Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" листопада 2019 р. м. Рівне Справа №918/647/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді О.Андрійчук, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Україна" (33009, м. Рівне, пров. Робітничий, 5, ідентифікаційний код 37023086) про забезпечення зустрічного позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська продуктова компанія" (33009, м. Рівне, пров. Робітничий, 5, ідентифікаційний код 31383171)

до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Україна" (33009, м. Рівне, пров. Робітничий, 5, ідентифікаційний код 37023086),

до відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (49126, м. Дніпро, б-р. Слави, 45, ідентифікаційний код 34604386)

про визнання договорів поруки припиненими, визнання договорів поставки та договорів поруки недійсними,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Україна" (33009, м. Рівне, пров. Робітничий, 5, ідентифікаційний код 37023086)

до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська продуктова компанія" (33009, м. Рівне, пров. Робітничий, 5, ідентифікаційний код 31383171),

до відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (49126, м. Дніпро, б-р. Слави, 45, ідентифікаційний код 34604386)

про стягнення за поставлений товар за договорами поставки та договорами поруки,

без виклику представників сторін,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ТОВ "Рівненська продуктова компанія" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до ТОВ "ВПК-Україна" (відповідач-1, м. Рівне), ТОВ "Український Рітейл" (відповідач-2, м. Дніпро) про визнання договорів поруки від 12.10.2018 року та від 20.05.2019 року, укладених між ТОВ «ВПК-Україна» та ТОВ «Рівненська продуктова компанія» припиненими, про визнання договорів поставки від 12.10.2018 року та від 20.05.2019 року, укладених між ТОВ «ВПК-Україна» та ТОВ "Український Рітейл", недійними та про визнання договорів поруки від 12.10.2018 року та від 20.05.2019 року, укладених між ТОВ «ВПК-Україна» та ТОВ «Рівненська продуктова компанія», недійсними.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року позовну заяву ТОВ "Рівненська продуктова компанія" залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №918/647/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.10.2019 року.

27.09.2019 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ТОВ "ВПК-Україна" (позивач за зустрічним позовом, відповідач - 1 за первісним позовом) надійшов зустрічний позов до ТОВ "Рівненська продуктова компанія" (відповідач-1 за зустрічним позовом, м. Рівне), ТОВ "Український Рітейл" (відповідач-2 за зустрічним позовом, м. Дніпро) про стягнення з ТОВ «Український Рітейл» на користь ТОВ «ВПК-Україна» боргу за поставлений товар в сумі 1 210 532,89 грн, пені в розмірі 56 935,00 грн, 3% річних в розмірі 5 326,04 грн та інфляційних в розмірі 2 210,75 грн, про солідарне стягнення з ТОВ «Український Рітейл» та ТОВ «Рівненська продуктова компанія» боргу за поставлений товар в сумі 200,00 грн.

Ухвалою суду від 30.09.2019 року зустрічну позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Північно - Західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 року ухвалу Господарського суду Рівненської області від 30.09.2019 у справі №918/647/19 скасовано, справу направлено до Господарського суду Рівненської області для розгляду зі стадії вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом.

Ухвалою суду від 15.11.2019 року зустрічну позовну заяву ТОВ "ВПК-Україна" до ТОВ "Рівненська продуктова компанія", ТОВ "Український Рітейл" про стягнення боргу за поставлений товар згідно з договорами поставки та договорами поруки прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, підготовче засідання призначено на 09.12.2019 року.

27.09.2019 року, тобто одночасно із поданням зустрічної позовної заяви, ТОВ «ВПК-Україна» подано заяву про забезпечення позову, в якій останнє просить суд забезпечити зустрічну позовну заяву шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ "Український Рітейл", а також шляхом заборони вчиняти дії, пов`язані з відчуженням та/або укладенням договорів поруки, застави, іпотеки всім рухомим та нерухомим майном.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення зустрічного позову, встановив таке.

Як вбачається із зустрічної позовної заяви, остання мотивована тим, що 12.10.2018 року між ТОВ «ВПК-Україна» та ТОВ "Український Рітейл" укладено договір поставки № СТМ/121018 (договір), за умовами якого постачальник зобов`язався виготовляти та постачати товар, а покупець - приймати у власність товар та вчасно оплачувати його вартість.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «ВПК-Україна» поставило ТОВ "Український Рітейл" товар на загальну суму 227 750,40 грн, проте відповідач-2 грошові кошти за поставлений товар в повній мірі не сплатив, станом на 25.09.2019 року заборгованість відповідача-2 перед позивачем за вказаним договором становить 70 507,84 грн.

Крім того, ТОВ «ВПК-Україна» нарахувало пеню в розмірі 12 992,43 грн, 2 210,75 грн інфляційних втрат та 1 448,79 грн 3% річних.

12.10.2018 року між ТОВ «ВПК-Україна» та ТОВ «Рівненська продуктова компанія» укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань ТОВ "Український Рітейл", що виникли (виникнуть) з договору поставки № СТМ/121018 від 12.10.2018 року, у сумі не більше 100,00 грн.

20.05.2019 року між ТОВ «ВПК-Україна» та ТОВ «Український Рітейл» укладено договір поставки № 01/19-Г (договір), за умовами якого постачальник зобов`язався постачати товар, а покупець - приймати у власність товар та вчасно оплачувати його вартість.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «ВПК-Україна» поставлено ТОВ "Український Рітейл" товар на загальну суму 1 351 306,09 грн, проте відповідач-2 грошові кошти за поставлений товар в повній мірі не сплатив, станом на 25.09.2019 року заборгованість відповідача-2 перед позивачем за договором становить 1 140 225,05 грн.

