ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 905/2213/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Вронської Г.О., Мамалуя О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Черненка О.В.

за участю представників:

Позивача: не з`явився

Відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.08.2019

(головуючий суддя Лакіза В.В., судді Здоровко Л.М., Геза Т.Д.)

та рішення Господарського суду Донецької області від 25.02.2019

(суддя Фурсова С.М.)

у справі №905/2213/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради

про стягнення 11 726 168,10 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК компанія "Нафтогаз України" ) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради (далі - КП "Вуглик" ) про стягнення 11 726 168,10 грн, з яких: 236 289,31 грн - пені, 1 563 415,75 грн - 3% річних, 9 926 463,04 грн - інфляційних втрат.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №658/14-БО-6 від 05.12.2013 в частині своєчасної оплати отриманого природного газу, що стало підставою нарахування пені, 3% річних, інфляційні втрат.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням господарського суду Донецької області від 25.02.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з КП "Вуглик" на користь АТ "НАК компанія "Нафтогаз України" 236289,31 грн пені, 1 563 415,75 грн 3% річних, 9687929,90 грн інфляційних втрат, 172 314,60 грн судового збору. В частині стягнення 238 533,14 грн інфляційних втрат відмовлено.

4. Аргументуючи судове рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції вказував на те, що у відповідача наявна заборгованість з оплати отриманого природного газу за договором купівлі-продажу природного газу №658/14-БО-6 від 05.12.2013, що також підтверджується судовим рішенням у справі № 905/1382/15 про стягнення заборгованості з відповідача по оплаті природного газу, отже позивачем обґрунтовано нараховано пеню, 3 % річних, інфляційні втрати, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по договору купівлі-продажу природного газу №658/14-БО-6 від 05.12.2013.

5. Разом з цим, суд першої інстанції, здійснив перерахунок інфляційних втрат, що належать до стягнення, та зазначив, що цей розрахунок є арифметично невірним.

6. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 рішення Господарського суду Донецької області від 25.02.2019 в частині відмови у стягненні 238 533,14 грн інфляційних втрат залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. АТ "НАК компанія "Нафтогаз України" не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в частині відмови у стягненні 238 533,14 грн інфляційних втрат, просить скасувати прийняті у справі судові рішення в цій частині, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

8. У касаційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування судами ст. 625 ЦК України, ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України.

9. Також скаржник вказує на те, що судами попередніх інстанцій, не надано належної оцінки всім обставинам справи та вказує на те, що ним зроблено вірний розрахунок інфляційних втрат, відповідно до вимог законодавства та з врахуванням правового висновку, викладеному у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18, а тому суди попередніх інстанцій необґрунтовано перерахували розмір інфляційних заявлених до стягнення та зменшили розмір інфляційних втрат заявлених до стягнення.

10. Крім того, заявник вказує на те, що судами попередніх інстанцій рішення прийнято на підставі неналежних доказів.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

11. Відзив до суду касаційної інстанції від відповідача не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

12. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 05.12.2013 між ПАТ "НАК компанія "Нафтогаз України" та КП по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради укладено договір купівлі-продажу природного газу № 658/14-БО-6, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України продавцем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору (пункт 1.1 договору).

13. Відповідно до пункту 1.2 договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

14. У пункті 2.1 договору узгоджено, що продавець передає покупцеві з 01.01.2014 по 31.12.2014 газ обсягом до 6338 тис.куб.м., в щомісячних обсягах вказаних у даному пункті.

15. Пунктами 3.3, 3.4 договору встановлено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов`язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використання газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов`язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаних уповноваженим представником та скріплених печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами).

16. Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 Договору.

17. Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1 договору).

18. У пункті 7.2 договору визначено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

19. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (пункт 11.1 договору).

20. Рішенням господарського суду Донецької області від 06.10.2015 у справі №905/1382/15 стягнуто з КП "Вуглик" на користь АТ "НАК компанія "Нафтогаз України" 17 628 877,45 грн основного боргу за невиконаними відповідачем зобов`язаннями січень-квітень 2014 року, жовтень-грудень 2014 року, 3 029 047,20 грн пені за період з 15.02.2014 по 16.06.2015, 422 713,26 грн 3% річних за період з 15.02.2014 по 16.06.2015, 9 051 689,92 грн інфляційних втрат за період березень 2014 - травень 2015 року.

21. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу №658/14-БО-6 від 05.12.2013 щодо оплати поставленого у січні - квітні 2014 року, жовтні - грудні 2014 року природного газу, позивач звернувся до господарського суду та просив стягнути з відповідача пеню нараховану за період з 17.06.2015 по 14.07.2015 в розмірі 236 289,31 грн, 3% річних за період з 17.06.2015 по 31.05.2018 в розмірі 1 563 415,75 гривень та інфляційні втрати за період червень 2015 - квітень 2018 року в розмірі 9 926 463,04 грн.

Позиція Верховного Суду

22. Суд зазначає, що, як вбачається із матеріалів касаційної скарги АТ "НАК"Нафтогаз України", рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду позивачем оскаржуються лише в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення 238 533,14 грн інфляційних втрат, в іншій частині зазначені судові рішення не оскаржуються, а тому згідно з частиною 1 статті 300 ГПК України в касаційному порядку не переглядаються.

23. Перевіривши повноту встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи та правильність застосування ними норм процесуального права саме в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення 238 533,14 грн інфляційних втрат, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

24. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

25. Частиною 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

26. Частиною 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

27. Згідно зі статтею 526 ЦК України і статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

28. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

29. Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

30. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

31. Судами встановлено, що 05.12.2013 між ПАТ "НАК компанія "Нафтогаз України" та КП по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради укладено договір купівлі-продажу природного газу № 658/14-БО-6.

32. Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Господарського суду Донецької області від 06.10.2015 у справі №905/1382/15 стягнуто з КП "Вуглик" на користь АТ "НАК компанія "Нафтогаз України" 17 628 877,45 грн основного боргу за невиконаними відповідачем зобов`язаннями за договором купівлі-продажу природного газу №658/14-БО-6 від 05.12.2013 в період січень-квітень 2014 року, жовтень-грудень 2014 року, та нараховану у зв`язку з невиконанням зобов`язань пеню 3 029 047,20 грн, 422 713,26 грн 3% річних, 9 051 689,92 грн інфляційних втрат.

33. Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

34. Зважаючи на викладене суди, вірно посилаючись на преюдиціальність фактів встановлених у судовому рішенні у справі №905/1382/15, дійшли висновку про наявність заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 658/14-БО-6 від 05.12.2013 за період січень-квітень 2014 року, жовтень-грудень 2014 року у відповідача перед позивачем.

35. Разом з цим, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

36. Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

37. За змістом статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

38. Слід зазначити, що інфляційні втрати підлягають нарахуванню за місяць та відповідно до положень ст. 625 ЦК України можуть бути стягнуті за весь час прострочення боржником грошового зобов`язання.

39. Зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи та вищезазначені положення законодавства, враховуючи преюдиційність фактів встановлених рішенням у справі №905/1382/15, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для нарахування інфляційних втрат, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором № 658/14-БО-6 від 05.12.2013.

40. Разом з цим, судами встановлено, що як вбачається з рішення Господарського суду Донецької області у справі №905/1382/15 позивачем було заявлено до стягнення 9708610,37 грн інфляційних, а стягнуто за рішенням суду 9051689,92 грн інфляційних.

41. Тоді як, з розрахунку, наданого позивачем по даній справі вбачається помилкове зазначення позивачем сум, які були заявлені по справі № 905/1382/15 замість сум, які були стягнуті судовим рішенням Господарського суду Донецької області від 06.10.2015 у справі №905/1382/15.

42. Отже, оскільки позивачем у даній справі до стягнення заявлялось 9 926 463,04 грн інфляційних втрат, судами встановлено, що базовою сумою для нарахування інфляційних втрат позивачем було взято не суму стягнуту за рішенням суду, а суму заявлену позивачем до стягнення у справі №905/1382/15, здійснивши вірний перерахунок інфляційних втрат суди дійшли до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в розмірі 9 687 929,9 грн, а в частині стягнення 238 533,14 грн інфляційних втрат відмовили.

43. Вказані висновки судів попередніх інстанцій прийняті з дотриманням вимог вищезазначеного законодавства та на підставі всебічного і повного аналізу належних доказів у справі, у зв`язку з чим, безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що судами неповно встановлено обставини справи та не надано їм відповідну оцінку.

44. Доводи касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції викладеної у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18, та помилковий невірний розрахунок інфляційних втрат позивачем, відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки у вказаній постанові Верховний Суд саме вказав на те, що інфляційні втрати нараховуються на суму існуючої заборгованості, тобто в даній справі базовою сумою для розрахунку є сума встановлена у рішенні суду у справі №905/1382/15.

45. На підставі наведеного, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій, оцінивши всі доводи сторін по даній справі та враховуючи вимоги законодавства, здійснивши вірний перерахунок інфляційних втрат, дійшли обґрунтованого висновку, про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат в розмірі 9 687 929,9 грн, та відмови у стягненні 238 533,14 грн інфляційних втрат.

46. Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Інших обґрунтованих доводів щодо неправильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права касаційна скарга не містить.

47. Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що судові рішення у справі в оскаржуваній позивачем частині прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування судових рішень отже, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

48. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

49. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 309 ГПК України).

50. Враховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що обґрунтованих доводів щодо неправильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права касаційна скарга не містить, доводи скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, а тому визначені законом підстави для зміни або скасування рішення чи постанови в оскаржуваній позивачем частині відсутні.

Розподіл судових витрат

51. Оскільки підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 та рішення

Господарського суду Донецької області від 25.02.2019 у справі № 905/2213/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді Г.О. Вронська

О.О.Мамалуй