2-го поверху;

- монтаж плит перекриття 2-го поверху з монолітними ділянками;

- монтаж вікон 1-го поверху.

02.10.2018 представниками сторін було складено акт огляду казарм №1, №2, №3, №4, №5, №6 військового містечка №30 (а.с.125-129 т.1), згідно з яким представниками Замовника та Генпідрядника оглядом та обміром обсягу виконаних робіт на об`єкті встановлено, що на час огляду генпідрядником, всупереч наведеним умовам договору, не виконані зобов`язання щодо завершення 2-го етапу виконання робіт у строки, визначені договором (до 17.09.2018). Питання щодо зміни строків виконання робіт відповідно до встановленого договором порядку Генпідрядником не порушувалося.

З метою досудового врегулювання спору Замовником на адресу Генпідрядника було направлено претензію від 08.10.2018 №303/24/ю/4458 (а.с.130-131 т.1). У зв`язку з порушенням строку завершення ІІ етапу виконання робіт за договором на 15 днів, відповідно до пункту 7.4. Договору Замовник просив Генпідрядника виконати взяті за договором зобов`язання у найкоротший строк і сплатити в термін до 20.10.2018 пеню за порушення термінів виконання зобов`язань за договором у розмірі 121640,25 грн.

ТОВ "Альпінекс" штрафні санкції за порушення строків виконання підрядних робіт сплачені не були.

Вказані обставини спонукали Військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України звернутись з відповідним позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України і Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

Відхиляючи доводи відповідача щодо безпідставності звернення прокурора до суду з цим позовом колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частинами 1, 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Водночас є категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Військовий прокурор обґрунтував своє право на звернення до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України і Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління тими обставинами, що генпідрядником порушено строк завершення виконання робіт по ІІ етапу. Після відхилення претензійних вимог ні Міністерством оборони України, ні Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням тривалий час не вживались дієві заходи захисту порушених інтересів держави. Отже, зазначені особи неналежно здійснювали захист майнових інтересів держави і суд апеляційної інстанції погоджується з прокурором, що бездіяльність позивачів відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для представництва прокурором інтересів держави в судових органах шляхом пред`явлення відповідного позову.

Прокурором на підставі ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" листом №4740-вих.18 від 15.11.2018 (а.с.132-133 т.1) було повідомлено позивачів про намір здійснювати заходи представницького характеру для захисту інтересів держави.

Статтею 2 Закону України "Про оборону України" передбачено, що оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх ланок воєнної організації України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Відповідно до статей 74, 75 Господарського кодексу України Міністерство оборони України утворює, реорганізує та ліквідовує у встановленому порядку підприємства, що належать до сфери його управління, контролює їх діяльність.

Статтею 326 Цивільного кодексу України визначено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Міністерство оборони України, відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" та п. 3 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України №406/2011 від 06.04.2011, є центральним органом виконавчої влади і головним органом у сфері оборони і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Умовами статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" визначено, що Збройні Сили України - це військова державна структура, яка організаційно складається з військових об`єднань, з`єднань, частин, підрозділів, військових установ і навчальних закладів.

Органом державної військової та виконавчої влади на місцях у системі Збройних Сил України є командири (начальники) військових частин (установ, організацій), яким Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджених Законом України "Про затвердження Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 надано повноваження органу виконавчої влади в системі Міністерства оборони України.

З метою реалізації повноважень, визначених статтею 10 Закону України "Про Збройні Сили України", у сфері квартирно-експлуатаційного забезпечення військ, Міністром оборони України видано наказ № 448 від 03.07.2013 "Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України".

Квартирно-експлуатаційні управління ЗСУ є територіальним органом військового управління ЗСУ і призначені для реалізації у військах, дислокованих у межах відповідальності державної військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення з метою підтримання військ у стані високої бойової та мобілізаційної готовності (п. 2.3 Положення).

Відповідно до Положення про Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, затверджене наказом начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 09.11.2016 №300, Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління (Східне ТКЕУ) є територіальним органом військового управління Збройних Сил України і призначеним для реалізації у військах (силах), дислокованих в межах його відповідальності, державної військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення, реалізації пріоритетних напрямків розвитку військової інфраструктури, будівництва (реконструкції) та капітального ремонту військових об`єктів, з метою підтримання військ (сил) у стані високої бойової та мобілізаційної готовності.

Таким чином, достатньою підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкту владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, є, зокрема, нездійснення чи здійснення неналежним чином вказаними органами такого захисту самостійно.

За приписами пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договори є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Статтею 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За змістом статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статі 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За вимогами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою.

За підпунктом 6.3.2. пункту 6.3. Договору, Генпідрядник взяв на себе обов`язок забезпечувати виконання робіт, якість яких відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства у строки, встановлені Договором.

