ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/6391/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огороднік К.М. - головуючий, Банасько О.О., Жуков С.В.

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

за участю представників:

ТзОВ "Каховка Пром-Агро" - Бережного Д.С.,

ПАТ "Комерційний банк "Надра" - Дмітрішина Д.М.,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Басій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Компанії Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2019

у справі №910/6391/18

за позовом Компанія Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра",

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції",

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Місто Банк",

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Компанія Ретт Інтер Ес. Ей,

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання недійсним правочину,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Компанія Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) (далі - Компанія, позивач) звернулася до Господарського суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" (далі - ТзОВ "Каховка Пром-Агро", відповідач) про визнання недійсним правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог, оформленого поданням 02.02.2011 між ТзОВ "Каховка Пром-Агро" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ «КБ «Надра», Банк) заяви про закриття поточного рахунку № НОМЕР_1 (від 02.02.2011 вхідний № 4227) та оригіналу платіжного доручення (від 02.02.2011 вхідний № 4229) на перерахування грошових коштів у сумі 258 183 238, 73 грн. на рахунок ПАТ "КБ "Надра" з призначенням платежу "Добровільне виконання наказу Господарського суду Київської області №19/221-09 від 26.10.2010 про стягнення на користь ВАТ КБ "Надра" ( ВП 23813344 від 21.01.2011).

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що Компанія є заінтересованою особою відносно зазначеного вище правочину, оскільки останній впливає на її права та обов`язки, як власника 2/100 цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19, придбаного ним на підставі договору купівлі-продажу №4/100 часток цілісного майнового комплексу від 30.01.2017, укладеного між Компанією Ретт Інтер Ес.Ей (продавець) та Компанією Модерн Ворлд ЛТД і ТзОВ "Каховка Пром-Агро" (покупці).

Позивач вважає, що підставою для прийняття рішень про реєстрацію права власності за ТзОВ "Каховка Пром-Агро" на усе майно цілісного майнового комплексу стали постанова Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі №923/1020/13, рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі №910/15767/15, постанова Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 у справі №910/15767/15, рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/16594/15, постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 у справі №910/16594/15, які ґрунтуються на обставинах припинення з 03.02.2011 в результаті зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання ТзОВ "Каховка Пром-Агро" повернути ПАТ "КБ "Надра" заборгованість за кредитом в сумі 258157502,73грн, що встановлено судами при розгляді іншої справи №910/28554/14.

Окрім цього, позивач вказує на те, що на момент звернення ТзОВ "Каховка Пром-Агро" із заявою про закриття поточного рахунку та з платіжним дорученням про перерахування коштів на виконання рішення суду в сумі 258183 238,73 грн у банку діяла тимчасова адміністрація, в силу чого останній не мав беззаперечного обов`язку виконувати заяву відповідача щодо закриття поточного рахунку та платіжного доручення про перерахування коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ «КБ «Надра»), підготовче засідання призначено на 13.06.2018.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

23.04.2007 між ВАТ "КБ "Надра" (сучасна назва ПАТ "КБ "Надра) та ЗАТ "Каховка Пром-Агро" (сучасна назва ТОВ "Каховка Пром - Агро") укладено договір №730 банківського рахунку, за умовами якого Банк відкрив клієнту поточні рахунки для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України та зобов`язується приймати та зараховувати на рахунки грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком.

Рішенням Господарського суду Київської області від 08.04.2010 у справі №19/221-09, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2010 та постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2011, стягнуто із ЗАТ "Каховка Пром-Агро" на користь ВАТ «КБ "Надра" 258 157 502,73 грн заборгованості, що складається з тіла кредиту, відсотків за користування кредитами, акредитивів, комісійних винагород, пені за прострочення платежів та втрат від інфляції.

02.02.2011 ТзОВ "Каховка Пром-Агро" звернулося до ПАТ «КБ "Надра" із заявою про закриття поточного рахунку, в якій просило закрити поточний рахунок Товариства та наявні на ньому грошові кошти у сумі 258 183 238,73 грн перерахувати на рахунок Банку на погашення заборгованості за виконавчим документом - наказом Господарського суду Київської області № 19/221-09 від 26.10.2010, щодо виконання якого постановою від 21.01.2011 відкрито виконавче провадження № 23813344.

До заяви ТОВ "Каховка Пром-Агро" додано оригінал платіжного доручення на перерахування грошових коштів у сумі 258 183 238,73 грн в двох примірниках. Заява отримана Банком 02.02.2011 та зареєстрована за вх. №4227.

В подальшому додатково, ТзОВ "Каховка Пром-Агро" подало до ПАТ «КБ "Надра" на виконання платіжне доручення №5 від 08.02.2011 на суму 258183238,73 грн з призначенням платежу "Добровільне виконання наказу Госп. суду Київської обл. №19/221-09 від 26.10.2010 про стягнення на користь ВАТ КБ "Надра" (ВП 23813344 від 21.01.11)". Дане платіжне доручення прийняте Банком 09.02.2011, про що свідчить відмітка на його примірнику.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 у справі №910/28554/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.05.2015, за позовом ТзОВ "Каховка Пром-Агро" до ПАТ "КБ "Надра" про зобов`язання вчинити певні дії, встановлені наступні обставини:

"Враховуючи встановлені судом обставини надання Товариством (позивачем по даній справі) Банку 02.02.2011 заяви про закриття поточного рахунку та оригіналу платіжного доручення на перерахування грошових коштів у сумі 258 183 238,73 грн., на рахунок Банку з призначенням платежу "Добровільне виконання наказу Госп. суду Київської обл. №19/221-09 від 26.10.2010 про стягнення на користь ВАТ КБ "Надра" (ВП 23813344 від 21.01.11)", а також надання Товариством Банку 09.02.2011 платіжного доручення №5 від 08.02.2011 на суму 258 183 238,73 грн. з призначенням платежу "Добровільне виконання наказу Госп. суду Київської обл. № 19/221-09 від 26.10.2010 про стягнення на користь ВАТ КБ "Надра" (ВП 23813344 від 21.01.11)", суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 1068, 1072, 1073 Цивільного кодексу України, п.п. 2.3.3., 4.2. Договору банківського рахунку від 02.06.2008, укладеного між Банком та Товариством (позивачем у даній справі), у Банку виникло зобов`язання в день надходження відповідного платіжного доручення, тобто 02.02.2011 виконати цей документ та перерахувати грошові кошти в розмірі 258 183 238,73 грн. на рахунок Банку.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідачем-2 (ЗАТ "Каховка Пром-Агро") за первісним позовом по вищевказаній справі вчинено усіх необхідних заходів по добровільному виконанню свого зобов`язання по сплаті заборгованості у сумі 258 183 238,73 грн. перед Банком, яка була визначена рішенням Господарського суду Київської області від 08.04.2010 по справі № 19/221-09.

Як встановлено ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зобов`язання Товариства перед Банком із погашення заборгованості, визначеної рішенням Господарського суду Київської області від 08.04.2010 у справі №19/221-09, на виконання наказу Господарського суду Київської області №19/221-09 від 26.10.2010 є припиненим з 03.02.2011.

Крім цього суд враховує, що у Товариства та Банку виникли зустрічні однорідні грошові вимоги: Товариство зобов`язане було перерахувати Банку 258183238,73 грн. на виконання рішення Господарського суду Київської області від 08.04.2010 у справі №19/221-09, а Банк зобов`язаний був виконати платіжне доручення Товариства, отримане 02.02.2011 та перерахувати на свій рахунок таку ж суму 258 183 238,73 грн.

В силу ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Звернення Товариства до Банку із відповідними заявою та вимогою від 02.02.2011 свідчить про волевиявлення Товариства на таке зарахування".

Постановою Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі №910/28554/14 (№3-825гс15) відмовлено у задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 26.05.2015 у справі №910/28554/14.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.10.2016 у справі №910/15767/15, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2017, визнано недійсними прилюдні торги, оформлені протоколом від 28.09.2011 №1-048/11 проведення прилюдних торгів та актом державного виконавця від 04.10.2011 №218/9 про реалізацію предмета іпотеки за наслідком яких з володіння ТзОВ "Каховка Пром-Агро" вибуло 8/100 цілісного майнового комплексу з переробки сої, який розташований за адресою: Херсонська обл., м.Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.02.2018 відмовлено ТзОВ "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції" у допуску справи №910/15767/15 до провадження Верховного Суду.

На підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 20.11.2012 у справі №5024/1463/2012 звернуто стягнення на частину майна цілісного майнового комплексу з переробки сої шляхом його реалізації через проведення прилюдних торгів на предмет іпотеки - цілісний майновий комплекс заводу по переробці сої по вул. Індустріальній, 19 (включаючи колишні номери 19-б, 19-в), в м. Нова Каховка, Херсонської області, що на даний час складає 92/100 цілісного майнового комплексу з переробки сої.

