05.11.2019Справа № 910/7657/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ППМГ"
до ОСОБА_1
третя особа 1 , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "НОТА-ПРОДАКШН"
третя особа 2 , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Трач Ігор Станиславович
про визнання відсутнім права на вихід з товариства, визнання правочину недійсним та скасування реєстраційної дії
Суддя Турчин С.О.
Представники учасників процесу:
від позивача: Деркач С.С.
від відповідача: не з`явився
від третьої особи 1: не з`явився
від третьої особи 2: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ППМГ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права на вихід з товариства, визнання правочину недійсним та скасування реєстраційної дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2016 відповідачем здійснено дарування своєї частки у статутному капіталі позивача Товариству з обмеженою відповідальністю "НОТА-ПРОДАКШН". Однак, в подальшому відповідач оформила заяву про вихід з товариства та 27.09.2018 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "ППМГ". Позивач зазначає, що вказані дії відповідача порушують права та інтереси товариства, оскільки у останнього, у зв`язку із виходом відповідача, виникло зобов`язання щодо виплати вартості належної йому частки, власником якої на момент виходу відповідач вже не був.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 суд постановив звернутися до Щасливської сільської ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016.
08.07.2019 від Щасливської сільської ради надійшла інформація на запит суду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7657/19, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 08.08.2019; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "НОТА-ПРОДАКШН" та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трач Ігоря Станиславовича.
05.08.2019 через відділ діловодства суду від третьої особи 2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи.
06.08.2019 через відділ діловодства суду від третьої особи 2 надійшли пояснення по справі, у яких нотаріус зазначає, що відповідно до Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства, частка якого у статутному капіталі становить менше 50 відсотків може вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників. Частка відповідача становила менше 50%, тому остання мала право в будь-який час вийти з товариства без згоди інших учасників, подавши реєстратору відповідну заяву, а нотаріусом вчинені всі дії відповідно до вимог законодавства.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 відкладено підготовче засідання у справі №910/7657/19 на 05.09.2019.
23.08.2019 через відділ діловодства суду від Шевченківської районної адміністрації м. Києва надійшли витребувані судом документи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 продовжено підготовче провадження у справі №910/7657/19 на 30 днів, відкладено підготовче засідання у справі №910/7657/19 на 24.09.2019 та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю. належним чином засвідчену копію договору дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ППМГ" від 01.12.2016, зареєстрованого в реєстрі за №1458.
19.09.2019 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю. надійшла копія договору дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ППМГ".
У підготовчому засіданні 24.09.2019 суд постановив протокольну ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.10.2019.
У судовому засіданні 15.10.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
21.10.2019 позивачем було подано заяву про відшкодування судових витрат.
Ухвалою суду від 23.10.2019 судом було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 05.11.2019.
Представником позивача у судовому засіданні клопотання про відшкодування судових витрат було підтримано в повному обсязі.
Інші представники учасників процесу в судове засідання не з`явились.
У судовому засіданні 05.11.2019 судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Розглянувши подану позивачем заяву та додані до неї документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд
За приписами ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
У ст.244 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).
Частинами 1-2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено матеріалів справи:
- договір № 556 від 23.05.2019 про надання правничої допомоги, укладений між Товариством обмеженою відповідальністю "ППМГ" та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «АРІО»;
- додаткову угоду № 1 до вказаного договору, в якій визначено перелік і вартість юридичних послуг у справі за позовом клієнта до ОСОБА_1 про визнання відсутнім права на вихід з товариства, визнання правочину недійсним та скасування реєстраційної дії;
- звіт про надані послуги від 16.10.2019 з детальним описом робіт та їх вартості;
- наказ про прийняття Деркача С.С. на посаду старшого юриста;
- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 6555/10;
- ордер серії КВ №446208 від 10.06.2019;
Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частиною 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем не подавалось клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу, про не співмірність та необґрунтованість таких витрат також не зазначалось.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до вступної та резолютивної частин рішення суду від 15.10.2019 у справі № 910/7657/19 позовні вимоги задоволено частково.
Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, враховуючи складність справи та обсяг наданих послуг, кількість проведених засідань та наданих/підготовлених матеріалів, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/7657/19. Проте зважаючи на приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення первісного позову судом, вказані судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 400,00 грн.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 14.11.2019.

Суддя С.О. Турчин