Замовник відповідно до підпункту 6.2.4. пункту 6.2. Договору має право вимагати від Генпідрядника своєчасного та якісного виконання робіт на об`єкті, передачі об`єкта відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Предметом спору є порушення відповідачем зобов`язань щодо завершення 2-го етапу виконання робіт, у строки визначені договором.

В обґрунтування порушення строків відповідач вказує про повідомлення ним позивача-2 про виявлені недоліки земельної ділянки, перегородження в`їзду на територію будівельного майданчику групою невстановлених осіб та необхідність проведення додаткових робіт, які в свою чергу змінюють строк виконання робіт.

Відповідно до підпункту 6.3.16. пункту 6.3. Договору, Генпідрядник зобов`язаний інформувати Замовника про виконання робіт за Договором, наявність обставин, що перешкоджають їх виконанню, сприяють погіршенню якості робіт, а також про заходи, необхідні для їх усунення.

На підтвердження повідомлення позивача-2 про необхідність продовження строків виконання робіт по договору, відповідачем надано листи: №6 від 21.06.2018, №20 від 24.07.2018, №22 від 07.08.2018, №25 від 13.08.2018, №46 і №50 від 27.09.2018 (а.с.174-179 т.1).

Враховуючи укладання сторонами додаткової угоди №5 від 03.10.2018, тобто після отримання вказаних листів, колегія суддів приходить до висновку про врахування сторонами вказаних у листах обставин щодо необхідності продовження строків виконання робіт і їх погодження, зокрема 2-го етапу по 17.09.2018. Підписи сторін і скріплення їх печатками підприємств свідчить про схвалення обома сторонами укладеного правочину.

Зі змісту укладеного договору підряду вбачається, що виконання додаткових робіт за певних, визначених договором умов підлягає оплаті.

За умовами пункту 3.4. Договору, якщо під час виконання робіт виникла потреба у виконанні додаткових робіт, не врахованих проектною (кошторисною) документацією, забезпечення якою покладено на Замовника, Підрядник зобов`язаний повідомити та подати Замовнику пропозиції з відповідними розрахунками (Підрядником складається відповідний акт з визначенням обсягів робіт, які підлягають погодженню з Замовником та проектною організацією). Замовник розглядає зазначені пропозиції, приймає рішення по суті та повідомляє про нього Підрядника.

Відповідачем не надано доказів складання зазначених актів з визначенням обсягів робіт, вищезазначені листи про необхідність продовження строків виконання робіт також не містять додатків, до яких би були додані акти.

З пункту 5.1.6. Договору вбачається, що за згодою сторін обставини, які надають генпідряднику право вимагати від замовника зміни строків виконання робіт, введення в експлуатацію закінченого об`єкту є обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) та обставини, за які відповідає замовник (незабезпечення об`єкту затвердженою проектною чи дозвільною документацією, несвоєчасне виконання замовником зобов`язань за договором, внесення змін до проектно-кошторисної документації). При цьому Генпідрядник зобов`язаний письмово повідомити Замовника про наявність відповідних обставин протягом 3 календарних днів з дати їх настання.

Стаття 218 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за певних умов здійснення господарської діяльності.

За приписами статті 617 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Пунктами 8.1.-8.3. Договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія тощо).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій та Торгово-промисловою палатою України (у тому числі регіональними торгово-промисловими палатами).

В матеріалах справи відсутні докази наявності обставин непереборної сили, не надано відповідачем і доказів, які б свідчили про незабезпечення замовником об`єкту затвердженою проектною чи дозвільною документацією, несвоєчасне виконання замовником зобов`язань за договором, внесення змін до проектно-кошторисної документації).

За наведених обставин, строк виконання робіт по 2-му етапу є таким, що настав, і відповідач повинен був виконати роботи 2-го етапу у погоджені строки, проте на момент розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження виконання зазначених робіт.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання цивільних обов`язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства (частина третя статті 14 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частина перша статті 216 Господарського кодексу України)

За частиною другою статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, зокрема як штрафні санкції.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами частин 1, 2 статті 883 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом.

Відповідно до підпункту 6.3.5. пункту 6.3. Договору у разі невиконання своїх зобов`язань за договором Генпідрядник зобов`язаний сплатити Замовнику визначені умовами договору штрафні санкції.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Види порушень та штрафні санкції, які застосовуються до генпідрядника за договором визначені сторонами у пункті 7.4. договору.

Так, за порушення строків виконання робіт по будь-якому із етапів, визначених пунктом 5.1. договору, стягується пеня у розмірі 0,2% від вартості робіт, з яких допущено прострочення невиконання за кожний день прострочення.

З урахуванням наведених обставин, положень чинного законодавства і умов договору, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення пені у сумі121640,25 грн. за 15 днів прострочення строку виконання робіт по 2-гому етапу з 18.09.2018 по 02.10.2018.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/5679/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Альпінекс" задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпінекс" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 у справі №904/5679/18 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альпінекс".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 13.11.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв