ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року м.Дніпро Справа № 908/6214/14

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чус О.В., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу компанії "Klioril Consulting Ltd" на рішення господарського суду Запорізької області від 24.07.2019 (повний текст рішення складено 05.08.2019, суддя Горохов І.С.) у справі

за позовом компанії "Lorley Investments Limited", Annis Komninis, Nicosia, Cyprus

до відповідача компанії "Klioril Consulting Ltd", Archiepiskopou Makariou, Limassol, Cyprus)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Амстор", м.Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" від 17.12.2009

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

Компанія "Lorley Investments Limited" звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до компанії "Klioril Consulting Ltd", в якому просила визнати недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" від 17.12.2009.

В обґрунтування позовних вимог компанія "Lorley Investments Limited" посилається на те, що внаслідок укладення компанією "Lorley Investments Limited" та компанією "Klioril Consulting Ltd" договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Амстор" від 17.12.2009 загальний розмір частки, що належить компанії "Lorley Investments Limited" в статутному капіталі ТОВ "Амстор", зменшився з 24,23615% до 11,5547% (з урахуванням виправленої позивачем помилки у позові). Договір укладено з перевищенням повноважень представника Решетняк О.А. , яка діяла від імені компанії "Lorley Investments Limited" на підставі довіреності від 22.07.2009, оскільки відповідно до вказаної довіреності вона не уповноважувалась на відчуження частини частки в статутному капіталі ТОВ "Амстор", що належить Компанії "Lorley Investments Limited". При цьому позивач звернув увагу, що представником Решетняк О.А . відчужено частку Компанії "Lorley Investments Limited" за ціною 100,00 доларів США при номінальній вартості вказаної частки 8 186 636,43 грн, що еквівалентно 1027155,71 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 17.12.2009. При цьому матеріально-правовою підставою зазначено статті 16, 92, 203, 215, 237, 241 Цивільного кодексу України, статтю 20 Господарського кодексу України.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.07.2019 у даній справі позов задоволено у повному обсязі; визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» від 17.12.2009, укладений між компанією «Lorley Investments Limited» в особі довіреної особи Решетняк Оксани Анатоліївни та компанією "Klioril Consulting Ltd". Стягнуто з компанії "Klioril Consulting Ltd" на користь компанії «Lorley Investments Limited» судовий збір у розмірі 1 218,00 грн.

Зазначене рішення мотивовано посиланням на те, що договір купівлі-продажу від 17.12.2009 був підписаний від імені компанії «Lorley Investments Limited» особою, яка не була уповноважена на вчинення вказаних дій, тобто, з порушенням норм закону та без наступного схвалення юридичною особою правочину.

Твердження відповідача щодо обізнаності представника позивача про укладення спірного договору 17.12.2009 та участь цього представника у загальних зборах товариства, не підтверджує обізнаності позивача як юридичної особи про відчуження частини належної йому частки на користь відповідача та укладення спірного договору купівлі-продажу.

2.Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із згаданим рішенням компанія "Klioril Consulting Ltd" звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник вважає, що відступлення учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) у статутному капіталі товариства на користь іншого (інших) учасників товариства має наслідком зміну часток учасників у статутному капіталі товариства та внесення відповідних змін до статуту товариства, оскільки в силу положень частини 1 статті 143 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 51 закону України «Про господарські товариства», які станом на 17.12.2009 встановлювали вимоги щодо змісту установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю, статут товариства з обмеженою відповідальністю повинен містити відомості про розмір часток кожного з учасників товариства.

Право участі у ТОВ або ТДВ є особовим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв`язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається.

Право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства.

На думку апелянта, статут товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", затверджений протоколом загальних зборів учасників товариства №45 від 17.12.2009, прийнятий на підставі оскаржуваного правочину, є безумовним доказом схвалення компанією «Lorley Investments Limited» цього оскаржуваного правочину.

Отже навіть при відсутності у Решетняк O.A. повноважень на підписання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", зазначений представник мав достатній обсяг повноважень задля того, щоб від імені компанії затвердити на загальних зборах учасників новий розподіл часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", та підписати статут цього товариства у новій редакції. Зазначеними діями ні Решетняк O.A. , а компанія «Lorley Investments Limited» ухвалила договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", підписаний Решетняк O.A .

При винесенні рішення суд в загалі не дав оцінки протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" від 17.12.2009, Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", затвердженого цими загальними зборами, як доказам схвалення договору купівлі-продажу від 17.12.2009.

Зазначивши, що відсутня оплата та акт приймання-передачі частки, як докази ухвалення спірного правочину, суд не звернув увагу на те, що предметом купівлі-продажу були корпоративні права, перехід права власності за якими регламентується спеціальними нормами, які не передбачають підписання акту приймання-передачі, проте визначають, що для набуття прав учасника не достатньо лише відповідного договору купівлі - продажу. Необхідної умовою набуття корпоративних прав є внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців. В свою чергу внесення таких даних здійснюється лише на підставі відповідного протоколу та Статуту.

Скаржник вважає, що позивачем без поважних причин пропущений строк позовної давності, та заявив про застосування судом строків позовної давності, передбачених Цивільним кодексом України.

Матеріали справи містять протоколи загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", відповідно до яких вбачається, що представник компанії «Lorley Investments Limited» регулярно приймав участь у загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" та голосував по питаннях порядку денного саме з часткою, яка залишилась у компаніях після укладення спірного договору, - 11,5547%. При цьому представником Компанії «Lorley Investments Limited» з 16.06.2010 був Коробков В.В. , чиї повноваження позивачем не оспорювались.

Отже станом на грудень 2014 року минуло більше З років з моменту коли позивач дізнався або міг дізнатися про укладення спірного правочину.

Аналіз частини п`ятої ст.12, частин першої та третьої ст.92, частини другої та третьої ст.237 Цивільного кодексу України, частини першої ст.58, частини третьої ст.60 Закону України "Про господарські товариства" свідчить, що представник, який діє на підставі довіреності виступає в цивільних та інших правовідносинах, не від власного імені, а від імені довірителя. Учасником правовідносин є особа, яка уповноважила представника, але не сам представник.

17.12.2009 саме компанія «Lorley Investments Limited», а не Решетняк O.A. підписала протокол загальних зборів учасників та статут товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", затвердивши таким чином перерозподіл часток і створивши підстави для здійснення державної реєстрації відповідних змін щодо складу учасників товариства, які були внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Проте в порушення чинного законодавства суд не застосував до правовідносин щодо представництва Решетняк O.A. інтересів позивача на загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" та вчинення нею юридично значимих дій щодо підписання Статуту товариства положення частини п`ятої статті 12 та частини другої статті 237 Цивільного кодексу України.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Амстор" подано відзив на апеляційну скаргу, в якій заявник просить апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених в апеляційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор".

У відзиві на апеляційну скаргу компанія «Lorley Investments Limited» зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та не підлягає задоволенню. Рішення господарського суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для його скасування.

Позивач зазначає, що Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 у цій справі встановлені та визнані доведеними обставини, що були встановлені у рішеннях судів попередніх інстанцій, щодо укладення оспорюваного договору представником позивача з перевищенням повноважень, відсутності наступного схвалення такого правочину позивачем і, як наслідок, порушення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, та наявності підстав для визнання оспорюваного договору недійсним.

Повторне встановлення обставин, які вже були встановлені і визнані доведеними судом касаційної інстанції, під час нового розгляду справи, рішення у якій скасовано виключно з підстав неповного з`ясування обставин в частині наявності підстав для застосування строку позовної давності, не відповідає завданню господарського судочинства, порушує гарантоване Конвенцією право особи на розгляд її справи упродовж розумного строку та є несправедливим.

Передання справи на новий розгляд саме у зв`язку з не з`ясуванням обставин спливу строку позовної давності свідчить про наявність порушеного права позивача та наявність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним внаслідок його вчинення з перевищенням повноважень без наступного схвалення.

Доводи апелянта щодо неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, зводяться до не з`ясування судом наявності обставин наступного схвалення оспорюваного договору, укладеного представником позивача з перевищенням повноважень.

Втім, з огляду на те, що обставина відсутності схвалення оспорюваного договору вже встановлена та визнана доведеною Верховним Судом, такі доводи апеляційної скарги є недоречними та безпідставними.

Участь представників позивача у загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" у 2010-2013 роках та наявність їхніх підписів на протоколах і статутах не є доказом обізнаності позивача як юридичної особи про відчуження належної йому частини частки внаслідок наявності в протоколах і статутах відомостей про зменшений розмір частки позивача у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор".

Крім того, обставини наявності в протоколах загальних зборах учасників і статутах товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" відомостей про зменшений розмір частки позивача не дають підстав для висновку про те, що позивач міг знати про вибуття з його власності частини частки: безпосередньо на користь відповідача; саме у такий спосіб (шляхом укладання договору купівлі-продажу); на умовах та за ціною, визначених договором.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.08.2019 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Пархоменко Н.В., суддів Чередка А.Є., Коваль Л.А.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.08.2019 №1563/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача Пархоменко Н.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Кузнецова В.О., суддів Чередка А.Є., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2019 заяви суддів Коваль Л.А. та Чередко А.Є. про самовідвід у справі №908/6214/14 задоволено; справу передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату суду від 02.09.2019 №1655/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із задоволенням заява про самовідвід суддів Чередка А.Є., Коваль Л.А.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2019 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Кузнецова В.О., суддів Вечірка І.О., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 15.10.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 задоволено клопотання компанії "Lorley Investments Limited" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

15.10.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 31.10.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2019 задоволено клопотання компанії "Lorley Investments Limited" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2019, у зв`язку з відрядженням судді Вечірка І.О., розгляд справи відкладено до 07.11.2019, задоволено клопотання компанії "Lorley Investments Limited" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

07.11.2019 у судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи-1.

Третя особа-2 - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, наданими йому процесуальним правом не скористався та не забезпечив в судове засідання явку повноважного представника, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника третьої особи-2.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Відповідно до п. 7.7 статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства № 27 від 29.08.2008, зареєстрованого Державним реєстратором Виконавчого комітету Донецької міської ради 08.10.2008, компанія "Lorley Investments Limited" було учасником товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" з часткою у статутному капіталі у розмірі 15645917,57 грн., що складає 24,2361 % статутного капіталу ТОВ "Амстор" та 242361 голосів.

Компанією "Lorley Investments Limited" (продавцем), в особі довіреної особи Решетняк Оксани Анатоліївни , яка діяла на підставі довіреності від 22.07.2009, та компанією "Klioril Consulting Ltd" (покупцем), в особі довіреної особи Трубачова Олександра Леонідовича , який діяв на підставі довіреності від 10.08.2009, 17 грудня 2009 року у місті Донецьку, Україна, на підставі протоколу Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" № 45 від 17.12.2009, укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору продавець продав покупцеві частину частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", у розмірі 8 186 636,43 грн, що складає 12,6814 % статутного капіталу товариства (надалі - частка), а покупець купив цю частину частки та сплатив за неї грошову суму у розмірі та в порядку, визначених договором.

Згідно з п.2.1 договору право власності на частину частки до покупця переходить з дня державної реєстрації змін до статуту товариства, що пов`язані з відчуженням частини частки у статутному капіталі товариства за цим договором.

Пунктом 2.2 договору визначено, що з дня переходу до покупця права на частину частки у статутному капіталі товариства до останнього переходять всі права та обов`язки продавця, як учасника товариства.

Відповідно до п.3.1 договору продаж частини частки за погодженням сторін вчинюється за 100 (сто) доларів США.

Покупець зобов`язується сплатити продавцеві вартість частки в термін до 17.12.2010 (п. 3.2 договору).

Питання наявності або відсутності необхідного обсягу повноважень у представника Компанії "Lorley Investments Limited" Решетняк Оксани Анатоліївни, яка діяла на підставі довіреності від 22.07.2009, для дій, пов`язаних з розпорядженням часткою у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" були предметом розгляду у справі № 905/1994/14.

Під час розгляду справи № 905/1994/14 судами встановлено, що Решетняк Оксана Анатоліївна , відповідно до наданих їй вказаною довіреністю повноважень, не уповноважувалася на відчуження частини частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", що належить компанії "Lorley Investments Limited".

Посилаючись на відсутність повноважень у представника Решетняк О.А. , яка діяла від імені Компанії "Lorley Investments Limited" на підставі довіреності від 22.07.2009, на відчуження частини частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", що належить Компанії "Lorley Investments Limited", а також на відсутність волевиявлення позивача на укладення договору та наступного його схвалення, компанія звернулася з позовом про захист свого порушеного права та вважає договір таким, що підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для частково задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога компанії "Lorley Investments Limited" до компанії "Klioril Consulting Ltd" про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" від 17.12.2009, укладений між компанією "Lorley Investments Limited" та компанією "Klioril Consulting Ltd".

За приписами ст.20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно із частиною 1 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статтею 241 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Перевищення повноважень це довільне збільшення представником обсягу права на здійснення правочинів, який встановлено вказівками особи, яку представляють, або нормами права. При перевищенні повноважень представник зі своєї ініціативи розширює межі наданого йому повноваження, не погодивши такий відступ з особою, яку він представляє.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Визначальним у вчиненні дій щодо схвалення правочину, вчиненого з перевищенням повноважень, є зміст таких дій, оскільки вони мають свідчити про прийняття правочину до виконання. Очевидно також, що таке схвалення повинно бути до прийняття рішення у справі про визнання правочину недійсним.

В обґрунтування заявленої вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ "Амстор" позивач посилається на те, що він є недійсним з огляду недодержання його сторонами частин 1-3 ст. 203 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення спірного договору 17.12.2009) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно ч.3 ст.237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що спірний договір від імені продавця - компанії "Lorley Investments Limited" укладено представником Решетняк О.А., яка діяла на підставі довіреності від 22.07.2009.

Питання наявності або відсутності необхідного обсягу повноважень у представника позивача Решетняк О .А ., яка діяла на підставі довіреності від 22.07.2009, для дій, пов`язаних з розпорядженням часткою у статутному капіталі ТОВ "Амстор" досліджувалось господарськими судами трьох інстанцій під час розгляду справи № 905/1994/14.

Так, постановою Вищого господарського суду України від 23.07.2014 у справі № 905/1994/14 встановлено, що Решетняк О.А. , відповідно до наданих їй вказаною довіреністю повноважень, не уповноважувалася на відчуження частини частки в статутному капіталі ТОВ "Амстор", що належить компанії "Lorley Investments Limited".

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, Решетняк Оксана Анатоліївна , відповідно до довіреності, виданої їй Компанією "Lorley Investments Limited", була уповноважена представляти інтереси Компанії (ПК "Lorley Investments Limited") як засновника (учасника) товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" (компанія), створеного на території України у відповідності до законодавства України. Задля цього довірена особа вповноважується:

1. Підписувати засновницькі документи, зміни і доповнення до них.

2. Приймати участь в управлінні Компанією, включаючи голосування на загальних зборах її учасників.

3. Підписувати рішення (звіти) загальних зборів учасників та інші документи керівних органів Компанії.

4. Підписувати угоди купівлі-продажу, контракти, заяви та інші документи про придбання або відчуження акцій Компанії.

5. Вживати всіх заходів, що вважаються необхідними чи потрібними у термінах чинного законодавства стосовно компанії і, зокрема, у зв`язку з її бізнесовою діяльністю, та, з огляду на це, підписувати і подавати такі документи до всіх компетентних органів, виконувати і, у разі необхідності, надавати письмові зобов`язання;

6. Бути чинним і законним представником з метою вчинення усіх та будь-яких дій стосовно компанії.

При цьому, у вказаній довіреності терміном "Компанія" (з великої літери) позначається позивач - ПК "Lorley Investments Limited", а терміном "компанія" (з маленької літери) позначається Товариство з обмеженою відповідальністю "Амстор".

Таким чином, повноваження Решетняк Оксани Анатоліївни , як представника приватної Компанії "Lorley Investments Limited" стосовно товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", визначені в пунктах 5 та 6 довіреності. Одночасно, іншими пунктами довіреності визначені повноваження Решетняк Оксани Анатоліївни стосовно Приватної Компанії "Lorley Investments Limited". Пунктом 4 довіреності Решетняк О.А. було надано повноваження здійснювати відчуження (придбання) акцій Приватної Компанії "Lorley Investments Limited", що кореспондується із розділом статуту вказаної Компанії "Покупка акцій", а також приймати участь в управлінні Компанії (пункт 2 довіреності).

Судами встановлено, що Решетняк Оксана Анатоліївна , відповідно до наданих їй вказаною довіреністю повноважень, не уповноважувалася на відчуження частини частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", що належить Компанії "Lorley Investments Limited".

Згідно із частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини відсутності повноважень у Решетняк Оксани Анатоліївни , яка діяла від імені Компанії "Lorley Investments Limited" на підставі довіреності від 22.07.2009, на укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" від 17.12.2009, не потребують повторного доведення при розгляді даної справи.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України).

При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 Цивільного кодексу України).

Стосовно правочину, то його юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не викликаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства.

Статтею 241 ЦК України визначено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Перевищення повноважень це довільне збільшення представником обсягу права на здійснення правочинів, який встановлено вказівками особи, яку представляють, або нормами права. При перевищенні повноважень представник зі своєї ініціативи розширює межі наданого йому повноваження, не погодивши такий відступ з особою, яку він представляє.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст.241 Цивільного кодексу України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Визначальним у вчиненні дій щодо схвалення правочину, вчиненого з перевищенням повноважень, є зміст таких дій, оскільки вони мають свідчити про прийняття правочину до виконання. Очевидно також, що таке схвалення повинно бути до прийняття рішення у справі про визнання правочину недійсним.

Під час перегляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.2018 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 (постанова від 02.04.2019), судом касаційної інстанції зазначено, що судами попередніх інстанцій встановлено, що укладення оспорюваного договору зі сторони Компанії "Lorley Investments Limited" представником Решетняк Оксаною Анатоліївною з перевищенням повноважень відбулося за відсутності наступного схвалення такого правочину юридичною особою, що є підставою для визнання договору недійсним. З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає обґрунтованими висновки судів про порушене право Компанії "Lorley Investments Limited", за захистом якого той звернувся до суду, та наявність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним.

Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта щодо наявності доказів схвалення договору купівлі-продажу від 17.12.2009.

Так, участь Решетняк О. А . , як представника компанії "Lorley Investments Limited" у загальних зборах 17.12.2019, на яких було затверджено Статут товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", не є доказом схвалення компанією "Lorley Investments Limited", оспорюваного правочину, оскільки дії, пов`язані з участю у загальних зборах товариства, підтвердження зменшення розміру частки, були здійснені тією ж особою, що виступала стороною у цьому правочині.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для визнання договору недійсним.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність доказів передання позивачем майнових прав на частку у статутному капіталу ТОВ "Амстор" відповідачу.

Так, право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (ст.363 Цивільного кодексу України).

Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ.

У п.2.1 договору сторони дійшли згоди, що право власності на частину частки до покупця переходить з дня державної реєстрації змін до статуту товариства, що пов`язані з відчуженням частки у статутному капіталі товариства за цим договором.

З дня переходу до покупця права власності на частину частки у статутному капіталі товариства до останнього переходять всі права та обов`язки продавця як учасника товариства (п.2.2. договору).

На загальних зборах учасників ТОВ "Амстор" від 17.12.2009 (протокол №45), у тому числі, затверджено новий склад учасників товариства з вкладом та розподілом часток у статутному капіталі, у тому числі компанії "Lorley Investments Limited" - 7 459 281,14 грн., що складає 11,5547 відсотків статутного капіталу товариства та 115 547 голосів. Крім того, постановлено внести зміни до статуту ТОВ "Амстор", виклавши його в новій редакції.

Державну реєстрацію змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" в новій редакції, що затверджена протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" № 45 від 17.12.2009, здійснено державним реєстратором виконавчого комітету Донецької міської ради Донецької області Орел Ганною Георгіївною, від 24.12.2009, номер запису 1000009.

Крім того, у наведеній вище постанові від 02.04.2019 Верховним Судом зазначено, що у справі, яка переглядається, суди не з`ясували усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, часу, коли Компанія "Lorley Investments Limited" довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, та наявності правових підстав для застосування позовної давності, про що заявлено стороною у спорі до винесення рішення судом.

Вирішуючи питання про застосування позовної давності, про сплив якої заявлено компанією "Klioril Consulting Ltd" про сплив позовної давності, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступне.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропуску, захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів і запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 57 рішення від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

За приписами ч.1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже загальне правило про початок перебігу позовної давності, яке міститься у статті 261 Цивільного кодексу України, встановлює три можливі варіанти коли особа довідалася про порушення свого права; коли особа могла довідатися про порушення свого права; коли особа довідалася про порушника свого права.

Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16 Цивільного кодексу України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справ № 6-75цс15).

Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав.

Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Компанія "Lorley Investments Limited" надала до суду першої інстанції письмові пояснення в яких вказує, що про порушення своїх прав та обов`язків стало відомо лише в квітні 2014 року під час розгляду господарським судом Донецької області справи № 905/1994/14. А саме з копії позовної заяви від 26.03.2014, поданої ТОВ "Амстор", як третьої особи в рамках справи 905/1994/14, зокрема з долученої до позовної заяви копії Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" від 24.12.2009 зі зменшеною часткою компанії "Lorley Investments Limited" (11,5547%). Копія позову з додатками надіслана товариством з обмеженою відповідальністю "Амстор" учасникам справи № 905/1994/14 в тому числі Компанії "Lorley Investments Limited", що підтверджується описом вкладення до цінного листа та поштовою квитанцією від 26.03.2014. З моменту як позивач дізнався про порушене право, ним було застосовано заходи захисту свого порушеного права шляхом звернення до суду з позовом.

Водночас, матеріали справи містять протоколи загальних зборів учасників ТОВ "Амстор" від 15.08.2011 та від 29.08.2011, які свідчать про те, що у загальних зборах приймав участь представник компанії "Lorley Investments Limited" Коробков В.В., що діяв на підставі довіреності від 16.06.2011 та чиї повноваження позивачем не оспорювалися.

Крім того, Коробков В.В. на зазначених загальних зборах був секретарем зборів.

Відповідно до приписів ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 Цивільного кодексу України.

Стаття 237 ЦК України визначає представництво як правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана за повноваженням вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За ч. 3 ст. 244 Цивільного кодексу України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництво є поширеним засобом реалізації цивільних прав, що належать особі, і виконання нею цивільних обов`язків. Коло дій, які можуть бути здійснені за допомогою довіреності, не є безмежним. Для того, щоб дії представника створили юридичні права і обов`язки для особи, яку представляють, необхідно, щоб представник мав відповідні повноваження, котрими визначаються зміст і межі дій, які представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє.

Метою інституту представництва є забезпечення реалізації прав та інтересів довірителя. Особа, що виступає від імені довірителя зобов`язана діяти в інтересах останньої добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 58 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на час проведення зборів за участю представника позивача Коробкова В.В) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Пунктом 9.1 статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" передбачено, що вищим органом товариства є загальні збори учасників (засновників), які складаються з учасників або їх представників.

Кількість голосів учасників пропорційна їх часткам в статутному капіталі товариства (п.9.12 статуту).

Таким чином, Коробков В.В. , як представник компанії "Lorley Investments Limited" повинен був володіти інформацією щодо розміру частки компанії у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", зокрема у розмірі 24,23615 %.

Разом з цим, Коробков В.В. голосував по всіх питаннях порядку денного саме з часткою 11,5547 %.

Компанія "Lorley Investments Limited" приймала участь у загальних зборах товариства 15.08.2011 та 29.08.2011 через свого представника, а тому повинна була знати про зменшення її частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор".

Отже, про порушення своїх прав, позивач мав дізнатися 15.08.2011.

З даним позовом до місцевого господарського суду компанія "Lorley Investments Limited" звернулась 25.12.2014, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності.

Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення та часткового задоволення апеляційної скарги.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу компанії "Klioril Consulting Ltd" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 24.07.2019 у справі №908/6214/14 скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Компанії "Lorley Investments Limited", Annis Komninis (адреса місцезнаходження: Annis Komninis, 29 A, 1061, Nicosia, Cyprus ; адреса для листування : 69118, м. Запоріжжя, а/с 7477 , ідентифікаційний код юридичної особи 18268 на користь Компанії "Klioril Consulting Ltd" (адреса місцезнаходження: 155, Archiepiskopou Makariou, III, Avenue Proteas House, 5th Floor, 3026, Limassol , Cyprus ; адреса для листування: 49101, м. Дніпро, пр . Пушкіна, 21 ВПЗ № 101, а/с 5405; ідентифікаційний код юридичної особи 253416) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 643,00 грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 18.11.2019.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Чус

І.О.Вечірко