УХВАЛА

14 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/4185/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 (у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 (суддя Блажівська О.Є.)

у справі № 910/4185/19

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 81 178,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2019 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 у справі № 910/4185/19.

12.11.2019 до суду від Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, обґрунтовані малозначністю справи № 910/4185/19 і наявністю усталеної практики Верховного Суду у вирішенні справ у подібних правовідносинах.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/4185/19, зважаючи на таке.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 ГПК для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 встановлено у розмірі 1 921 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 81 178,78 грн, що є значно меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ГПК справа № 910/4185/19 є малозначною.

Обґрунтовуючи необхідність відкриття касаційного провадження за його касаційною скаргою, АТ «Українська залізниця» зазначає, що ця скарга стосується питання права (статті 129, 129-1 Конституції України, частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пунктів 31, 32, 127, 129 Статуту залізниць України, пунктів 4, 5 Правил перевезень вантажу у вагонах відкритого типу), яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також має значення для залізниці, оскільки Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у справах: № 905/745/17 (постанова від 07.02.2018), №905/96/17 (постанова від 23.01.2018) висловив правову позицію щодо застосування норм права у подібних відносинах, і ця позиція в силу закону повинна враховуватися судами, однак, як вважає скаржник, її не було враховано під час ухвалення оскаржених судових рішень у справі № 910/4185/19.

Посилання АТ «Українська залізниця» на позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, висловлені у постановах: від 07.02.2018 у справі №905/745/17; від 23.01.2018 у справі № 905/96/17 не можуть бути взяті до уваги Судом, оскільки висновків про наявність підстав для направлення справ на новий розгляд до суду першої інстанції у зазначених справах Верховний Суд дійшов за інших встановлених фактичних обставин (предметом залізничних перевезень у цих справах було не кам`яне вугілля, а залізорудні окатиші (сипучий вантаж), що вимагало дослідження придатності вагонів для перевезення вантажу в комерційному відношенні та визначення ступеню вини вантажовідправника та перевізника внаслідок течі вантажу під час перевезення).

Разом із цим Судом враховано, що оскаржені судові рішення у справі №910/4185/19 узгоджуються з висновком, викладеним Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 22.12.2018 у справі № 910/4405/18.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК, за яких суд міг би визнати, що судові рішення у справі № 910/4185/19 підлягають касаційному оскарженню, у касаційній скарзі АТ «Українська залізниця» не наведено.

Вивчивши і проаналізувавши матеріали поданої АТ «Українська залізниця» касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК підстав для розгляду касаційної скарги Суд не вбачає.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/4185/19.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у справі № 910/15194/18 (ухвала від 18.06.2019).

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/4185/19 за касаційною скаргою Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами на 23 аркушах (у тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 03.10.2019 № 2009 на суму 3 842,00 грн) надіслати скаржникові.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий