СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" листопада 2019 р. Справа № 922/2758/19

Суддя Фоміна В.О.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Фізичної особи - підприємця Гиренка Олександра Сергійовича про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В. у справі №922/2758/19 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Гиренка Олександра Сергійовича (вх.3118 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2019,постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Смірновою О.В.,

за позовом Фізичної особи-підприємця Гиренка Олександра Сергійовича, м.Куп`янськ, Харківська область

до 1) Виконавчого комітету Куп`янської міської ради, м. Куп`янськ Харківської області,

2) Куп`янського управління державної казначейської служби України Харківської області, м. Куп`янськ Харківської області,

про стягнення 3 935,12 грн

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Фізична особа-підприємець Гиренко Олександр Сергійович, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Куп`янської міської ради та Куп`янського управління державної казначейської служби України Харківської області, в якій просить суд стягнути з місцевого бюджету м.Куп`янська через Куп`янське управління Державної казначейської служби України Харківської області шкоду у загальній сумі 3935,12 грн, мотивуючи свої вимоги незаконними діями та рішеннями Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.09.2019 року у справі №922/2758/19 позовну заяву та додані до неї документи Фізичної особи-підприємця Гиренка Олександра Сергійовича повернуто заявникові без розгляду на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, 07.10.2019 Фізична особа-підприємець Гиренко Олександр Сергійович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 07.10.2019 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2019 у справі №922/2758/19, в якій просить суд:

- надати доступ до суду та поновити процесуальний строк апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 17.09.2019 у справі №922/2758/19, визнавши причини його пропуску поважними;

- встановити нові обставини, дослідити наявні у справі та нові докази і здійснити їх нову оцінку у розрізі доводів апеляційної скарги;

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2019 у справі №922/2758/19 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі;

- розглянути апеляційну скаргу у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та участю сторони позивача, викликавши останнього у судове засідання шляхом направлення смс-повідомлення на мобільний телефон.

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019, для розгляду справи №922/2758/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 поновлено Фізичній особі-підприємцю Гиренку Олександру Сергійовичу пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2019 у справі №922/2758/19; відкрито апеляційне провадження у справі №922/2758/19 та встановлено учасникам справи строк до 30.10.2019 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншій стороні у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2019 призначено розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Гиренка Олександра Сергійовича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.09.2019 у справі №922/2758/19 на 13.11.2019.

До початку судового засідання 13.11.2019 Фізична особа - підприємець Гиренко О.С. звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про відвід суддям Східного апеляційного господарського суду Черноті Л.Ф., Білецькій А.М., Гребенюк Н.В. у справі №922/2758/19 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на наявність обставин, що, на думку заявника, свідчать про порушення порядку визначення складу суду для розгляду даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 визнано необґрунтованим відвід б/н від 11.11.2019, заявлений Фізичною особою-підприємцем Гиренком Олександром Сергійовичем суддям Східного апеляційного господарського суду, головуючому судді Черноті Л.Ф., судді Білецькій А.М., судді Гребенюк Н.В. від розгляду справи № 922/2758/19. Зупинено провадження у справі №922/2758/19 для вирішення питання про відвід колегії суддів у порядку, визначеному ст.39 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019, для вирішення питання про відвід визначено суддю Фоміну В.О.

Розглянувши заяву ФОП Гиренка О.С. про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено таке: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Згідно із частиною 1, 3 статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010, №2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частини друга, третя статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

За положеннями частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частин 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Надаючи оцінку доводам заявника, колегія суддів зазначає, що вони не містять належних і допустимих посилань, у розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України, з якими законодавець пов`язує можливість відводу судді (суддів) від розгляду справи. Проаналізувавши доводи заяви про відвід судді, слід відмітити, що вони зводяться до незгоди заявника з порядком визначення судді для розгляду даної справи.

Так, в обґрунтування наявності підстав для відводу суддям Східного апеляційного господарського суду Черноті Л.Ф., Білецькій А.М., Гребенюк Н.В. у справі №922/2758/19 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, заявник посилається на порушення порядку визначення складу суду для розгляду даної справи, оскільки положеннями ГПК України не передбачено порядок визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, а також відсутній затверджений Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України після консультацій з Радою Суддів України порядок (автоматизованого чи іншого) визначення складу суду для розгляду конкретної справ.

Однак вказані твердження не узгоджуються зі змістом нормативно-правових актів, якими врегульовано питання визначення складу суду та підстави для відводу суддів.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині 2 статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом (ч. 16 ст. 32 ГПК України).

Протокол має містити такі відомості: 1) дата, час початку та закінчення автоматизованого розподілу; 2) номер судової справи, категорія та коефіцієнт її складності, ім`я (найменування) учасників справи; 3) інформація про визначення списку суддів для участі (підстави, за яких судді не беруть участі) в автоматизованому розподілі; інформація про визначення судді, судді-доповідача; 4) підстави здійснення автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу); 5) прізвище, ініціали та посада уповноваженої особи апарату суду, відповідальної за здійснення автоматизованого розподілу судових справ (ч. 17 ст. 32 ГПК України).

