Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. м. Рівне Справа № 918/394/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А.,

за участі секретаря судового засідання Андишули Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-БУД",

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 249 999 грн 98 коп.

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк",

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (за зустрічним позовом), Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-БУД",

про визнання договору поруки недійсним,

у судовому засіданні приймали участь:

від первісного позивача (відповідача за зустрічним позовом) - Кузін Є.В., довіреність № 5522-К-О від 30.09.2019 р. (в режимі відеоконференції);

від первісного відповідача-1 (третьої особи за зустрічним позовом) - не з`явився;

від первісного відповідача-2 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Шевчук В.С., ордер серія РН-091 № 282 від 15.07.2019 р.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер 7002104RB21182.

У судовому засіданні 7 листопада 2019 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - Банк, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом)) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-БУД" (далі - Товариство, відповідач-1 за первісним позовом (третя особа за зустрічним позовом)), ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-2 за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) про стягнення заборгованості в сумі 249 999 грн 98 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство у порушення умов кредитного договору не повернуло Банку отримані кредитні кошти в сумі 249 999 грн 98 коп. Оскільки ОСОБА_1 поручився за виконання Товариством умов кредитного договору, Банк просить стягнути заявлену суму боргу солідарно з обох відповідачів за первісним позовом на підставі статей 554 та 610 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 176 ГПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

В даній позовній заяві відповідачем-2 вказана фізична особа, що не є підприємцем, ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, 7 червня 2019 року суд звернувся з листом до начальника відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби в Рівненській області Пятака С.М. про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби в Рівненській області про ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

14 червня 2019 року від відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби в Рівненській області на адресу суду надійшла інформація (а.с. 46), згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: с. Річиця, Гощанський р-н .

Ухвалою суду від 18 червня 2019 року позовну заяву Банку від 15.05.2019 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 15 липня 2019 року.

5 липня 2019 року від Товариства через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву від 5 липня 2019 р. з додатками та доказами надіслання іншим учасникам справи (а.с. 50-60), в якому просить відмовити в задоволенні позову. У даному відзиві Товариство зазначає, що дострокова вимога Банку щодо повернення кредитних коштів є передчасною. Також зазначає, що Товариство не відмовлялося від погашення заборгованості згідно договору від 26.07.2018 р., а навпаки шукало шляхи вирішення вчасної оплати заборгованості перед Банком. Крім того зазначає, що Товариство намагалося регулярно здійснювати платежі, однак в силу несприятливих для останнього обставин, не змогло в повному обсязі виконати своє зобов`язання. Також зазначає, що сума позову є невірною, оскільки Товариство продовжує погашати кредитну заборгованість. 08.05.2019 р. та 21.05.2019 р. було здійснено перерахування сум у загальному розмірі 40 000 грн 00 коп. для погашення заборгованості за кредитним договором від 27.07.2018 р.

8 липня 2019 року від відповідача-2 за первісним позовом на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 4 липня 2019 р. з доказами надіслання іншим учасникам справи (а.с. 61-70), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог Банку щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у зв`язку із недійсністю договору поруки.

8 липня 2019 року до Господарського суду Рівненської області надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до Банку, Товариства про визнання договору поруки від 24.07.2018 р. № POR624 недійсним, укладеного між Банком та ОСОБА_1 (а.с. 72-74).

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що договір поруки є похідним за своїм характером та залежним від основного зобов`язання, а відтак підписання попередньо такого договору перед основним є недійсним з моменту його підписання та не несе за собою ніяких обов`язків. Також ОСОБА_1 зазначає, що договір поруки не містить істотних умов, а саме у спірному договорі відсутні:

- будь-які дані щодо визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема, реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо;

- обсяг відповідальності поручителя;

- відомості про боржника.

11 липня 2019 року від представника Банку на адресу суду надійшло клопотання (а.с. 89-90), в якому просить суд забезпечити участь останнього в судовому засіданні при розгляді справи в режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 12 липня 2019 року у задоволенні вищезазначеного клопотання відмовлено.

Ухвалою суду від 15 липня 2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 918/394/19, справу № 918/394/19 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання для розгляду справи, яке призначене на 15 липня 2019 року, підготовчим засіданням. Одночасно вказаною ухвалою суду виключено з числа відповідачів за зустрічним позовом - Товариство та залучено останнє до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (за зустрічним позовом).

