ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 916/248/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Колос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Шевчик О. Ю.,

учасників справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекселектромонтаж",

представник позивача -Герус О.О., адвокат (договір від 05.02.2019 №1),

відповідач - Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України,

представники відповідача - Вірта С.О. (довіреність від 04.09.2019 № 65-02/2097), Лещенко Г.В. (довіреність від 23.04.2019 № 65-02/1065),

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекселектромонтаж"

на рішення господарського суду Одеської області від 20.06.2019 (колегія суддів: Оборотова О. Ю. (головуючий), судді Желєзна С. П., Цісельський О. В.)

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 (колегія суддів: Ярош А. І. (головуючий), судді Принцевська Н. М. і Діброва Г. І.)

зі справи № 916/248/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекселектромонтаж" (далі - Товариство)

до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Комітет)

про визнання протиправним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

У зв`язку з перебуванням судді Львова Б.Ю. у відрядженні та судді Селіваненка В.П. на лікарняному склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Витягами з протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.11.2019 та від 12.11.2019, які наявні в матеріалах справи.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 06.11.2019 надійшла заява Товариства про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручити Південно-західному апеляційному господарському суду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 заяву Товариства про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та доручено Південно-західному апеляційному господарському суду забезпечити проведення відеоконференції 12.11.2019 о 12 год. 15 хв. у приміщенні суду за адресою: 651119, м. Одеса, проспект Шевченка, 29 за участю представників Товариства.

Представники учасників справи брали участь у судовому засіданні 12.11.2019 у режимі відеоконференції.

Короткий зміст позовних вимог

Товариство звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комітету про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Комітету від 28.12.2018 № 23-р/к у справі №18-02/2017 (далі - Рішення № 23-р/к).

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення винесено без дослідження усіх обставин, які мають значення, а тому рішення підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Господарським судом Одеської області рішенням від 20.06.2019 у справі № 916/248/19, залишеним без змін Південно-західним апеляційним господарським судом постановою від 10.09.2019, у задоволенні позовних вимог Товариству відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що матеріалами справи у сукупності підтверджена наявність узгоджених дій позивача під час підготовки до торгів проведених публічним акціонерним товариством "Енергетична компанія Одесаобленерго" по предмету закупівлі робіт, які призвели до спотворення результатів торгів, що виключає можливість скасування Рішення № 23-р/к.

Окрім того, судом апеляційної інстанції зазначено про те, що залучення до матеріалів справи копій справи Комітету сприяло повному та всебічному встановленню обставин справи, надало змогу господарському суду перевірити аргументи сторін, їх підставність та обґрунтованість та ухвалити рішення за наслідками повного встановлення обставин справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Товариство, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, подало касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати рішення господарського суду Одеської області від 20.06.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі № 916/248/19 та ухвалити нове рішення про задоволення позовної заяви.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Комітет не подав докази у встановлений судом строк для подачі відзиву, а також не заявляв клопотання про поновлення або продовження цього строку, в той час, як Товариство просило не приймати до розгляду подані відповідачем докази, а відтак суд мав не враховувати при розгляді справи подані Комітетом копії матеріалів справи адміністративної колегії Комітету.

В матеріалах справи відсутня ухвала суду першої інстанції про продовження строку Комітету для подачі доказів у справі, в той час як частина шоста статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачає обов`язкове постановлення ухвали.

Згідно з приписами статті 119 ГПК України можливість продовження чи поновлення процесуального строку за наслідками обговорення судом не передбачена, відтак суд першої інстанції безпідставно відмовив Товариству у задоволенні клопотання про застосування частини восьмої статті 80 ГПК України та прийняв до розгляду подані Комітетом докази, чим порушив принцип змагальності сторін, визначений в статті 13 ГПК України.

Позиція відповідача

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Адміністративною колегією Комітету розпорядженням від 31.08.2017 № 21-рп/к розпочато розгляд справи № 18-02/2017 за ознаками вчинення порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Будмісткомплекс» та Товариством законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів проведених публічним акціонерним товариством «Енергетична компанія Одесаобленерго» по предмету закупівлі робіт: «Будівництво та реконструкція електромереж 0,4 110 кВ».

За результатами збирання та аналізу доказів у справі № 18-02/2017 складено попередні висновки від 20.11.2018 № 18-ПВ.

28.12.2018 адміністративною колегією Комітету було прийнято Рішення №23-р/к по справі №18-02/2017, яким дії Товариства та товариства з обмеженою відповідальністю "Будмісткомплекс" визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, що кваліфікується за пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, які були проведені публічним акціонерним товариством "Енергетична компанія Одесаобленерго" на закупівлю:

будівництво та реконструкція електромереж 0,4 110 кВ 8 лотів [оголошення № 249709 про проведення відкритих торгів опубліковано в інформаційному бюлетені Вісник державних закупівель від 18.12.2015 № 403 (18.12.2015)]. (Будівельно-монтажні роботи з реконструкції КЛ-6-10 кВ, лот №1 (Реконструкція КЛ 6 кВ у Центральному РЕМ)(далі-Торги).

Вказаним Рішенням № 23-р/к було накладено штраф на Товариство у розмірі 68 000,00 грн та на товариство з обмеженою відповідальністю "Будмісткомплекс" у розмірі 68 000,00 грн.

Також судами встановлено, що під час розгляду справи №18-02/2017 адміністративною колегією Комітету було встановлено ряд доказів, які підтверджують антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, тендерів, а саме:

- пов`язаність через фізичних осіб, співробітників та керівників, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 ;

- здійснення господарської діяльності за однією адресою;

- наявність сталих господарських відносин, у зв`язку з чим відповідачі були обізнані з діяльністю один одного та мали можливість доступу та обміну інформацією між ними щодо господарської діяльності, у тому числі щодо участі у торгах;

- засвідчення документів у одного приватного нотаріуса потягом невеликого проміжку часу однією і тією ж довіреною особою;

- використання однакових засобів зв`язку, контактних номерів телефону, електронних поштових адрес;

- синхронність дій у часі, надання довідок державних органів від однієї дати, надання заяв про видачу довідок в один день за послідовними номерами та однією датою, з одним телефонним номером, що не може бути випадковим збігом обставин;

- однакове замінення реквізитів, які не відповідають дійсності, надання довідки про відсутність кредитної заборгованості та про відсутність діючих договорів, які насправді не були видані ПАТ «Укрсоцбанк»;

- спільний обіг документів;

- довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Будмісткомплекс» та Товариства були сформовані на запити одного суб`єкта господарювання - Товариства.

Також судами зазначено, що у судовому засіданні 20.06.2019 судом першої інстанції відмовлено у задоволенні заяви Товариства про застосування положень частини восьмої статті 80 ГПК України, про що зазначено в протоколі судового засідання. Окрім того, судами встановлено, що відзив Комітетом було подано в строки, визначені в ухвалі господарського суду Одеської області від 07.02.2019, водночас у судовому засіданні 01.03.2019 представник відповідача пояснив, що у зв`язку із значним обсягом справи адміністративної колегії Комітету № 18-02/2017 (4 томи) для виготовлення копій відповідачу необхідний додатковий час, судом взято до уваги пояснення відповідача та продовжено строк для надання копій матеріалів справи адміністративної колегії Комітету. Дані обставини підтверджуються аудіозаписом технічної фіксації судового засідання 01.03.2019.

4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

ГПК України:

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

стаття 76:

-належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

стаття 79:

- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;

частина перша, третя, восьма статті 80:

- учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду;

- відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи;

- докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї;

стаття 86:

-суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

частини перша та друга статті 118:

- право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку;

- заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом;

частина друга статті 232:

- процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал;

частина п`ята статті 233:

- ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання;

пункт 1 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

стаття 309:

- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Як убачається із матеріалів касаційної скарги, предметом оскарження за нею є судові рішення в частині прийняття поданих Комітетом доказів та їх врахування при ухваленні судових рішень.

За змістом частини другої статті 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Питання стосовно прийняття доказів, долучених до таких заяв, скарг і документів, суд повинен вирішувати, керуючись положеннями частини восьмої статті 80 ГПК України та зважаючи на поважність причин пропуску строку на подання кожного конкретного доказу.

Про прийняття судом доказів до розгляду суд відповідно до частини другої статті 232 ГПК України має постановити ухвалу.

Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання про що зазначено в частині п`ятій статті 233 ГПК України.

Відтак суд першої інстанції, обговоривши у судовому засіданні 01.03.2019 доводи Комітету про продовження йому строку для подачі доказів, мав постановити ухвалу як окремий документ або занести ухвалу до протоколу судового засідання.

Водночас, оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд як джерелом права керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", де Суд дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема у справі "Устименко проти України", що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії").

Окрім того, "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016)

При цьому частиною другою статті 311 ГПК України, яка визначає підстави для скасування судових рішень, імперативно встановлено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Керуючись вищезазначеним, а також імперативними приписами статті 300 ГПК України щодо меж перегляду справи судом касаційної інстанції, Верховний Суд констатує правильне застосування судами норм матеріального права до спірних правовідносин з урахуванням обставин справи встановлених судами.

Доводи касаційної скарги зводяться до формальних посилань на порушення судами норм процесуального права, які не призвели у даному випадку до прийняття незаконних судових рішень. Тобто відповідач фактично намагається домогтися повторного перегляду справи судом касаційної інстанції з формальних міркувань, що є неприпустимим згідно з нормами чинного процесуального законодавства та не відповідає вищенаведеній практиці Європейського суду з прав людини.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З урахуванням викладеного та меж перегляду справи судом касаційної інстанції касаційна скарга Товариства задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін судові акти попередніх інстанцій, суд покладає на скаржника понесені ним витрати зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекселектромонтаж" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 20.06.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі № 916/248/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос