ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1128/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши заяву про зміну способу виконання рішення у справі №916/1128/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 12, 4-й поверх; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18; )

про зобов`язання повернути товар

за участю:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" про зобов`язання повернути товар.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору складського зберігання зерна №27/Т/17 від 19 грудня 2017р. та направлено на зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" товар загальною вартістю 9395824,80 грн., що перебуває на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" на зернових складах (зерносховищах) за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, 16 відповідно до Договору складського зберігання зерна №27/Т/17 від 19 грудня 2017р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.06.2019р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" вчинити дії - повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" наступний товар загальною вартістю 9395824 грн. 80 коп., що перебуває на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" на зернових складах (зерносховищах) за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, 16 відповідно до Договору складського зберігання зерна №27/Т/17 від 19.12.2017р. (і). соняшник (некласне) - 912216 (дев`ятсот дванадцять тисяч двісті шістнадцять) кг. (загальна вартість 9395824 (дев`ять мільйонів триста дев`яносто п`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 80 коп.) Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" судові витрати у розмірі 2881 грн. 50грн.

У зв`язку з набранням рішення суду законної сили, 05.07.2018р. господарським судом Одеської області було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 12.06.2019р. у справі №916/1128/19.

Також, додатковим рішенням господарського суду Одеської області від 05.08.2019р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" про розподіл судових витрат вх. № ГСОО 2-3214/19 від 08.07.2019р. у справі №916/1128/19 - задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 190267 грн. 55 коп.

04.11.2019р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" надійшла заява про зміну способу виконання рішення.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.11.2019р. заяву за вх. № ГСОО 2-5367/19 у справі №916/1128/19 передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.11.2019р. прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" від 04.11.2019р. вх. № ГСОО 2-5367/19 про зміну способу виконання рішення подано по справі №916/1128/19 та призначити розгляд заяви на "13" листопада 2019 р. о 11:45.

07.11.2019р. за вх.№2-5458/19 господарський суд одержав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, згідно з яким представник позивача просив суд забезпечити проведення судового засідання у справі №916/1128/19, яке призначене на 13 листопада 2019 р. о 11:45 в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2019р. відмовлено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" у задоволенні клопотання за вх.№2-5458/19 від 07.11.2019р. про проведення судового засідання по справі №916/1128/19, яке призначене на 13.11.2019р. о 11:45, в режимі відеоконференції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 216 ГПК України, в судовому засіданні 13.11.2019р. було оголошено перерву у справі до 14.11.2019р. 14:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2019р. повідомлено відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" у справі №916/1128/19 - про судове засідання, яке відбудеться "14" листопада 2019 р. о 14:30.

Частиною 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи встановлені законом обмеження щодо строку розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників справи, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши вищевказану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" про зміну способу виконання рішення у справі №916/1128/19 від 04.11.2019р. вх. № ГСОО 2-5367/19, суд дійшов таких висновків.

Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" було подано заяву про зміну способу виконання рішення у справі №916/1128/19 від 04.11.2019р. вх. № ГСОО 2-5367/19, відповідно до якої позивач просить суд змінити спосіб виконання рішення господарського суду Одеської області від 12.06.2019р. у справі №916/1128/19 в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" товар - 912216 кг соняшника загальною вартість 9395824,80 грн. на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" на користь Товариству з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" грошових коштів в сумі 9395824,80 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Разом з тим, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 713/1062/17 та постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі № 6-1829цс15.

Таким чином, в основу судового акту про зміну способу і порядку виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

За матеріалами поданої заяви вбачається, що позивач посилається на те, що 18 вересня 2019р. постановою Державного виконавця печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука М.В. на виконання судового наказу господарського суду Одеської області від 05 липня 2019р. у справі №916/1128/19 відрито виконавче провадження №60086131. Також позивач вказує, що пунктом 2 вказаної постанови було зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та зауважено суду, що станом на дату подання відповідної заяви судове рішення не виконано.