За наслідками виконання рішення у справі №5024/1463/2012 проведені прилюдні торги, оформлені протоколом 20.03.2013 №1-009/13, з якого вбачається, що покупцем цілісного майнового комплексу заводу з переробки сої на вул. Індустріальній, 19, в м.Нова Каховка, Херсонської області визнано іпотекодержателя - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра". Майно реалізовано за початковою ціною 160 596 816 грн, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Постановою Верховного Суду України від 23.12.2015 у справі №5024/1463/2012 скасовано рішення Господарського суду Херсонської області від 20.11.2012 у справі №5024/1463/2012.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17.10.2013 у справі №923/1020/13, визнано за ПАТ "КБ "Надра" право власності на 92/100, а за ТзОВ "КУА "Промислові інвестиції" на 8/100 частин цілісного майнового комплексу виробництва з переробки сої, що розташоване на вул.Індустріальній, 19, в м.Нова Каховка Херсонської області.

Постановою Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі №923/1020/13 (№3-1332гс15) скасовано рішення Господарського суду Херсонської області від 17.10.2013.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.02.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 у справі №910/16594/15 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі №910/16594/15, зокрема, визнано право власності ТзОВ "Каховка Пром-Агро" та витребувано у Компанії Ретт Інтер Ес. Ей. нерухоме майно - 92/100 частини цілісного майнового комплексу з переробки сої, який розташований за адресою: Херсонська обл., м.Нова Каховка, вул.Індустріальна,19.

Під час розгляду вказаної справи встановлено, що ТзОВ "Каховка Пром-Агро" у 2009 році набуло право власності на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул.Індустріальна, 19, про що свідчать Акти державної приймальної комісії, затверджені рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради №251 від 22.07.2008 та №463 від 22.12.2008, свідоцтво від 26.01.2009 про право власності на майно, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 21675716 від 26.01.2009 та інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно №28814490, проте майно вибуло з власності ТОВ "Каховка Пром-Агро" поза його волею на підставі скасованого рішення Господарського суду Херсонської області від 20.11.2012 у справі №5024/1463/2012.

Компанія Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) була залучена до участі у справах №910/15767/15 та №910/16594/15, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

30.01.2017 між Компанією Ретт Інтер Ес.Ей - продавцем, Компанією Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) та ТзОВ "Каховка Протеїн Агро" - покупцями, укладено договір купівлі-продажу 4/100 часток цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, вул.Індустріальна, 19, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. зареєстрований в реєстрі за №77, з яких 2/100 часток цілісного майнового комплексу придбано позивачем.

04.07.2017 державним реєстратором виконавчого комітету Каховської міської ради Франовською І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 35964353 від 04.07.2017 щодо реєстрації за ТзОВ "Каховка Пром-Агро" права власності на 92/100 цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул.Індустріальна, 19 та внесено запис про право власності за № 21207367.

Підставою для прийняття відповідного рішення є рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/16594/15, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017.

02.11.2017 державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфір О.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 37891099 від 02.11.2017 щодо реєстрації за ТзОВ "Каховка Пром-Агро" права власності на 8/100 цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19 та внесено запис про право власності за №23135200.

Підставою для прийняття зазначеного рішення є постанова Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі №923/1020/13, рішення Господарського суду м.Києва від 20.10.2016 у справі №910/15767/15, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017, свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії р/н75 від 26.01.2009, видане виконавчим комітетом Новокаховської міської ради.

Позивач вважає себе заінтересованою особою відносно оспорюваного правочину, оскільки останній впливає на його права та інтереси, як власника 2/100 цілісного майнового комплексу на підставі договору купівлі-продажу 4/100 часток цілісного майнового комплексу від 30.01.2017, укладеного між Компанією Ретт Інтер Ес.Ей (продавець) та Компанією Модерн Ворлд ЛТД і Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро" (покупці).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.01.2019 у справі №910/6391/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст.ст. 202, 215, 598, 599, 601 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст.ст. 74, 75, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та мотивоване тим, що позивачем не доведено його порушеного права, ані станом на 2011 рік (в момент виникнення спірних правовідносин), ані станом на момент звернення до суду з даним позовом, оскільки Компанія Модерн Ворлд ЛТД не була учасником правовідносин щодо погашення ТзОВ "Каховка Пром-Агро" перед Банком заборгованості, визначеної рішенням Господарського суду Київської області від 08.04.2010 у справі № 19/221-09, на виконання наказу від 26.10.2010 виданого даним судом, та відповідно не мала будь-якого іншого інтересу щодо вказаних правовідносин, не мала ніяких цивільно-правових відносин з цими сторонами, та не була власником 2/100 ЦМК, а володіла таким майном лише протягом періоду часу, коли майно вибуло з володіння законного власника ТзОВ "Каховка Пром-Агро" та у період, коли тривали спори щодо незаконності такого вибуття.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 рішення Господарського суду м. Києва від 16.01.2019 у справі №910/6391/18 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновом Господарського суду м. Києва про не доведення позивачем факту порушення його прав та інтересів оспорюваним правочином, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог та не потребує оцінки доводів на предмет невідповідності правочину вимогами спеціальних законів.

Посилання скаржника на презумпцію правомірності договору від 30.01.2017 та те, що він у 2017 році став добросовісним набувачем 2/100 цілісного майнового комплексу не визнано беззаперечною обставиною, яка б надавала позивачеві право оспорювати правочин від 02.02.2011, оскільки виходячи з підстав позову майно вибуло з власності позивача не внаслідок вчинення правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог, оформленого поданням 02.02.2011, а внаслідок певних реєстраційних дій, тому його права та інтереси не будуть відновленні безпосередньо внаслідок визнання спірного правочину недійсним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Компанія Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 та рішення Господарського суду м.Києва від 16.01.2019 у справі №910/6391/18 скасувати, направити справу на новий розгляд.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами невірно застосовано ч. 3 ст. 215 ЦК України, порушено приписи ч. 7 ст. 75, ч. 4 ст. 238 ГПК України та зроблено помилковий висновок щодо відсутності порушених прав та інтересів Компанії Модерн Ворлд ЛТД.

Скаржник доводить, що судами першої та апеляційної інстанцій не розглянуто по суті вимоги позивача, а проведено формальний розгляд справи без дослідження та надання оцінки підставам позову.

Крім того, зазначає, до суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи - Компанії Ретт Інтер Ес.Ей, яку не були належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, що в силу ч. 1 ст. 310 ГПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення з направленням справи на новий розгляд.

Рішенням №18/10/19 учасника ТзОВ «Каховка-Пром-Агро» від 18.10.2019 затверджено нове найменування товариства - ТзОВ «Векторпромконсалт», про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ТзОВ «Векторпромконсалт» у відзиві та додаткових поясненнях проти доводів касаційної скарги заперечує, просить оскаржувані рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.

Відповідач вважає, що скаржником (позивачем) не доведено порушення його прав та інтересів оспорюваним правочином, та необґрунтованості та незаконності оскаржуваних судових рішень.

Посилання в касаційній скарзі на порушення норм процесуального права з огляду на розгляд апеляційної скарги за відсутності представника позивача та третьої особи у судовому засіданні вважає безпідставними, оскільки сторони у справі були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Направлення судом документів на адресу третьої особи - Компанії Ретт Інтер Ес.Ей лише засобами поштового зв`язку позивач вважає достатнім в розумінні вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15.11.1965 р. в м. Гаага, до якої приєдналися, у тому числі, Британські Віргінські Острови, на території яких знаходиться третя особа.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у відзиві на касаційну скаргу Компанії Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD), підтримав доводи скаржника, просить касаційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд .

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених ст.300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, серед якого є визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Водночас, згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до ч.ч. 1 - 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином вимога про визнання правочину недійсним може бути пред`явлена однією зі сторін правочину або заінтересованою стороною, права якої порушені укладенням спірного правочину. Ключовою відмінністю в обґрунтуванні своїх вимог у таких позовах є необхідність доведення особою, яка не є стороною правочину, факту наявності в неї заінтересованості, тобто конкретного майнового інтересу в оспорюваному правочині, навести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, та обґрунтувати яким чином такі порушені майнові інтереси будуть відновлені у разі задоволення позову. Суд, в свою чергу, має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вказана правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2019 у справі №926/1172/18 та від 27.02.2019 у справі № 916/509/18.

У даному випадку позивач, обґрунтовуючи порушення своїх прав оспорюваного ним правочину, вчиненого іншими особами у 02.02.2011, стверджує про втрату права власності на майно, яке було ним придбане 30.01.2017.

Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено, що доказів на підтвердження того, що станом на 02.02.2011 позивач мав будь-які права, зокрема право власності на 2/100 частин цілісного майнового комплексу, та інтереси, які б могли бути порушені оспорюваним правочином та підлягають відновленню, матеріали справи не містять, про що зазначено в оскаржуваних судових рішеннях.

Також, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що предметом зарахування за спірним договором є грошові кошти, зобов`язання зі сплати яких виникло у боржника - ТзОВ "Каховка Пром-Агро" перед кредитором - ПАТ "КБ "Надра" за кредитним договором, однак позивачем не доведено, що станом на 02.02.2011 він був учасником правовідносин щодо погашення ТзОВ "Каховка Пром-Агро" перед ПАТ КБ "Надра" заборгованості, визначеної рішенням Господарського суду Київської області від 08.04.2010 у справі №19/221-09; що саме внаслідок оспорюваного правочину втратив право власності на 2/100 майна цілісного майнового комплексу; що станом на 02.02.2011 Компанія Модерн Ворлд ЛТД мала майнові права на кошти у розмірі 258 183 238,73 грн.