Ухвалою суду від 15 липня 2019 року підготовче засідання відкладено на 1 серпня 2019 року.

Ухвалою суду від 1 серпня 2019 року підготовче засідання відкладено на 9 вересня 2019 року.

16 серпня 2019 року від Банку на електронну адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від 16 серпня 2019 р. з додатками (а.с. 125-128).

Частиною 9 ст. 80 ГПК України визначено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Враховуючи вищенаведене даний відзив Банку на зустрічну позовну заяву від 16 серпня 2019 р. прийнятий судом до розгляду. В даному відзиві Банк зазначає, що кредитний договір та договір поруки укладались шляхом їх підписання з використанням електронних цифрових підписів (далі - ЕЦП). Також зазначає, що до позовної заяви приєднана паперова копія договору поруки № POR624, укладеного між Банком та ОСОБА_1 , в якому вказана дата 24.07.2018 р. Однак, як зазначає Банк, згідно інформації щодо перевірки ЕЦП (інформація долучена до первісної позовної заяви), які використовувались при укладенні кредитного договору та договору поруки, ці правочини були чинені в один день, а саме підписані ОСОБА_1 з використанням ЕЦП 27 липня 2019 року. Також Банк зазначає, що є необґрунтовані доводи ОСОБА_1 про те, що останній не обізнаний з істотними умовами кредитного договору. Зокрема зазначає, що договір поруки містить істотні умови та ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", яка є складовою і невід`ємною частиною кредитного договору, і в якій разом з вищевказаними Умовами та Правилами містяться всі істотні умови притаманні кредитному договору. Відтак, Банк зазначає, що підстави для визнання договору поруки № POR624 недійсним відсутні. Щодо доводів Товариства, викладених у відзиві на позовну заяву, Банк зазначає, що часткове погашення Товариством заборгованості за кредитним договором є підставою не для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, а навпаки - підставою для його задоволення, так як свідчить про визнання Товариством боргу. Також Банк зазначає, що Товариство не надало жодних доказів, які б підтверджували наявність несприятливих обставин, що перешкоджали останньому виконати грошові зобов`язання перед Банком. Крім того, Банк зазначає, що наявність таких обставин не є підставою для звільнення Товариства від виконання своїх зобов`язань, пов`язаних з поверненням заборгованості за кредитним договором.

19 серпня 2019 року від Банку на електронну адресу суду надійшов лист від 19 серпня 2019 року, до якого долучено виписку по рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 129-133). В даному листі Банк зазначає, що після подання позову до суду Товариством здійснено погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 42 000 грн 00 коп. за період з 8 травня 2019 року по 3 червня 2019 року, з яких по тілу кредиту погашена заборгованість в розмірі 2 240 грн 83 коп., 8 833 грн 33 коп. - по відсотках, 5 501 грн 13 коп. - по пені, 25 424 грн 71 коп. - по комісії. Згідно ч. 9 ст. 80 ГПК України дані докази також судом прийняті та долучені до матеріалів справи.

9 вересня 2019 року від представника ОСОБА_1 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 9 вересня 2019 року, до якого долучена копія судової повістки у іншій справі (а.с. 135-136).

9 вересня 2019 року від Банку на електронну адресу суду надійшов лист від 9 вересня 2019 року (а.с. 138), в якому останній просить розгляд справи відкласти.

Ухвалою суду від 9 вересня 2019 року строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів до 13 жовтня 2019 року включно та відкладено підготовче засідання на 23 вересня 2019 року.

13 вересня 2019 року від Банку на електронну адресу суду надійшов лист від 13 вересня 2019 року (а.с. 145-148), в якому останній просить забезпечити проведення судового засідання, яке має відбутися 23 вересня 2019 року об 11:30 год., а також усі наступні судові засідання у даній справі в режимі відеоконференції в Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року у задоволенні листа представника Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" від 13 вересня 2019 року відмовлено.

18 вересня 2019 року від Банку на електронну адресу суду надійшов лист від 18 вересня 2019 року, до якого долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2018 року станом на 13 вересня 2019 року (а.с. 152-155). Згідно ч. 9 ст. 80 ГПК України дані докази також судом прийняті та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 9 жовтня 2019 року.

8 жовтня 2019 року від представника ОСОБА_1 через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 8 жовтня 2019 року, до якого долучена копія судової повістки та ордеру у іншій справі (а.с. 169-171).

9 жовтня 2019 року від Банку на електронну адресу суду надійшов лист від 8 жовтня 2019 року (а.с. 172), в якому останній просить відкласти судове засідання та забезпечити проведення наступного судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції в Господарському суді Волинської області або в Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Ухвалою суду від 9 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено на 7 листопада 2019 року. Одночасно вказаною ухвалою доручено Господарському суду Волинської області забезпечити проведення судового засідання у даній справі, яке відбудеться 7 листопада 2019 року об 11:00 год., в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 7 листопада 2019 року представник Банку позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на задоволенні позову. Зустрічний позов заперечив з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву від 16 серпня 2019 року.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні 7 листопада 2019 року проти задоволення первісного позову заперечив з підстав, зазначених, зокрема, у відзиві на позовну заяву. У той же час останній підтримав вимоги, викладені у зустрічному позові, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач-1 за первісним позовом у судове засідання 7 листопада 2019 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 565 (а.с. 180). Крім того, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи належне повідомлення відповідача-1 за первісним позовом про судове засідання, призначене на 07.11.2019 р., суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Банку та ОСОБА_1 , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2018 року Товариством (далі - Клієнт) через систему інтернет-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" (далі - заява, а.с. 19), відповідно до якої підписанням цієї заяви Клієнт приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуг "КУБ" (далі - Умови), розміщених на сайті ПриватБанку pb.ua., та взяв на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах, уклавши кредитний договір.

В розділі 1 заяви про приєднання сторонами визначено істотні умови кредитного договору:

- Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни (п. 1.1.);

- розмір кредиту: 500 000 грн. (п. 1.2.);

- строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту (п. 1.3.);

- проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту) (п. 1.4.);

- порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цієї заяви та доступний Клієнту у системі "Приват24 для бізнесу" (п. 1.5.);

- у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п. 1.4., сплатити Банку проценти у розмірі 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов (п. 1.6 .);

- кредитний договір вважається укладеним, якщо Клієнт підписав цю заяву протягом 10 днів з дати направлення заяви Клієнту в системі "Приват24 для бізнесу" або у сервісі "Paperless". Якщо Клієнт підписав заяву пізніше цього терміну, вона втрачає дію і укладення договору можливе тільки після подачі нової заяви на отримання кредиту та нового прийняття рішення Банком щодо можливості кредитування Клієнта (п. 1.10.).

Відповідно до графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, який є додатком № 1 до заяви сума погашення кредиту щомісяця становить 41 666 грн 67 коп., сума процентів - 10 000 грн 00 коп., всього - 51 666 грн 67 коп.

Заяву підписано із використанням електронного цифрового підпису: з одного боку Банком (26.07.2018 р.) та з іншого - Товариством (27.09.2019 р.) (а.с. 20). Крім того, заяву підписано ОСОБА_1 , як керівником Товариства.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладених Кредитного договору та Договору поруки в силу статті 11 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно з частинами 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів … електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (тут і надалі чинного на час виникнення спірних правовідносин) електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Положеннями статті 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" встановлено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

З вищезазначеного вбачається, що законодавець прирівнює письмову форму правочину до електронної форми. Відповідно, договір, укладений в електронній формі, має таку ж юридичну силу як і договір в паперовій формі.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", відповідач-1 за первісним позовом приєднався і зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, що фактично складають договір кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з п. 3.2.8.1. Умов, Банк за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі "Рaperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2.8.2 Умов, розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги, складає від 50 000 до 1 000 000,00 грн.

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов встановлено, що надання кредитів у рамках послуги здійснюється на умовах повернення кредиту, що здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Згідно з п. 3.2.8.3.1.3. Умов, Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі.

Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно зі ст. ст. 212, 651 ЦК України при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомленням із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 липня 2018 року на виконання умов укладеного договору Банком перераховано Товариству кредитні кошти в сумі 500 000 грн 00 коп., що підтверджується банківською випискою (а.с. 28).

Відповідач-1 за первісним позовом кредитні кошти повернув частково, а саме в сумі 125 000 грн 01 коп., що підтверджується банківською випискою (а.с. 29).