Позивач зазначає, що виконання судового рішення є неможливим через те, що зернові культури, які має повернути боржник, станом на дату подання заяви відсутні на зернових складах за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, 16.

Станом на 15.04.2019р. на складах було виявлено сукупно лише 596431 кг. соняшника, які пізніше були продані Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

В підтвердження зазначених обставин у поданій заяві, Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)", зокрема, надано до суду: постанову про відкриття виконавчого провадження №60086131 від 18.09.2019 року з примусового виконання рішення суду по справі №916/1128/19; лист Головного слідчого управління Національної поліції України №984/24/9/2-2019 від 21.05.2019 року; інспекційний звіт інспекторської компанії ТОВ "Проконтрол" №PC/PC/L19AP227 від 15.04.2019 року, який наданий Головним слідчим управлінням Національної поліції України у додатках до згаданого вище листа №984/24/9/2-2019 від 21.05.2019р.; відповідь Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів за №6501/6.1-38-19-6 від 04.09.20-19р.; роздруківку з сайту ДП "СЕТАМ" https://setam.net.ua/auction/354143.

Також, під час розгляду даної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" було надано Лист вих. № 21987/6 від 14.11.2019р. Печерського районного відділу Державного виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до якого зазначено, зокрема, що 18.09.2019р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. Поштове відправлення (постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.09.2019р.) за вих. №262 було отримано боржником 24.09.2109р. Також у листі було зазначено, що жодних підтверджуючих документів про виконання наказу №916/1128/19 виданого 05.07.2019р. господарським судом Одеської області до канцелярії відділу не надходило.

Також, посилаючись на ч. 1 ст. 75 ЗУ „Про виконавче провадження" у листі було зазначено, що 13.11.2019р. державним виконавцем, керуючись ст. 63, 75 ЗУ „Про виконавче провадження", винесено постанову про накладення на боржника штрафу, та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів. Та зазначено, що станом на 14.11.2019р. рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 2 статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України „Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд зазначає, що необхідною та обов`язковою умовою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є факт існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

В п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року № 9 вказано, що підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, суд виходить з того, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. N 11-рп/2012). Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 р. у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (рішення від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" п. 40, заява N 6962/02). Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comi№gersoll S. A." проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Окрім того, вирішуючи справу "Шмалько проти України" Європейський суд з прав людини в п. 43 свого рішення від 20.07.2004р. дійшов наступного висновку: "Суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду однієї зі сторін. Було б незрозуміло, як би стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також, як зазначив Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012, за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до роз`яснень Вищого господарського суду України, викладених в постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р., під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (п. 7.1.3).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)".

Керуючись ст.ст. 234, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" про зміну способу виконання рішення у справі №916/1128/19 від 04.11.2019р. вх. № ГСОО 2-5367/19 - задовольнити повністю.

2.Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2019р. у справі №916/1128/19 в частині зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" вчинити дії - повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" наступний товар загальною вартістю 9395824 грн. 80 коп., що перебуває на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" на зернових складах (зерносховищах) за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, 16 відповідно до Договору складського зберігання зерна №27/Т/17 від 19.12.2017р. (і). соняшник (некласне) - 912216 (дев`ятсот дванадцять тисяч двісті шістнадцять) кг. (загальна вартість 9395824 (дев`ять мільйонів триста дев`яносто п`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 80 коп.), а саме: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" (01001, м.Київ, вул. Володимирська, 12, 4-й поверх; ) грошові кошти в сумі 9395824 (дев`ять мільйонів триста дев`яносто п`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 80 коп.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)" (01001, м.Київ, вул. Володимирська, 12, 4-й поверх; )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18; )

Повний текст ухвали складено та підписано 18.11.2019р.

Ухвала набирає чинності 14.11.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Копію ухвали суду направити на адресу:

- Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕНГЕЛЬХАРТ СТП (УКРАЇНА)": 01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, 13-й поверх;

- Товариства з обмеженою відповідальністю „Білгород-Дністровський елеватор": 01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18.

Суддя Т.Г. Д`яченко