ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. Справа№ 910/7282/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Пономаренка Є.Ю.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Михайлик Л.Г.

відповідача - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.06.2019 р.

за заявою Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про забезпечення позову

у справі № 910/7282/19 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Березівський елеватор"

про стягнення 5087500,00 грн

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Березівський елеватор" про стягнення вартості втраченого зерна у сумі 5087500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.06.2019 р. відкрито провадження у справі № 910/7282/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Окрім цього, 19.06.2019 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Березівський елеватор", в межах ціни позову в розмірі 5087500,00 грн, та обліковуються на його банківських рахунках № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Восток", МФО 307123, а також будь-яких інших банківських рахунках в будь-яких інших банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду про забезпечення позову;

- накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Березівський елеватор", яке буде виявлено під час виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.06.2019 р. у справі № 910/7282/19 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що відповідач є недобросовісним у здійсненні господарської діяльності і має значну заборгованість як перед державним бюджетом, так і перед іншими контрагентами, у зв`язку з чим є обґрунтовані підстави вважати, що затягування з виплатою відшкодування вартості зерна спрямоване на отримання часу для виведення ліквідних активів власності відповідача, що може суттєво ускладнити в майбутньому стягнення заборгованості та виконання рішення суду. Грошові кошти, які належать відповідачу, можуть бути зняті, переведені чи в інший спосіб списані з рахунків відповідача, а майно (рухоме та нерухоме) - виведене з його власності, що суттєво утруднить чи взагалі зробить неможливим виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" у справі № 910/7282/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 р. було відкрито апеляційне провадження та призначено справу № 910/7282/19 до розгляду на 26.09.2019 р.

У судове засідання 26.09.2019 р. представник відповідача не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач вказує на те, що:

- Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" це суб`єкт господарювання, який займає ключове місце на сучасному зерновому ринку, юридична особа, що забезпечує інтереси держави та населення в системі закупівлі і використання зерна, створення сприятливих умов для інвестування елеваторної, борошномельно-круп`яної і комбікормової промисловості, здійснення експорту зерна за міжурядовими домовленостями. Заявник є учасником ряду державних програм у сфері сільського господарства, зокрема, Меморандуму про взаєморозуміння щодо співпраці в реалізації пріоритетних проектів у галузі сільського господарства, підписаного 28.06.2012 р. між Міністерством аграрної політики та продовольства України та Експортно-імпортним банком Китаю. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 857 від 13 серпня 2012 року про "Питання надання у 2012 році державних гарантій для фінансування проектів у сфері сільського господарства", статті 6 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" було схвалено подане Міністерством аграрної політики та продовольства попереднє техніко-економічне обґрунтування залучення Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" від Експортно-імпортного банку Китаю кредиту під державні гарантії для фінансування проектів у сфері сільського господарства в рамках виконання вимог Меморандуму про взаєморозуміння щодо співпраці в реалізації пріоритетних проектів у галузі сільського господарства, а також погоджено пропозицію Міністерства аграрної політики та продовольства щодо залучення ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" від Експортно-імпортного банку України кредиту під державні гарантії для фінансування проектів. На думку заявника, у разі неможливості відповідачем сплатити заборгованість, яка виникла перед ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України", позивач не зможе виконати свої зобов`язання перед Експортно-імпортним банком Китаю щодо повернення кредитних коштів і сплати відповідних відсотків та потягне за собою невиконання позивачем українсько-китайських домовленостей. При цьому, Експортно-імпортний банк Китаю матиме усі підстави відкликати кредитні кошти, залучені позивачем під державні гарантії уряду України, що призведе не тільки до невиконання міжнародних домовленостей, але й і до негативних фінансово-економічних наслідків для держави в цілому;

- згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного капіталу відповідача становить 50000,00 грн, у зв`язку з чим позивач вважає, що статутний капітал відповідача є недостатнім для гарантування оплати збитків позивача від втрати зерна;

- позивач неодноразово направляв відповідачу письмові вимоги, однак відповідач на вимоги позивача жодним чином не реагував;

- на теперішній час розслідується кримінальне провадження № 0000026 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 285-5, ч. 5 ст. 191 та ч. 4 ст. 190 КК України щодо службових осіб ГК "Агроінвестгруп", до якого входить ТОВ "Березівський елеватор";

- згідно з данними офіційного сайту Державної фіскальної служби України відповідач має податковий борг, у зв`язку з чим відповідно до п. 88.2 ст. 88 Податкового кодексу України у органів державної податкової служби України виникло право податкової застави на майно відповідача.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Так, позивачем не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищевказаних положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі у разі задоволення позову.

Також заявником не надано доказів стосовно адекватності та співмірності вказаного заходу забезпечення позову заявленим вимогам.

Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже посилання скаржника на те, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача є тільки його припущеннями, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Зокрема, позивачем не надано доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на фактичне відчуження чи іншим чином виведення належних йому активів на користь третіх осіб (пошук покупців рухомого та нерухомого майна, пошук покупців корпоративних прав, укладення договорів стосовно відчуження активів тощо).

При цьому, позивачем жодним чином не обґрунтовано необхідність накладення арешту на нерухоме майно відповідача, в той час як позовні вимоги у даній справі стосуються стягнення коштів. Зокрема, позивач не зазначає про відсутність у відповідача коштів у заявленому до стягнення розмірі.

Водночас, значна ціна позову не може слугувати самостійною та достатньою підставою для втручання судом у право власності відповідача.

Також матеріали справи не містять належних доказів вчинення відповідачем умисних дій, які спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів недостатності розміру грошових коштів, що акумулюються на рахунках відповідача, для погашення наявного перед ним боргу, а також не доведено, що майно, яке є у відповідача (у тому числі, грошові кошти) на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язань, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності або перешкоджання законному стягненню спірної грошової суми) причин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 857 від 13.08.2012 р. затверджено Порядок та умови надання у 2012 році державних гарантій для фінансування проектів у сфері сільського господарства, який регулює відносини, пов`язані з наданням відповідно до статті 6 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" державних гарантій для забезпечення виконання зобов`язань за запозиченнями, залученими ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" від Експортно-імпортного банку Китаю під державні гарантії для фінансування проектів у сфері сільського господарства в рамках виконання вимог Меморандуму про взаєморозуміння щодо співпраці в реалізації пріоритетних проектів у галузі сільського господарства (далі - запозичення).

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку та умов надання у 2012 році державних гарантій для фінансування проектів у сфері сільського господарства, забезпеченням виконання зобов`язань позичальника, оціночна вартість якого становить 100 відсотків суми зобов`язань такого позичальника перед Кабінетом Міністрів України як гарантом, є майнові права за контрактами, укладеними в рамках генерального кредитного договору, та право договірного списання коштів з рахунків позичальника, відкритих в обслуговуючому банку в порядку, визначеному законодавством.

Однак, у договорі № 48 від 12.11.2018 р., укладеному між позивачем та відповідачем, відсутнє посилання на укладення його на виконання статті 6 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та постанови Кабінету Міністрів України № 857 від 13.08.2012 р. "Питання надання у 2012 році державних гарантій для фінансування проектів у сфері сільського господарства".

Позивачем не надано доказів пов`язаності цього договору з фінансуванням проектів у сфері сільського господарства в рамках виконання вимог Меморандуму про взаєморозуміння щодо співпраці в реалізації пріоритетних проектів у галузі сільського господарства.

Крім цього, позивачем не надано інформації про розмір податкового боргу, дату його виникнення, а також не доведено, що сам факт існування податкового боргу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Отже позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження відсутності у відповідача необхідної кількості грошових коштів для виконання рішення суду у разі задоволення вимог позивача, а також відсутності будь-якого нерухомого майна (наприклад, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), за рахунок вартості якого може бути погашено борг.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені, відсутні правові підстави для задоволення вказаної заяви про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у у справі № 918/702/18 від 02.04.2019 р., у справі № 902/271/18 від 14.02.2019 р., у справі № 922/2673/18 від 25.02.2019 р., у справі № 902/483/18 від 21.01.2019 р., у справі № 910/16948/18 від 10.05.2019 р.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" та скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 21.06.2019 р. у справі № 910/7282/19.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.

Разом з цим згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.06.2019 р. у справі № 910/7282/19 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 13.11.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

Є.Ю. Пономаренко