Як зазначив позивач за первісним позовом у своїй позовній заяві, що станом на 06.05.2019 р. заборгованість відповідача-1 за первісним позовом за кредитом становить 249 999 грн 98 коп., яку останній і просить стягнути.

В той час, в листі від 19 серпня 2019 року (а.с. 129) Банк зазначає, що після подання позову до суду Товариством здійснено погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 42 000 грн 00 коп. за період з 8 травня 2019 року по 3 червня 2019 року, з яких по тілу кредиту погашена заборгованість в розмірі 2 240 грн 83 коп., 8 833 грн 33 коп. - по відсотках, 5 501 грн 13 коп. - по пені, 25 424 грн 71 коп. - по комісії. На підтвердження вказаних обставин Банком до листа долучено виписку по рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 130-133).

З виписки (а.с. 154-155) вбачається, що 21.05.2019 р. відповідач-1 за первісним позовом здійснив погашення кредиту на суму 2 240 грн 93 коп., що Банком не враховано при зверненні з даним позовом до суду.

В той час, посилання Банку на те, що після подання позову до суду Товариством здійснено погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 42 000 грн 00 коп. за період з 8 травня 2019 року по 3 червня 2019 року, з яких по тілу кредиту погашена заборгованість в розмірі 2 240 грн 83 коп., судом відхиляються.

Як встановлено судом, вищезазначений платіж було здійснено Товариством ще до моменту звернення Банку з даним позовом до суду.

Як вбачається з позовної заяви, остання датована 15.05.2019 р. та надійшла до суду 06.06.2019 р., що підтверджується вхідним штампом відділу канцелярії та документального забезпечення суду на першій сторінці позовної заяви (а.с. 3). Крім того, на поліетиленовому конверті (а.с. 32), в якому надійшла позовна заява до суду, міститься інформація про відправлення, зокрема зазначена дата відправки 28.05.2019 р.

Відтак, Банком не враховано погашення кредиту на суму 2 240 грн 83 коп.

Щодо посилань Товариства у відзиві на позовну заяву на те, що сума 08.05.2019 р. та 21.05.2019 р. було здійснено перерахування сум у загальному розмірі 40 000 грн 00 коп. для погашення заборгованості за кредитним договором від 27.07.2018 р. суд зазначає наступне.

Як вбачається з виписки (а.с. 130-133) Товариством було здійснено оплату за кредитним договором в сумі 25 000 грн 00 коп. та 15 000 грн 00 коп. В той час, з даної виписки вбачається, що Банком було зараховано по тілу кредиту заборгованість в розмірі 2 240 грн 83 коп., інша сума пішла на зарахування відсотків, пені та комісії.

Таким чином судом встановлено, що заборгованість по кредиту становить 247 759 грн 15 коп. (249 999,98-2 240,83).

27 липня 2018 року Банк та ОСОБА_1 уклали договір поруки № POR624 (далі - договір поруки, а.с. 30) із застосуванням електронного цифрового підпису (а.с. 31), що підтверджується особливостями ключа ОСОБА_1 , а саме:

- сертифікат виданий: АЦСК ПАТ КБ "Приватбанк",

- реєстраційний номер сертифіката: D84EDA1BB9381E5EF2B00BB9CA600,

- дата видачі: 24.07.2018 10:37:03,

- дата закінчення дії: 24.07.2019 23:59:59.

Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Таким чином, подані позивачем за первісним позовом до суду паперові копії електронних доказів свідчать, що між Банком та Товариством в належній формі укладено кредитний договір, а між Банком та ОСОБА_1 - договір поруки.

Договором поруки встановлено, що предметом такого є надання поруки відповідачем-2 за первісним позовом перед Банком за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "МВ-Буд" (далі - боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до: 1.1.1. розділу 3.2.8 "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг, далі - "Угода 1", по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно "Угоди 1" - 2,0 % (два) відсотка від суми кредиту щомісяця;

за період користування кредитом згідно з п. п. 3.2.8.5.3. "Угоди 1" - 4,0 % (чотири) відсотки від суми кредиту щомісяця;

б) кредиту в розмірі, що вказаний у Угоді 1.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання відповідача-1 за первісним позовом, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності відповідача-2 за первісним позовом, відповідач-2 за первісним позовом при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з відповідачем-2 за первісним позовом не потрібні.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки, відповідач-2 за первісним позовом відповідає перед Банком за виконання зобов`язань за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і відповідач-1 за первісним позовом, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту відповідач-2 за первісним позовом відповідає перед Банком всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку невиконання Товариством зобов`язань за "Угодою 1", Товариство та ОСОБА_1 відповідають перед Банком, як солідарні боржники (п. 1.5. Договору поруки).

Оскільки зобов`язання за кредитним договором не були виконані відповідачем-1 за первісним позовом, Банк звернувся до відповідача-1 за первісним позовом та відповідача-2 за первісним позовом із повідомленням № 30.1.0.0./2-IGRROKUB11I59 від 16.04.2019 року про сплату кредиту (а.с. 32, докази надіслання 33-35).

Згідно з ч. 1 ст. 19 ГПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ГПК України, особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Відповідач-1 та відповідач-2 за первісним позовом не надали відповіді на повідомлення № 30.1.0.0./2-IGRROKUB11I59 від 16.04.2019 року, суму кредиту не повернули.

Предметом спору у цій справі є невиконання відповідачем-1 за первісним позовом, як боржником, та відповідачем-2 за первісним позовом, як поручителем, зобов`язань в частині повернення кредиту, а також застосування відповідальності, встановленої умовами договору та чинним законодавством України за порушення відповідних зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч. 2 ст. 553 ЦК України, порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 2. ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 555 ЦК України, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі.

Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як було встановлено судом вище, залишок заборгованості за кредитом становить 247 759 грн 15 коп.

Суд встановив, що Товариство прострочило виконання зобов`язання за Кредитним договором. Здійснивши перевірку проведених Банком нарахувань, судом встановлено, що залишок заборгованості за кредитом становить 247 759 грн 15 коп.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів за первісним позовом заборгованості за кредитом у сумі 249 999 грн 98 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 247 759 грн 15 коп.

В частині солідарного стягнення з відповідачів за первісним позовом заборгованості за кредитом в сумі 2 240 грн 83 коп. слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив, що зустрічний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом послався на те, що договір поруки від 24.07.2018 р. № POR624 є недійсним. Зокрема зазначив, що договір поруки є похідним за своїм характером та залежним від основного зобов`язання, а відтак підписання попередньо такого договору перед основним є недійсним з моменту його підписання та не несе за собою ніяких обов`язків. Також ОСОБА_1 зазначив, що договір поруки не містить істотних умов, а саме у спірному договорі відсутні:

- будь-які дані щодо визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема, реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо;

- обсяг відповідальності поручителя;

- відомості про боржника.

Як було встановлено судом вище, 27 липня 2018 року між ОСОБА_1 та Банком був укладений договір поруки POR624.

Як було зазначено судом вище, предметом цього договору є надання поруки відповідачем-2 за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом за виконання відповідачем-1 за первісним позовом зобов`язань за угодами-приєднання до: 1.1.1 розділу 3.2.8 "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг, далі - "Угода 1", по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно "Угоди 1" - 2,0 % (два) відсотка від суми кредиту щомісяця; за період користування кредитом згідно з п. п. 3.2.8.5.3. "Угоди 1" - 4,0 % (чотири) відсотки від суми кредиту щомісяця; б) кредиту в розмірі, що вказаний у Угоді 1.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов`язання відповідача-1 за первісним позовом, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності відповідача-2 за первісним позовом, відповідач-2 за первісним позовом при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з відповідачем-2 за первісним позовом не потрібні.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки, відповідач-2 за первісним позовом відповідає перед Банком за виконання зобов`язань за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і відповідач-1 за первісним позовом, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту відповідач-2 за первісним позовом відповідає перед Банком всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку невиконання Товариством зобов`язань за "Угодою 1", Товариство та ОСОБА_1 відповідають перед Банком, як солідарні боржники (п. 1.5. Договору поруки).