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

02.03.2018 рішенням Ради суддів України №17, на яке посилається заявник, на виконання пункту 9 параграфу 2 Прикінцевих положень Розділу VІІ Перехідних положень Закону №2147-VIII від 03.10.2017 було внесено зміни до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи і відповідності із цим Законом, виклавши Положення у новій редакції.

Однак, встановлено, що Положення про автоматизовану систему документообігу суду у затвердженій рішенням Ради суддів України від 02.03.2018 редакції набирає чинності, зокрема, розділ VIII "Автоматизований розподіл судових справ між суддями" (на який посилається заявник), для судів, підключених до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи - з наступного дня після такого підключення.

До підключення до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи, в судах застосовуються норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 15.09.2016, та Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджені рішенням зборів суддів відповідного суду; повністю зберігаються повноваження зборів суддів щодо здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, у тому числі щодо в частині затвердження засад використання автоматизованої системи документообігу суду.

Нормами цього Положеннями визначено, що модулем автоматизованого розподілу є централізований модуль, що забезпечує об`єктивний та неупереджений автоматизований розподіл судових справ у судах загальної юрисдикції між суддями з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та у хронологічному порядку надходження судових справ; об`єктивне та неупереджене визначення присяжних у судах загальної юрисдикції у порядку черговості, з урахуванням граничних меж їх зайнятості та в хронологічному порядку надходження судових справ.

Наказом Державної судової адміністрації України №339 від 02.07.2018 "Про затвердження Графіку підключення судів України до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем автоматизованої системи розподілу суду" затверджено такий Графік.

1 грудня 2018 року в газеті "Голос України" та на офіційному веб-порталі "Судова влада України" Державна судова адміністрація України оголосила про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Однак, рішенням Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 №624/0/15-19 вирішено повернути Державній судовій адміністрації України проект Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему на доопрацювання.

На виконання вказаного рішення Державною судовою адміністрацією України 01.03.2019 було опубліковано оголошення в газеті "Голос України" про відкликання оголошення опублікованого 01.12.2018 №229 (6984) щодо створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

На даний час в Східному апеляційному господарському суді не запроваджено функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи; суд не підключено до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем автоматизованої системи розподілу суду.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що порядок автоматизованого розподілу судових справ в Східному апеляційному господарському суді здійснюється у відповідності до вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 15.09.2016), як це передбачено законодавством, та Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Східному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Східного апеляційного господарського суду №3 від 15.02.2019, які були прийняті з метою введення в дію змін, унесених до процесуального законодавства, приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (зі змінами та доповненнями) у відповідність із нормами процесуального законодавства, і діють до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 2.3.1 (в редакції від 15.09.2016) Положення розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Згідно з пунктом 2.3.2 Положення визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); повторного автоматизованого розподілу судових справ. Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Відповідно до пункту 2.3.23 Положення, якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді визначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності).

Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності).

Якщо збори суддів визначили склади постійно-діючих колегій, то автоматизована система визначає склад колегії з числа суддів основного складу.

У разі неможливості визначити необхідну кількість суддів з числа суддів основного складу, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа резервних суддів даної колегії.

У разі неможливості визначити склад колегії з числа суддів основного складу та резервних суддів, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності)."

Згідно з підпунктом 2.3.31 Положення результатом автоматизованого розподілу судових справ є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду (додаток 1), що автоматично створюється автоматизованою системою. Доступ для коригування протоколу та звіту щодо автоматизованого розподілу судової справи між суддями автоматично блокується автоматизованою системою.

Враховуючи норми Положення, судді не мають відношення до процедури здійснення розподілу судових справ і не наділені жодними засобами впливу на процес їх розподілу.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Тобто, законодавець передбачив формування колегії суддів для розгляду справ у апеляційному суді виключно автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності.

Отже, судді не мають жодного відношення до формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини з даного питання зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію … окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 у справі №К2/107-12/13, в ухвалах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/2441/15, від 15.05.2018 у справі № 904/1237/17, від 05.09.2019 у справі № 914/3703/15 тощо.

Таким чином, будь-які зауваження учасників процесу щодо процедури автоматизованого розподілу конкретної судової справи та/або щодо сформованого за наслідками її проведення звіту, не можуть слугувати самостійною підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів у неупередженості чи об`єктивності судді, за умови відсутності у заявника доказів на користь протилежного (Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 19.02.2018 у справі №800/459/17).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що для розгляду цієї справи правильно сформовано судову колегію, з огляду на таке.

15.02.2019 рішенням зборів суддів Східного апеляційного господарського суду №3 затверджено Тимчасові засади використання автоматизованої системи документообігу суду у Східному апеляційному господарському суді.

Тимчасові засади використання автоматизованої системи документообігу суду у Східному апеляційному господарському суді (далі - Засади) вводяться з метою введення в дію змін, унесених до процесуального законодавства, приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами та доповненнями) у відповідність із нормами процесуального законодавства, і діють до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (п.1 Засад).

Згідно з пунктом 2 цих Засад у Східному апеляційному господарському суді діють три судові палати (перша, друга та третя), які мають основний склад постійних колегій з резервними суддями, а саме: до складу судової колегії №11 третьої судової палати входять суддя Зубченко І.В., суддя Радіонова О.О., суддя Чернота Л.Ф. (основний склад), а також визначено резервних суддів: суддя Пушай В.І. та суддя Стойка О.В.

Рішенням № 7 зборів суддів Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 внесено зміни до пункту 2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Східному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів №3 від 15.02.2019 (з урахуванням змін, внесених рішеннями №5 від 21.05.2019, №6 від 08.07.2019), викладено підрозділ «Третя судова палата» у новій редакції. Зокрема, визначено резервний склад судової колегії №11 третьої судової палати: суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є.

Таке формування складу постійних колегій та визначення резервних суддів передбачено частинами 3, 10 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду; для кожної постійної колегії суддів збори суддів відповідного суду визначають резервних суддів строком на один рік.

Окрім того, відповідно до пункту 5.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Східному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2019 №3, у разі тимчасової відсутності судді (відпустка, відрядження, тощо):

5.2.2. тривалістю від 5 до 14 (включно) календарних днів, не розподіляються щодо такого судді судові справи, що надійшли за 5 робочих днів до початку вказаної події.

Кожного дня в суді формується табель обліку використання робочого часу суддів Східного апеляційного господарського суду, в якому відображаються відомості, зокрема, щодо знаходження суддів на лікарняному або у відпустці. Відповідні відомості на підставі табелю обліку використання робочого часу суддів Східного апеляційного господарського суду автоматично вносяться уповноваженою особою апарату суду до системи, яка провадить автоматизований розподіл судових справ.

Зі звіту про автоматизований розподіл вбачається, що з автоматизованого розподілу виключено суддю Радіонову О.О. (табель: хвороба), суддю Зубченко І.В. (табель: згідно з рішенням зборів суддів).

З огляду на те, що на момент автоматизованого розподілу справи №922/2758/19 Рішенням зборів суддів Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2019 № 3 було затверджено Засади (з урахуванням змін та доповнень), якими визначено персональний склад постійних колегій суддів та резервних суддів, враховуючи, що суддя Білецька А.М. та суддя Гребенюк Н.В. входять до складу резервних суддів судової колегії №11, до якої входить суддя-доповідач (головуючий суддя) визначений у даній справі Чернота Л. Ф. , то у відповідності до частини 10 статті 32 ГПК України, пункту 2.3.23 автоматизованою системою визначено склад колегії з числа резервних суддів даної колегії.

Відтак, суд відхиляє викладені у заяві доводи про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., оскільки заявником на доведено наявність обставин щодо порушення порядку визначення складу суду для розгляду справи (пункт 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України), та із матеріалів справи таких порушень не вбачається.

Будь-яких інших доказів упередженості колегії суддів для цілей відводу заявником не надано.

Окрім того, безпідставними є посилання заявника на те, що апеляційним господарським судом надаються переваги перевізнику, на користь якого, на його думку, вчиняються протиправні дії органами місцевого самоврядування. На підтвердження своїх доводів заявник посилається на розгляд судом апеляційної інстанції справ № 922/1616/17 (головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В.), № 922/278/18 (головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.).

Зокрема, заявник вказує на те, що під час розгляду справи №922/1616/17, в якій приймали участь судді: Білецька А.М., Гребенюк Н.В., було з необґрунтованих підстав оголошено перерви у судових засіданнях.

Поряд з цим, частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України чітко визначено, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши заявлені у заяві підстави для відводу суддям, суд встановив, що вони зводяться виключно до незгоди заявника з процесуальними діями колегії суддів щодо оголошення перерви під час розгляду справи № 922/1616/17, тоді як законодавцем визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу.

Доказів, які б вказували на будь-яку (пряму чи побічну) заінтересованість колегії суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В., у результатах розгляду даної справи матеріали справи не містять.

Такі факти суду невідомі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з приписів статей 38, 39 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим та обґрунтованим. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на те, що вмотивованих фактів та підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, заявником не наведено, а із матеріалів справи таких не вбачається, заява про відвід колегії суддів: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В. задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статями 35 38-39, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Гиренка Олександра Сергійовича про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В. у справі №922/2758/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фоміна