Крім того, ТОВ «ВПК-Україна» нарахувало пеню в розмірі 43 942,57 грн та 3 877,25 грн 3% річних.

20.05.2019 року між ТОВ «ВПК-Україна» та ТОВ «Рівненська продуктова компанія» укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань ТОВ "Український Рітейл", що виникли (виникнуть) з договору поставки №01/19-Г від 20.05.2019 року, у сумі не більше 100,00 грн.

Із зустрічної позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог у ній є, зокрема стягнення боргу за договорами поставки (основними зобов`язаннями), боржником (відповідачем) за яким є ТОВ "Український Рітейл".

З метою забезпечення вимог за зустрічною позовною заявою ТОВ "ВПК-Україна" подало заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що ТОВ "Український Рітейл", прийнявши товар за договорами поставок, розрахунків за нього не провів. 20.08.2019 року відповідач-2 надіслав на адресу позивача лист про необхідність забору всієї поставленої продукції та про припинення співпраці без пояснення причин. У мережі інтернет на офіційних сторінках соціальної мережі Фейсбук Служби розвитку рітейлу від 22.08.2019 року міститься інформація про закриття з початку року близько 40 магазинів відповідача-2. Крім того, станом на дату подання вказаної заяви відповідач-2 повернув ТОВ «ВПК-Україна» товар на суму 217 264,40 грн, решта ж товару на суму 1 210 732,89 грн є проданим кінцевим споживачам, гроші відповідачем-2 отримані, однак розрахунків з ТОВ «ВПК-Україна» не проведені. Позивач здійснив аналіз відомостей про відповідача-2, які містяться в публічних джерелах, та виявив таку інформацію: з 01.01.2014 року по 20.08.2019 року по ТОВ «Український Рітейл» міститься 896 записів в Єдиному державному реєстрі судових рішень; з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 179 записів в Єдиному державному реєстрі судових рішень; з 01.01.2019 року по 20.08.2019 року - 530 записів в Єдиному державному реєстрі судових рішень; з 01.08.2019 року по 20.08.2019 року було відкрито 18 судових справ, в яких ТОВ «Український Рітейл» є відповідачем на загальну суму 13 521 363,53 грн. Станом на сьогоднішній день сума позовних вимог по відкритих судових справах перевищує 651 713 467,03 грн, що дорівнює розміру статутного капіталу відповідача-2. На переговорах, які відбулися 28-29.08.2019 року, позивачу запропоновано купити у відповідача-2 транспортні засоби та зробити залік зустрічних вимог по зобов`язаннях. Так позивачу стало відомо про те, що відповідач-2 активно розпродає свої основні засоби. 02.09.2019 року позивач звернувся до РСЦ МВС в Рівненській області із заявою №0601 про надання витягу з реєстру транспортних засобів щодо надання інформації, які транспортні засоби належать відповідачу-2, на яку отримав відповідь, що останньому станом на 02.09.2019 року належало 38 автомобілів. Однак, отримавши від партнерів інформацію про те, що вже і ці автомобілі пропонуються іншим покупцям, а частина із них вже продані, позивач 24.09.2019 року повторно звернувся до РСЦ МВС в Рівненській області із заявою №0619 про надання витягу з реєстру транспортних засобів щодо надання інформації, які транспортні засоби належать відповідачу-2, отримавши відповідь про те, що відповідачу-2 станом на 25.09.2019 року належать 28 автомобілів. Окрім того, 02.09.2019 року ТОВ «Український Рітейл» уклало попередній договір купівлі-продажу автомобілів у кількості 38 шт. Це ті ж автомобілі, що пропонувалися для купівлі позивачу. Вказаний договір, на думку позивача, слугує свідченням бажання і намагання відповідача-2 розпродати все своє майно, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду за позовом ТОВ «ВПК-Україна».

З урахуванням викладеного, позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ "Український Рітейл", а також шляхом заборони ТОВ "Український Рітейл" вчиняти дії, пов`язані з відчуженням та/або укладенням договорів поруки, застави, іпотеки всім рухомим та нерухомим майном.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Однак положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення у контексті положень ст. 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 року у справі № 915/870/18).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Предметом позовних вимог за зустрічним позовом є стягнення грошових коштів, а відтак забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також заборона вчиняти щодо такого майна певні дії, не знаходиться у взаємозв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оскільки накладення арешту на майно, заборона вчиняти щодо такого майна певні дії має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

При цьому позивач за зустрічною позовною заявою не просить суд накласти арешт на грошові кошти відповідача-2.

Отже, вимоги заявника, наведені у заяві про забезпечення позову, щодо накладення арешту на майно відповідача-2 та заборони вчиняти щодо такого майна певні дії, не співмірні із позовними вимогами ТОВ "ВПК-Україна", а відтак підстави для задоволення заяви відсутні.

За ч.ч. 1, 6, 8 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Україна" про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", а також шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" вчиняти дії, пов`язані з відчуженням та/або укладенням договорів поруки, застави, іпотеки всім рухомим та нерухомим майном, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Ухвала підписана 15.11.2019 року.

Суддя О. Андрійчук