РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.11.2019Справа № 910/12052/19

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні

справу № 910/12052/19

за позовом підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА"

до акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 6809,66 грн.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 6809,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем термінів доставки вантажу за накладною № 22100800 від 27.12.2018р., у зв`язку з чим позивач просить стягнути штраф у сумі 6809,664 грн. на підставі ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01 листопада 1951 року.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини в строк до 09.10.2019р.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.09.2019р. була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 09.09.2019р. про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін отримав 18.09.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, долученим до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Станом на 18.11.2019р. від позивача не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також не отримано від відповідача відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018р. між підприємством з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" (за договором - замовник, позивач) та публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" (за договором - перевізник, відповідач) було укладено договір про надання послуг № 08906/ЦТЛ-2018/18/158 (надалі - Договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язався здійснювати перевезення вантажів, надавати вантажний вагон для перевезення, та інші послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) і вагонах відповідача, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах позивача і проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що перевезення - послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку.

Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356, Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за накладною БЧ №22100800 від 27.12.2018р. на адресу підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" зі станції Барбаров Білоруської залізниці був відправлений вантаж у вагоні №74972977 до станції Одеса-Ліскі Одеської залізниці.

Вантаж перетнув кордон з Україною 27.12.2018р., що підтверджується відміткою у графі 28 накладної.

Вантаж за накладною БЧ №22100800 був 27.06.2018р. затриманий на Житомирській митниці ДФС для проходження митного оформлення до 28.06.2018р.

Згідно з відміткою у графі 27 накладної, вантаж прибув на станцію призначення Одеса-Ліскі Одеської залізниці 06.01.2019р.

Відповідно до графи 38 електронної накладної, загальна відстань по території Білорусі складає 48 км., а по території України - 862 км., загальна відстань - 910 км.

22.02.2019р. позивач звернувся до відповідача з претензію за №450 від 22.02.2019р. про сплату неустойки за прострочення доставки вантажу на суму 6809,66 грн., яка була отримана відповідачем 25.02.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з розрахунком позивача, загальний термін доставки вантажу, обчислений відповідно до §§ 2, 3 ст. 24 УМВС, становить 8 повних діб (з урахуванням подовження терміну доставки на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу та 2 доби на митні операції), натомість фактичний термін доставки вантажу становить 10 повних діб.

Виходячи з прострочення терміну доставки на 2 доби, позивач розрахував відношення перевищення терміну доставки (в добі) до загального терміну доставки. (2:8=0,25 (більше однієї десятої) та враховуючи § 2 ст. 45 УМВС визначив відсоток провізної плати (18%), який є неустойкою за прострочення доставки вантажу, розмір якої становить 6809,66 грн.

Відповідач відповіді на претензію не надав та вимоги позивача не задовольнив.

Вважаючи, що відповідач безпідставно не задовольнив претензію щодо сплати неустойки за прострочення доставки вантажу, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 6809,66 грн. неустойки за прострочення доставки вантажу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як передбачено ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 4 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Як передбачено п. 1.2 Договору про надання послуг № 08906/ЦТЛ-2018/18/158 від 12.02.2018р., перевезення оформлюється залізничною накладною, зокрема відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС).

Матеріали справи свідчать, що відповідно до умов Договору та накладної №22100800 від 27.12.2018р. мало місце міжнародне перевезення вантажу, а отже до відносин сторін, що виникли між сторонами внаслідок цього перевезення, застосовуються положення Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (надалі - УМВС), статтею 1 якої встановлено пряме міжнародне залізничне сполучення для перевезення вантажів по залізницям Республіки Білорусь та України.

Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення є чинною в Україні відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" та Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів.

Згідно із ст. 24 УМВС:

§ 1. Якщо відправником і перевізником не погоджене інше, термін доставки визначається на весь шлях прямування вантажу і не повинен перевищувати терміну, обчисленого виходячи з норм, які містяться у цій статті.

§ 2. Термін доставки вантажу визначається, виходячи з таких норм:

- для контейнері - 1 доба на кожні початі 150 км;

- для інших відправок -1 доба на кожну почату 200 км.

§ 3. Термін доставки вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

§ 4. Строк доставки вантажу продовжується на весь час затримки на шляху слідування з причин, що не залежать від перевізника.

§ 5. Перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 годин дня, наступного за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу розраховують як за повну.

Виходячи з відомостей, що містяться у накладній № 22100800 від 27.12.2018р., строк доставки вантажу, обчислений відповідно до наведених вище норм ст. 24 УМВС, становить 8 діб загалом, а саме: початок перебігу терміну - з 0.00 год. 28.12.2018р., термін доставки з урахуванням нормативної швидкості (910 км:200) - 5 діб, збільшення терміну доставки на операції, пов`язані з відправленням вантажу - 1 доба, час затримки на шляху слідування - 2 доби.

Матеріали справи свідчать, що фактичний термін доставки вантажу становить 10 діб, а отже відповідач прострочив доставку вантажу на 2 доби.

Відповідно до ст. 45 УМВС:

§ 1. Якщо перевізником не було дотримано термін доставки вантажу, обчислений відповідно до статті 24 "Термін доставки вантажу", перевізник сплачує відшкодування за перевищення терміну доставки у вигляді неустойки.

§ 2. Розмір неустойки за перевищення терміну доставки вантажу визначається виходячи з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення терміну доставки, і величини (тривалості) перевищення терміну доставки, що розраховується як відношення перевищення терміну доставки (в добі) до загального терміну доставки, а саме:

6% провізної плати при перевищенні терміну доставки не більше однієї десятої загального терміну доставки;

18% провізної плати при перевищенні терміну доставки більше однієї десятої, але не більше трьох десятих загального терміну доставки;

30% провізної плати при перевищенні терміну доставки понад три десятих загального терміну доставки.

Враховуючи перевищення терміну доставки вантажу на 2 доби, відношення перевищення терміну доставки (в добі) до загального терміну доставки складає 0,25 (2:8=0,25).

Відсоток провізної плати відповідно до § 2 ст. 45 УМВС, який визначається як розмір неустойки за прострочення доставки, становить 18%, провізна плата згідно із відомостями у графі 51 накладної складає 37 831,40 грн.

Такими чином неустойка за прострочення доставки вантажу становить 6809,66 грн. (37 831,40 х 18%).

Таким чином, оскільки факт порушення відповідачем строку доставки вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю у розмірі 6809,66 грн.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати позивача, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5 (Єжи Гедройця), ідентифікаційний код 40075815) на користь підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 68; ідентифікаційний код 30603572) неустойки за прострочення доставки вантажу в сумі 6809 грн. 66 коп. та 1921 грн. - витрати по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 18.11.2019.

Суддя А.І. Привалов