ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" листопада 2019 р. Справа № 903/455/16

За заявою Головного управління ДПС у Волинській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мавекс", м.Луцьк

про банкрутство

Суддя Шум М. С.

Секретар судового засідання Кобись Є.О.

Представники сторін:

від ГУ ДПС у Волинській обл.- Кушнір Ю.В.

арбітражний керуючий Рабан М.Т.

Встановив: ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.06.2016 порушено провадження у справі №903/455/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мавекс".

Постановою суду від 30.01.2018 ТОВ "Мавекс" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Рабана М.Т.

Ухвалою суду від 06.03.2019р. провадження у справі №903/455/16 за заявою Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Мавекс" про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Мавекс" до повернення матеріалів справи з Північно-західного апеляційного господарського суду.

20.05.2019 через канцелярію суду надійшло клопотання ініціюючого кредитора про зменшення розміру грошової винагороди ліквідатору банкрута до двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень.

Ухвалою суду від 16.08.2019 провадження у справі №903/455/16 за заявою Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мавекс" про банкрутство поновлено, а розгляд клопотання ініціюючого кредитора прийнято та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 01.11.2019р. клопотання Головного управління ДФС у Волинській області про зменшення розміру грошової винагороди ліквідатору банкрута до двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень призначено до розгляду на 12.11.2019р.

Ухвалою суду від 12.11.2019р. замінено кредитора у справі №903/455/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Мавекс"- Головне управління ДФС у Волинській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Волинській області (43010, м.Луцьк, м-н Київський, 4, ).

Представник Головного управління ДПС у Волинській області в судовому засіданні 12.11.2019р. клопотання про зменшення розміру грошової винагороди ліквідатору банкрута до двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень підтримав, просив суд задоволити з підстав наведених у останній.

Арбітражний керуючий Рабан М.Т. в судовому засіданні 12.11.2019р. щодо задоволення судом клопотання про зменшення розміру грошової винагороди ліквідатору банкрута до двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень надав заперечення, вважає її безпідставною та такою, що суперечить ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства. Додатково ліквідатор в судовому засіданні повідомив, що кошти від продажу заставного рухомого майна уже було перераховано ГУ ДПС у Волинській області, а кошти від продажу заставного нерухомого майна перебувають на ліквідаційному рахунку банкрута і будуть перераховані кредитору одразу після завершення оскаржень результатів аукціону і використовуватись для сплати грошової винагороди ліквідатора не будуть

Заслухавши пояснення арбітражного керуючого Рабана М.Т. та представника Головного управління ДПС у Волинській області, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

21.10.2019 р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) у відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що розмір грошової винагороди було визначено за ініціативою Головного управління ДПС у Волинській області і встановлено постановою Господарського суду Волинської області від 30.01.2018 р. у справі №903/455/16.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати.

Додатково суд зауважує, що Господарський суд за заявою кредитора має право зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Відповідно до абзацу 6. ч.2 ст.30 зазначеного Кодексу сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Крім того, ч. 4 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно ч. 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Тобто, виходячи із положень ст. 30 Кодексу: грошова винагорода ліквідатора не може бути меншою трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень; основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; встановлено чітку підставу зменшення розміру грошової винагороди арбітражного керуючого - якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою з мінімальним розміром заробітної плати.

З огляду на зазначене та з врахуванням положень Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про зменшення розміру грошової винагороди ліквідатору банкрута Рабану Микиті Тарасовичу до двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 236, 237 ГПК України, Господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Волинській області № 2234/03-20-10-03-07 від 20.05.19р. про зменшення розміру грошової винагороди ліквідатору банкрута Рабану Микиті Тарасовичу до двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно - західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвала Господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 13.11.2019р.

Суддя М. С. Шум