ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2019 р. Справа №914/516/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Орищин Г.В.

Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Н.Кишенюк

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Гайдук М.П.- не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи:Романів І.Б. - представник

розглянувши апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м. Борислава» б/н , б/д (вх.ЗАГС №01-05/31901/19 від 27.08.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 (суддя Запотічняк О.Д., повний текст рішення складено 02.08.2019, м.Львів)

у справі № 914/516/19

за позовом Спеціалізованого Трускавецького санаторію «Батьківщина», м.Трускавець,

до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради, м.Борислав,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бориславської міської ради, м.Борислав,

про зобов`язання відповідача укласти договір на проведення в 2019 році обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників санаторію «Батьківщина», жителів міста Борислава, на безоплатній основі

В С Т А Н О В И В :

Спеціалізований Трускавецький санаторій «Батьківщина» звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради про зобов`язання відповідача укласти договір на проведення в 2019 році обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників санаторію «Батьківщина», жителів міста Борислава, на безоплатній основі.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 у справі № 914/516/19 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня м. Борислава» укласти із Спеціалізованим Трускавецьким санаторієм «Батьківщина» договір про надання послуг на проведення в 2019 році обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників санаторію «Батьківщина», жителів міста Борислава, на безоплатній основі (у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення).

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішення встановив, що оскільки виконання позивачем вимог Правил проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, затверджених наказом МОЗ України №280 від 23.07.2002 щодо проходження працівниками обов`язкового періодичного профілактичного медичного огляду без укладення відповідного договору із закладом охорони здоров`я, який проводить такі огляди є неможливим, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача укласти договір на проведення в 2019 році обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників санаторію Батьківщина, жителів міста Борислава, на безоплатній основі є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська лікарня м. Борислава» подано апеляційну скаргу б/н , б/д (вх.ЗАГС №01-05/31901/19 від 27.08.2019), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 про зобов`язання укласти договір на проведення в 2019 році обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників санаторію Батьківщина, жителів міста Борислава, на безоплатній основі, посилаючись на те, що рішення прийнято на підставі неповно досліджених і оцінених доказів, з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, скаржник зазначає, що згідно ч.1.ст. 626 ЦК України договору між позивачем та відповідачем спрямованого на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків не було.

Окрім того, висновок суду щодо завантаженості медичного закладу у м.Трускавець є надуманим та необ`єктивним.

Скаржник зазначає, що згідно Статуту КНП «Центральна міська лікарня м. Борислава» Бориславської міської ради створене за рішенням Бориславської міської ради №1192 від 29.03.2018 шляхом перетворення «Центральної міської лікарні м. Борислава» в комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради.

Відповідно до п.1.4 Статуту підприємства його засновником є територіальна громада м. Борислава в особі Бориславської міської ради Львівської області. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику та органу управління, на підставі п.1.5 Статуту органом управління підприємства є Фінансове управління Бориславської міської ради.

Згідно з абзацом 2 п. 2 Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559, витрати закладів та установ охорони здоров`я, пов`язані з проведенням обов`язкових медичних оглядів працівників бюджетних установ та організацій, покриваються за рахунок коштів, передбачених кошторисом на утримання відповідного закладу та установи охорони здоров`я.

Відповідно до ч.2 п.8 Переліку платних послуг, які надаються в державних і комунальних закладах охорони здоров`я та вищих медичних навчальних закладах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1138 від 17.09.1996 року із змінами та доповненнями станом на 05.09.2018року, до платних послуг віднесені відповідні періодичні профілактичні медичні огляди.

Крім того, згідно Наказу МОЗ України №280 від 23.07.2002 року яким затверджено Правила проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів, - працівники установ та організацій можуть проходити медичні огляди не тільки за місцем проживання, а і за місцем роботи в даному випадку в комунальних закладах охорони здоров`я Трускавецької міської ради.

На думку скражника, зобов`язання укласти договір на проведення у 2019 році обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників санаторію на безоплатній основі між Комунальним некомерційним підприємством «Центральною міською лікарнею м.Борислава Бориславської міської ради та Спеціалізованим Трускавецьким санаторієм «Батьківщина» призведене до недоотримання відповідачем доходів по спеціальному фонду за надані платні послуги.

Бориславська міська рада у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що рішення прийнято на підставі неповністю досліджених та оцінених доказів, з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Зокрема, Бориславська міська рада вважає, що витрати, що пов`язані з проведенням обов`язкових медичних оглядів його працівників, покриваються за рахунок коштів, передбачених кошторисом на його утримання з державного бюджету, що також відповідає абзацу 1 п.2 зазначеного Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів, яким встановлено що обов`язкові медичні огляди проводяться за рахунок роботодавців.

Також міська рада зазначає, що Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради є комунальним підприємством, засноване на власності територіальної громади м.Борислава, його засновником є Бориславська міська рада Львівської області, і фінансується з міського бюджету та коштів медичної субвенції.

Окрім того, на думку міської ради, обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом зобов`язання укласти спірний договір суперечить нормам законодавства, зокрема, ЦК України.

Спеціалізований Трускавецький санаторій «Батьківщина» у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м. Борислава», рішення Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 у даній справі без змін, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з правильним застосуванням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, санаторій зазначає, що суд, у відповідності до вимог Порядку проведення обов`язкових профілактичних оглядів, затв постановою КМУ №553 від 23.05.2001, Правил проведення обов`язкових медичних оглядів, затв. Наказом МОЗ України №280 від 23.07.2002 постановив законне та обґрунтоване рішення.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні виклали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, своїм правом на участь у судовому розгляді не скористався, причин нез"явлення суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача у зв`язку із неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника..

Частиною 3 ст. 22 ГПК України встановлено обов"язок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

На день розгляду справи в судове засідання 28.10.2019 письмових заяв та клопотань від відповідача про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З огляду на викладене, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, судова колегія дійшла висновку про необхідність здійснення перевірки рішення суду в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників позивача та третьої особи, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до Положення про Спеціалізований Трускавецький санаторій «Батьківщина», санаторій є спеціалізованою санаторно-курортною організацією гастроентерологічного та урологічного профілю, відповідно до ст. 22 Закону України «Про курорти» та входить до сфери управління Міністерства соціальної політики України.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, санаторій є державною організацією, основним видом діяльності якої є «діяльність лікарняних закладів (код КВЕД 86.10)».

Відповідно до Правил проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб затверджених наказом МОЗ України №280 від 23.07.2002 «Щодо організації проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв і організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хворіб» (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 21.02.2013 № 150), попередньому (при прийнятті на роботу), періодичному профілактичному медичним оглядам підлягають працівники професій, визначених Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559.

Зокрема до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам віднесено працівників Лікувально-профілактичних закладів для дорослих (санаторії, будинки відпочинку, пансіонати, будинки-інтернати), а саме працівники :

- адміністрації,

- вихователі, помічники вихователів

- медичний персонал (лікарі, середній та молодший медичний персонал)

- технічний персонал, у тому числі прибиральники приміщень

- харчоблоків, їдалень та роздавальних пунктів

- дитячих молочних кухонь

Відповідно до п.5 Правил проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, медичні огляди проводяться закладами охорони здоров`я, які мають ліцензію на медичну практику та акредитаційний сертифікат. Перелік закладів охорони здоров`я, які за заявницьким принципом мають право проводити обов`язкові профілактичні медичні огляди, затверджується відповідно наказом Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Згідно з п.2 Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого Постановою КМУ №559 від 23 травня 2001 року, обов`язкові медичні огляди проводяться за рахунок роботодавців (підприємство, установа, організація або фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, що використовують працю найманих працівників).

Витрати закладів та установ охорони здоров`я, пов`язані з проведенням обов`язкових медичних оглядів працівників бюджетних установ та організацій, покриваються за рахунок коштів, передбачених кошторисом на утримання відповідного закладу та установи охорони здоров`я.

Працівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності відшкодовують вартість бланка особистої медичної книжки закладам та установам охорони здоров`я, які проводитимуть обов`язкові медичні огляди при проходженні попереднього профілактичного медичного огляду до прийняття на роботу, та у разі необхідності отримання нового бланка цієї книжки у зв`язку з його втратою, зіпсуттям або неможливістю подальшого використання чи придбавають зазначений бланк за власні кошти.

Як вбачається із позовних вимог, позивач вважає, що працівники Спеціалізованого Трускавецького санаторію «Батьківщина», який є бюджетною організацією, мають право проходити обов`язкові профілактичні огляди у відповідних закладах охорони здоров`я безкоштовно.

Оскільки, 29 працівників санаторію проживають в м. Бориславі позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти договір на проведення медичних оглядів таким працівникам жителям м. Борислава на безоплатній основі, однак відповідач відмовився укласти такий договір, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Зі змісту позовної заяви та встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо укладення договору надання послуг щодо проведення чергового періодичного медичного огляду працівників.

Дані правовідносини врегульовано Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого Постановою КМУ №559 від 23 травня 2001 року, Правилами проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб затверджених наказом МОЗ України №280 від 23.07.2002, нормами глави 52,53, 63 ЦК України, главою 20 ГК України.

Відповідно до п.2 Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого Постановою КМУ №559 від 23 травня 2001 року обов`язкові медичні огляди проводяться за рахунок роботодавців (підприємство, установа, організація або фізична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, що використовують працю найманих працівників). Витрати закладів та установ охорони здоров`я, пов`язані з проведенням обов`язкових медичних оглядів працівників бюджетних установ та організацій, покриваються за рахунок коштів, передбачених кошторисом на утримання відповідного закладу та установи охорони здоров`я.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня м.Борислава» є бюджетною установою, яка фінансується із міського бюджету та коштів медичної субвенції, і постановою Кабінету Міністрів України № 599 від 23.05.2001 передбачено певний порядок покриття витрат закладів та установ охорони здоровя, повязаних з проведенням обов`язкових медичних оглядів працівників бюджетних установ та організацій, а саме за рахунок коштів, передбачених кошторисом на утримання відповідного закладу та установи охорони здоров`я.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем долучено до справи рішення Виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 16.05.2019, яким затверджено вартість платних медоглядів, що надаються у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська лікарня м.Борислава».

В п. 5 даного рішення зазначено, що медичні огляди працівників бюджетних установ м.Борислава та смт. Східниця проводяться після укладення угоди та погодження графіку проходження цих медоглядів з КНП «Центральна міська лікарня м.Борислава».

Тобто, медичні огляди працівників бюджетних установ та організацій здійснюються за рахунок бюджетних асигнувань на утримання установ охорони здоровя, що проводять ці огляди, за наявності договору між субєктами таких відносин. При цьому, правовідносини сторін мають бути врегульовані договором про проведення відповідачем обов`язкових медичних оглядів працівників з метою внесення вартості витрат, повязаних з наданням медичних послуг, до кошторису лікувального закладу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на п.2 Правил проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, затверджених Наказом МОЗ України №280 від 23.07.2002, яким передбачено, що обов`язкові медичні огляди проводяться в лікувально-профілактичних закладах за місцем проживання або за місцем праці працівника.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції дослідженоі правила та встановлено, що позивач посилається на нечинну редакцію правил, оскільки з 21.02.2013 відповідні правила діють в редакції Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 №150.

Відповідно до п.2 Правил (в редакції Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 №150), метою проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів є запобігання розповсюдженню інфекційних та небезпечних захворювань, динамічне спостереження за станом здоров`я працюючого населення.

Відтак п.2 Правил на момент виникнення спірних відносин, не містить положення про те, що медичні огляди проводяться в лікувально-профілактичних закладах за місцем проживання або за місцем праці працівника.

В той же час, системний аналіз Правил проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, затверджених Наказом МОЗ України №280 від 23.07.2002 (в редакції Наказу МОЗ України від 21.02.2013 №150) дає підстави вважати, що альтернатива проходження обов`язкового медичного огляду за місцем проживання або за місцем праці працівника була збережена. Зокрема, як вбачається із положень п. 8 Правил, у разі виявлення інфекційних та/або небезпечних захворювань, заклад охорони здоров`я повинен протягом 24 годин поінформувати територіальний орган Державної санітарно-епідеміологічної служби України відповідної адміністративно-територіальної одиниці за місцем проживання (або за місцем роботи) працівника та направити його на лікування.

В матеріалах справи знаходяться копії договору про надання послуг укладеного між позивачем та Стебницькою міською лікарнею Дрогобицької міської ради щодо проведення чергового періодичного медичного огляду на 2019 рік працівників позивача, які проживають у Дрогобицькому районі, а також договору про надання послуг укладеного між позивачем та Дрогобицькою міською поліклінікою Дрогобицької міської ради щодо проведення чергового періодичного медичного огляду на 2019 рік працівників позивача, які проживають у Дрогобицькому районі.

Згідно пояснень представника позивача, необхідність проведення медичних оглядів працівників саме за місцем їх проживання зумовлена тим, що в санаторії працює значна кількість працівників, і за умов проведення їх огляду в одному закладі охорони здоров`я за місцем роботи, створить перешкоди щодо можливості своєчасного проходження такого огляду.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що, оскільки з п.8 Правил проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб вбачається, що у позивача є альтернатива у виборі медичного закладу для проходження медичного огляду, а саме за місцем праці чи місцем проживання, позивач звернувся саме до КНП «Центральна міська лікарня м.Борислава», за місцем проживання частини працівників.

Частиною 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як визначено положеннями ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.

Загальний порядок укладення господарських договорів визначений також у ст.181 ГК України. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до ч.3 ст.179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Як стверджує позивач, Спеціалізованим Трускавецьким санаторієм «Батьківщина» вживались заходи для укладення договору з відповідачем - Центральною міською лікарнею м. Борислава на проведення медичних оглядів працівникам, жителям м. Борислава на безоплатній основі у 2018 та 2019 роках. Однак, відповідач відмовився укласти такий договір, після чого, проект договору з відповідними документами було скеровано в Бориславську міську раду, яка є засновником КНП «Центральна міська лікарня м. Борислава».

Однак, 14.03.2019 санаторій отримав листа за підписом Бориславського міського голови, яким відмовлено у проведенні медичного огляду працівників санаторію, жителів м. Борислава, на безоплатній основі.

Позивачем долучено до справи примірник договору який є предметом спору і який скеровувався відповідачу та з якого вбачається, що договір був підписаний та скріплений печаткою відповідача, однак в подальшому підпис та відтиск печатки були закреслені.

Отже, з огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно встановлено, що відповідач отримав належним чином примірник договору та був ознайомлений з умовами договору.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до п.1 резолютивної частини Рішення КСУ від 09.07.2002 №15-рп-2002 (справа №1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Таким чином, у випадку недотримання позивачем вимог ч.2 ст.188 ГК України щодо обов`язку надсилання іншій стороні пропозицій про укладення договору, не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про укладення договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на укладення договору.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки виконання позивачем вимог Правил проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, затверджених наказом МОЗ України №280 від 23.07.2002 щодо проходження працівниками обов`язкового періодичного профілактичного медичного огляду без укладення відповідного договору із закладом охорони здоров`я, який проводить такі огляди є неможливим, суд першої інстанції правомірно прийшов до всивнокау, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача укласти договір на проведення в 2019 році обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників санаторію Батьківщина, жителів міста Борислава, на безоплатній основі є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає.

Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 282-284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 у справі № 914/516/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м. Борислава» б/н , б/д (вх.ЗАГС №01-05/31901/19 від 27.08.2019) без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

3.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 06.11.2019.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

Суддя Якімець Г.Г..