Відхиляючи доводи позивача, суди обох інстанцій у даній справі, урахувавши вищевказані судові рішення, дійшли висновку, що Компанія Модерн Ворлд ЛТД ніколи не володіла майновими правами щодо нерухомого майна, яке входить до складу 92/100 частини цілісного майнового комплексу з переробки сої, який розташований за адресою: Херсонська обл., м.Нова Каховка, і Індустріальна, 19, що не було спростовано позивачем.

Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, про підтвердження в судовому засіданні представником позивача відсутності на час звернення до суду з даним позовом частки власності у позивача щодо цілісного майнового комплексу з переробки сої, який розташований за адресою: Херсонська обл., м.Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19.

Колегія суддів зазначає, що нормами ст. 215 ЦК України та ст. 4 ГПК України заінтересованим особам надано право звертатись до суду за захистом не будь-яких, а виключно охоронюваних законом, тобто законних інтересів. Враховуючи, що позивачем в порядку ст. 74 ГПК України не доведено факту порушення його прав та інтересів оспорюваним правочином, судова колегія погоджується з висновком господарських судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог, саме з наведених підстав.

Аргументи касаційної скарги про презумпцію правомірності договору від 30.01.2017 та те, що він у 2017 році став добросовісним набувачем 2/100 цілісного майнового комплексу, не є беззаперечною обставиною, яка б надавала позивачеві право оспорювати правочин від 02.02.2011, оскільки оспорюваний правочин не був підставою для прийняття державним реєстратором 04.07.2017 та 02.11.2017 рішень про реєстрацію права власності за відповідачем.

Доводи касаційної скарги про безпідставне врахування судами обставини, встановлених під час розгляду вищевказаних справ №910/28554/14, №910/10379/18, у яких Компанія не була учасником у даних справах та не мала цивільно-правових відносин із сторонами, обставини справи щодо Компанії не встановлювалися, колегією суддів відхиляються з огляду на положення ст. 75 ГПК України.

С приводу посилань Компанія Модерн Ворлд ЛТД на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права з огляду прийняття рішення за відсутності представника третьої сторони - Компанії Ретт Інтер Ес.Ей, яка знаходиться на території Британські Віргінські Острови, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 365 ГПК України передбачено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою та другою статті 367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Водночас слід враховувати, що названою нормою встановлено право суду, а не обов`язок у разі необхідності, з урахуванням обставин конкретної справи та вимог закону, звертатись до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з судовим дорученням.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Британські Віргінські Острови є країною-учасницею Гаазької конвенції 1965 року та підписали її без будь-яких зауважень щодо застосування пункту "а" статті 10 Конвенції, яким передбачено право суду при розгляді справи надсилати судові документи безпосередньо поштою на адреси осіб-учасників справи, які перебувають за кордоном.

Разом з тим відповідно до положень статті 15 Конвенції, на порушення якої посилається скаржник, ця норма застосовується за умов необхідності повідомлення юридичної особи-нерезидента, який є відповідачем у справі (а не позивачем чи третьою особою), про наявність справи, яка розглядається судом, для надання відповідачу можливості вжиття заходів захисту.

Тобто положення Конвенції не допускають винесення судом рішення у справі до виконання певних умов у разі неявки саме відповідача, а не будь-якого іншого учасника провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, Компанія Ретт Інтер Ес.Ей як іноземний учасник, є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає необхідним констатувати дотримання судом апеляційної інстанції порядку повідомлення сторін у справі, зокрема третьої особи - Компанії Ретт Інтер Ес.Ей, шляхом направлення судом документів засобами поштового зв`язку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (дата набуття чинності для держави Україна: 01.12.2001),

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, насамперед, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вказане підтверджується судовою практикою, викладеною Верховним Судом у постановах від 13.11.2018 у справі № 910/16594/15, від 04.04.2019 у справі №920/367/17, від 11.10.2019 у справі №911/165/18.

Оцінюючи прийняті судами рішення через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов`язку щодо мотивації прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржників ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Під час касаційного розгляду Верховним Судом не встановлено порушення або неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Компанії Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) та залишення без змін рішення Господарського суду м. Києва від 16.01.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 даній справі.

Судові витрати

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Компанії Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/6391/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Банасько О.О.

Жуков С.В.