РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2019Справа № 910/12397/19
Господарський суд міста Києва у складі Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, )

про стягнення 10 705,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 10 705, 05 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничною накладною № 53598363.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов контракту №862/17 від 06.12.2017 щодо термінів доставки вантажу за залізничною накладною № 53598363 у міжнародному сполученні, в зв`язку з чим позивачем нараховано штраф за 3 доби прострочення.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.09.2019 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/12397/19, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначив сторонам строк на подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив.

07.10.2019 відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов, відповідно до якого проти позов заперечує, зазначаючи, що всупереч параграфів 1 та 3 статті 47 СМГС позивачем пред`явлено позов до спливу встановленого 180-денного строку розгляду претензії.

11.10.2019 відповідач подав до суду клопотання про приєднання доказів до справи.

28.10.2019 позивач засобами поштового зв`язку (надіслано 23.10.2019) подав до суду відповідь на відзив, в якій на аргументи відповідача зауважує, що станом на день прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач не надав відповіді на претензію. як і повідомлення про її відхилення та повернення оригіналу залізничної накладної.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не надав.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 між позивачем - ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (продавець за договором) та Компанією "MERTRADE spol s r.o." (покупець) був укладений контракт №862/17, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити Компанії бензол сирий кам`яновугільний марки БС та марки БС-1.

29.12.2018 в межах контракту зі станції Авдіївка на адресу отримувача СВС с.р.о. ВОЯНИ 07672, Словацька республіка - 7672 для фірми ДЕЗА, а.с., станція призначення: ВОЯНИ Словацька республіка ЖСР, пограничні станції переходів: 381104 Ужгород (эксп. ЖСР) 168708 Матьовце (експ. ЖСР), згідно накладної СМГС №53598363 було відправлено вантаж у вагоні (цистерні) № 50194026 УЗ.

10.01.2019 відповідно до відмітки в графі 34 накладної СМГС №53598363 «відмітка про слідування пограничних станцій», вказаний вагон прибув на станцію Ужгород, 11.01.2019 переданий на станцію Матьовце та прибув на станцію призначення ВОЯНИ Словацька республіка ЖСР, переданий одержувачу, про що у графі 27 накладної проставлений календарний штемпель станції ВОЯНИ про прибуття.

07.03.2019 згідно опису вкладення в цінний лист та фіскального чеку, які долучені до справи, позивач надіслав на адресу відповідача претензію № 11/08/49 від 07.03.2019 із викладом обставин перевезення та вимогою відшкодування неустойки за перевищення терміну доставки вантажу, оригінал СМГС №53598363.

Позивач, посилаючись на відсутність відповіді відповідача на претензію та факт перевищення відповідачем терміну доставки вантажу за накладною СМГС №53598363 у вагоні (цистерні) № 50194026 УЗ на 3 доби, заявив вимогу у судовому порядку про стягнення з відповідача 10 705, 05 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Відповідач позов не визнає, стверджує про відсутність у позивача права звернення до суду станом на час відкриття провадження у справі, оскільки строк розгляду претензії не сплинув, що свідчить про відсутність порушених прав позивача.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

В силу приписів статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

За приписами ч. 1 ст. 10 Цивільного кодексу України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України.

Правові відносини щодо перевезення вантажів залізничним транспортом у міжнародному сполученні регулюються Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (далі - УМВС), учасниками якої є як Україна, так і Словацька республіка.

Так, відповідно до § 1 ст. 2 УМВС на умовах даної Угоди здійснюється перевезення вантажів у прямому міжнародному залізничному вантажному сполученні між станціями, вказаними в § 2 ст. 3 за накладними, передбаченими даною Угодою, і лише мережею залізничних доріг учасниць даної Угоди. Дана Угода має обов`язкову силу для залізних доріг, відправників і отримувачів вантажів і діє незалежно від держаної приналежності сторін договору перевезення.

Згідно з положеннями ст. 7 УМВС договір перевезення оформлюється накладною єдиного зразка. Договір перевезення може бути оформлений накладною ЦІМ/УМВС.

Відповідно до §§ 1, 2, 6 ст. 14 УМВС строк доставки визначається на весь шлях прямування (маршрут) вантажу виходячи з наступних норм: для вантажів великої швидкості - строк на відправлення 1 доба, строк на перевезення вантажу дрібною відправкою або у середньотонажному контейнері кожні розпочаті 200 тарифних кілометрів у межах кожної залізної дороги, що бере участь у перевезенні, - 1 доба.

Сплив строку доставки вантажу починається з 0.00 год. дня, наступного за днем, у якому прийняті до перевезення вантаж і накладна. Якщо вантаж прийнятий з попереднім до відправлення зберіганням, то строк доставки починається з 0.00 год. дня, наступного за днем, у який цей вантаж призначено до завантаження. Про день завантаження у накладній повинна буди проставлена відмітка.

Строк на перевезення обраховується за фактично пройденою вантажем відстані між станцією відправлення та станцією призначення.

Строк доставки вважається виконаним, якщо вантаж прибув на станцію призначення до спливу строку доставки і може бути переданий у розпорядження отримувача, про що залізниця повідомляє отримувача. Порядок повідомлення отримувача визначається внутрішніми правилами, що діють на залізниці призначення.

Згідно з положеннями §§ 1, 2 ст. 22 УМВС залізниця, яка прийняла вантаж до перевезення за накладною УМВС, відповідальна за виконання договору перевезення протягом усього шляху слідування (маршруту) вантажу до видачі його на станції призначення.

Параграфом 1 ст. 23 УМВС визначено, що залізниця відповідальна в межах умов, встановлених даним розділом, за порушення строку доставки вантажу за збитки, що виникли внаслідок повної або часткової втрати, нестачі маси, ушкодження, псування або зниження якості вантажу з інших причин за час з моменту прийняття вантажу до перевезення до видачі його на станції призначення.

Приписами ст. 27 УМВС визначений розмір відшкодування за порушення строку доставки вантажу.

Так, відповідно до § 1 ст. 27 УМВС за порушення строку доставки вантажу залізниця сплачує отримувачу штраф, розмір якого визначається виходячи з провізної плати тієї залізниці, яка допустила прострочення, і величини (тривалості) прострочки, що визначається як відношення прострочки (у добах) до загального строку доставки, а саме:

6% провізної плати при простроченні не більше однієї десятої загального строку доставки;

12% провізної плати при простроченні більше однієї десятої, але не більше двох десятих загального строку доставки;

18% провізної плати при простроченні більше двох десятих, але не більше трьох десятих загального строку доставки;

24% провізної плати при простроченні більше трьох десятих, але не більше чотирьох десятих загального строку доставки;

30% провізної плати при простроченні більше чотирьох десятих загального строку доставки.

У тому випадку, коли вантаж одними шляхами прослідував з прострочкою, а іншими - раніше встановленого для них строку, при визначенні тривалості прострочки повинен бути здійснений залік вказаних строків.

Судом встановлено, що відстань перевезення зазначена у графі 38 залізничної накладної № 53576641 та складає 1601 км (1591 км від станції Авдіївка до станції Ужгород + 10 км до станції Вояни). Отже, термін доставки вантажу повинен становити 10 діб, згідно з розрахунком: 1601 км : 200 км = 8,005 = 9 діб + 1 (1 доба на операції, пов`язані з відправленням вантажу) = 10 діб.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, вантаж за залізничною накладною № 53598363 був відправлений 29.12.2018 зі станції Авдіївка ДОН та прибув на станцію призначення Вояни ЖСР лише 11.01.2019. Отже, загальний термін доставки становить 13 діб. Таким чином, судом встановлено, що термін доставки вантажу за договором перевезення - залізничною накладною № 53598363, не дотриманий залізницею (договірним перевізником), перевищення терміну доставки вантажу становить 3 доби, що становить три десяті загального строку доставки (3 доби перевищення строку доставки : 10 діб нормативного строку доставки = 0,3). Відповідачем вказані обставини не спростовано, а тому вимога про стягнення штрафу за вказане порушення заявлена позивачем правомірно.

Дослідивши розрахунок позивача, судом встановлено, що ним вірно застосовано розмір коефіцієнту штрафу за порушення строку доставки вантажу 18%, тому враховуючи розмір провізної плати, яка становить 59 472,50 грн. (графа 49 залізничної накладної), а також розмір штрафу, який підлягає нарахуванню - 18%, стягненню з відповідача підлягає штраф у сумі 10 705,05 грн, що є обґрунтованим.

Матеріали справи свідчать, що направлена позивачем претензія № 11/08/49 від 17.03.2019 про сплату штрафу за порушення терміну перевезення отримана відповідачем відповідно до штампу реєстрації вхідної кореспонденції АТ «Укрзалізниця» 13.03.2019.

Згідно з § 8 ст. 29 УМВС залізниця зобов`язана протягом 180-денного строку з дня звернення з претензією, підтвердженого поштовим штемпелем пункту відправлення або розпискою залізниці про отримання безпосередньо пред`явленої претензії, розглянути цю претензію, надати відповідь особі, що заявила претензію, та при повному або частковому її визнанні сплатити такій особі суму, що належить до сплати.

Враховуючи встановлений Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення строк на розгляд претензії (180 днів), а також день отримання відповідачем претензії № 11/08/49 від 07.03.2019 (13.03.2019) на момент вирішення даного спору такий строк сплив (09.09.2019), проте відповідач доказів задоволення вимог позивача до суду не подав.

Доказів сплати відповідачем суми 10 705,05 грн штрафу суду не надано.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення штрафу в розмірі 10 705,05 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст 86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) 10 705 (десять тисяч сімсот п`ять) грн 05 коп штрафу, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Ярмак