15.11.2019Справа № 910/8593/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали справи № 910/8593/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Здраво"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж"
про відшкодування збитків у розмірі 236 492,18 грн.
Представники сторін: без виклику
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Здраво" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж" (далі - відповідач) про відшкодування збитків у розмірі 236 492,18 грн, з яких: 177 449,00 грн. внаслідок втрати чотирьох місць вантажу, 49 704,80 грн. безпідставно сплачена плата за перевезення чотирьох місць вантажу, 2 206,04 грн. 3 % річних, 7 133,18 грн. інфляційних втрат.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за Договором транспортного експедирування № 1496 від 12.11.2015 в частині збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 року у справі № 910/8593/19 позовні вимоги позивача задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Здраво" 177 449,00 грн. збитків, 49 704,80 грн. безпідставно сплаченої плати за перевезення 4 місць вантажу, 2 206,04 грн. 3 % річних, 6 849,00 грн. інфляційних втрат, 3 543,13 грн. судового збору.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

16.04.2015 року між позивачем (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Анте" (фірма) укладено договір про надання юридичної допомоги № 1/2015 (надалі - договір), відповідно до п. 2. якого, відповідно до умов якого клієнт замовляє у фірми послуги відповідно до умов цього договору та інших домовленостей сторін та зобов`язується їх оплачувати, а фірма зобов`язується надавати такі послуги клієнту належним чином.

Відповідно до пунктів 2, 3 додаткового договору № 5/19 до договору про надання юридичної допомоги № 1/2015 від 16.04.2019 клієнт та фірма узгодили, що вартість вартість підготовки позову розраховується за ставкою 2 900 грн. Для надання послуг фірма залучатиме адвоката Сторонського Р.Я. свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю № 4141/10 від 19.05.2010.

Наявним в матеріалах свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4141/10 від 19.05.2010 року підтверджується, що Сторонський Р.Я. є адвокатом.

05.11.2019 року між фірмою та клієнтом складено акт наданих послуг № 71, відповідно до якого вартість послуг виконавця за цим актом складає 29 580,00 грн. із ПДВ.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Анте" виставлено позивачу рахунок № 19-082 від 01.11.2019, який містив у тому числі вартість послуг за подання позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж" у розмірі 24 650,00 грн. без ПДВ.

Згідно платіжного доручення № 54482789 від 04.11.2019 року позивач згідно договору перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю "Анте" кошти в сумі 239 920,00 грн. з призначенням платежу оплата за юридичні послуги згідно рахунку № 19-082 від 01.11.2019.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, чинним законодавством не заборонено права суду присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, за рахунок іншої сторони адвокатські витрати у меншому розмірі, який погоджений у договорі між адвокатом та його клієнтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі (29 580,00 грн.) не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та буде становити надмірний тягар для відповідача.

А тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає за необхідне заяву про розподіл судових витрат задовольнити частково та зменшити розмір судових витрат понесених позивачем у суді першої інстанції та визначити їх розмір, який підлягає відшкодуванню відповідачем у сумі 10 000,00 грн. В іншій частині заяви відмовити.

Оскільки в рішенні не було вирішено питання щодо розподілу цих витрат, керуючись статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі № 910/8593/19.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Здраво" щодо розміру судових витрат задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж" (04205, м. Київ, проспект Оболонський, будинок 35, ідентифікаційний код 36698701) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Здраво" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, будинок 54/19, літ. А ідентифікаційний код 34603398) 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на надання правничої допомоги.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання 15.11.2019

Суддя С. В. Стасюк