Згідно з п. 2.1.2. договору поруки, у випадку невиконання відповідачем-1 за первісним позовом якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, Банк має право направити відповідачу-2 за первісним позовом вимогу із зазначенням невиконаного (их) зобов`язання(нь). Ненаправлення позивачем вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Банку звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе відповідачем-2 за первісним позовом зобов`язання або вимагати від відповідача-2 за первісним позовом виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Відповідач-2 за первісним позовом відповідає перед Банком, як солідарний боржник у випадку невиконання відповідачем-1 за первісним позовом зобов`язань за "Угодою-1", незалежно від факту направлення чи ненаправлення Банком відповідачу-2 за первісним позовом передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки, сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання відповідачем-1 за первісним позовом та/або відповідачем-2 за первісним позовом всіх зобов`язань за "Угодою 1" цей договір припиняє свою дію.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

При цьому суд не бере до уваги аргументи ОСОБА_1 про те, що договір поруки укладений 24.07.2018 р., в той час, як кредитний договір 27.07.2018 р.

Як було встановлено судом вище, що саме 27 липня 2018 року Банк та ОСОБА_1 уклали договір поруки № POR624 із застосуванням електронного цифрового підпису, що підтверджується особливостями ключа ОСОБА_1 (а.с. 31). Згідно вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_1 було підписано спірний договір поруки - 27.07.2018 р.

Крім того, як було встановлено судом вище, кредитний договір підписаний також 27.07.2018 р.

Відтак, посилання ОСОБА_1 . спростовуються матеріалами справи.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що спірний договір поруки не містить істотних умов, а саме у спірному договорі відсутні:

- будь-які дані щодо визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема, реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо;

- обсяг відповідальності поручителя;

- відомості про боржника суд зазначає наступне.

Предметом спірного договору поруки є надання поруки відповідачем-2 за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "МВ-Буд" (далі - боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до: 1.1.1 розділу 3.2.8 "Кредит КУБ" Умов та правил надання банківських послуг, далі - "Угода 1", по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно "Угоди 1" - 2,0 % (два) відсотка від суми кредиту щомісяця; за період користування кредитом згідно з п.п. 3.2.8.5.3. "Угоди 1" - 4,0 % (чотири) відсотки від суми кредиту щомісяця; б) кредиту в розмірі, що вказаний у Угоді 1.

Пунктом 1.2. договору поруки сторони узгодили, що відповідач-2 за первісним позовом відповідає перед Банком за виконання зобов`язань за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і відповідач-1 за первісним позовом, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту відповідач-2 за первісним позовом відповідає перед Банком всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на відсутність у договорі поруки щодо визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема, реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо; обсягу відповідальності поручителя; відомостей про боржника спростовуються матеріалами справи.

Більше того, ОСОБА_1 , будучи керівником Товариства, підписував Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання послуги "КУБ" - таким чином, його ознайомленість з правилами є очевидною.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, оскільки позивачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами покладених в основу обґрунтування позову обставин, наявність яких є необхідною умовою для визнання правочину недійсним з підстав ст. 203 та ст. 215 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви про визнання договору поруки від 24.07.2018 р. № POR624, укладеного між Банком та ОСОБА_1 .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, оплата судових витрат за первісним позовом покладається на відповідачів за первісним позовом в розмірі 3 716 грн 39 коп. (1 858 грн 19 коп. на кожного).

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за зустрічним позовом залишаються за позивачем за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-БУД" (35410, Рівненська обл., Гощанський р-н, с. Кринички, вул. Шевченка, буд. 26-А, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 247 759 (двісті сорок сім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 15 коп. заборгованості за кредитом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-БУД" (35410, Рівненська. обл., Гощанський р-н, с. Кринички, вул. Шевченка, буд. 26-А, ) на користь Акціонерного товариства комерційного банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 1 858 грн (одну тисячу вісімсот п`ятдесят вісім) грн 19 коп. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 1 858 грн (одну тисячу вісімсот п`ятдесят вісім) грн 19 коп. витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-БУД", ОСОБА_1 2 240 грн 83 коп. заборгованості за кредитом - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 18 листопада 2019 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 5 примірників:

1 - до справи;

2-3 - позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) рекомендованим ( 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд 1-Д; 49027, м. Дніпро , а/с 1800 );

4 - відповідачу-1 за первісним позовом (третій особі за зустрічним позовом) рекомендованим ( 35410 , Рівненська. обл ., Гощанський р-н , с. Кринички, вул. Шевченка, буд. 26-А );

5 - відповідачу-2 за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) рекомендованим ( АДРЕСА_1 ).