СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Справа № 905/659/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М. , суддя Попков Д.О.

секретар судового засідання Марченко В.О.

за участю представників сторін:

позивача Шупик А.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КВ№004341 від 11.02.2016, ордер серія КВ№441278 від 16.08.2019

відповідача Тришкін Д.В., cвідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН№4806 від 26.04.2017, довіреність №14 від 24.01.2019

адвокатською діяльністю серія ДН» 5037 ввід 25.04.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Десятого воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості (вх. №2900Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.08.2019 у справі №905/659/19 (головуючий суддя Демідова П.В., судді Ніколаєва Л.В., Курило Г.Є., повний текст ухвали підписано 05.08.2019)

за позовом Десятого воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України, м.Мирноград Донецької області

до Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське, м.Покровське Донецької області

про врегулювання розбіжностей та визнання укладеним договору про постійне та обов`язкове аварійне обслуговування об`єктів в редакції позивача, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.08.2019 (з урахуванням ухвали Господарського суду Донецької області від 05.08.2019 про виправлення описки) призначено судову експертизу у справі №905/659/19. На вирішення експерта поставлено питання щодо визначення вартості робіт із запобігання виникнення та мінімізації наслідків надзвичайних ситуацій, які мають здійснюватися Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України в межах договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське, а саме наступних робіт:

- профілактичне обстеження Об`єктів щодо стану їх протиаварійного захисту відповідно до вимог законодавства з питань охорони праці; участь у розробленні та погодженні планів ліквідації аварій Об`єктів і контроль за їх відповідністю фактичному становищу; виконання депресійних, газових і теплових зйомок.

- відбір проб та аналіз складу повітря і міри запилення виробок та приміщень;

- участь у навчанні та тренуванні членів об`єктових допоміжних гірничорятувальних команд (далі ДГК);

- участь у навчанні та тренуванні працівників та посадових осіб Об`єктів з метою вжиття відповідних дій та дотримання правил поведінки, необхідних у разі виникнення аварії;

- проведення тактичних тренувань, вправ в респіраторах, навчання на Об`єкті замовника;

- перевірка стану протиаварійного захисту та готовності Об`єктів до проведення робіт з ліквідації надзвичайних ситуацій;

- участь у роботі комісій з прийняття в експлуатацію нових та реконструйованих шахт, горизонтів, дільниць, очисних вибоїв та інших об`єктів, що вводяться в дію на Об`єктах і потребують обслуговування;

- участь у роботі комісій з розслідування причин виникнення надзвичайних ситуацій на Об`єктах, до ліквідації яких була залучена Аварійно-рятувальна служба.

Вартість встановити щодо кожного виду робіт окремо, із врахуванням обсягу, матеріальних витрат, витрат часу тощо. Проведення експертизи доручено Донецькому Науководослідному інституту судових експертиз, адреса 84112, м. Слов`янськ, вул. Поштова, 67. Зобов`язано експерта направити висновки за результатами проведення даної судової експертизи до господарського суду Донецької області протягом 5 днів з моменту закінчення проведення судової експертизи. Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, покладено на позивача та відповідача пропорційно, з наступним розподілом судових витрат в порядку, передбаченому ст.129 ГПК України. Зупинено провадження у справі №905/659/19 на час проведення експертизи.

Позивач, Десятий воєнізований гірничорятувальний загон Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України, подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.08.2019, в якій просить скасувати зазначену увалу щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі №905/659/19, а справу передати до Господарського суду Донецької області для подальшого розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги, заявник посилається на те, що на його думку оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та за умов неправильного застосування норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Десятого воєнізованого гірничорятувального загону та призначено її до розгляду на 15.10.2019 о 10:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 задоволено клопотання Десятого воєнізованого гірничорятувального загону (№9643 від 09.10.2019) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак сторони по справі в день засідання 15.10.2019 з`явились до приміщення Східного апеляційного господарського суду.

Для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів справи в судовому засіданні було оголошено перерву до 07.11.2019 до 10:00 години, що відображено в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2019.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає ухвалу місцевого господарського суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача в ході судового засідання просить ухвалу господарського суду Донецької області залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, підставою для виникнення спірних відносин між сторонами по справі став Договір про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів відповідача, який був запропонований до підписання позивачем. Зокрема, в зв`язку з необхідністю врегулювання розбіжностей до договору на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та визнання укладеним зазначеного договору в редакції позивача, Десятий воєнізований гірничорятувальний загін Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ПрАТ Шахтоуправління Покровське.

В свою чергу відповідач підписав запропонований договір з протоколом розбіжностей, який фактично був не прийнятий позивачем, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з відповідним позовом, наполягаючи на визнанні договору укладеним на умовах ним запропонованих.

Отже, одним з ключових питань, по яких сторони не можуть дійти згоди, є визначення вартості робіт, які в межах дії договору повинна здійснювати аварійно-рятувальна служба.

Укладаючи спірний договір, сторони погодили перелік видів робіт, які в межах договору має здійснювати аварійно-рятувальна служба, що відображено в пунктах 1.1.1- 1.1.12.

1. Пошук та порятунок людей у разі виникнення надзвичайних ситуацій на об`єкті; гасіння підземних пожеж, ліквідація наслідків вибухів, раптових викидів вугілля і газу, проривів води і затоплень, гірничих ударів, обвалень гірничих порід та інших надзвичайних ситуацій на об`єкті у небезпечних умовах (загазування шкідливими газами та задимленість атмосфери, підвищення температури, загроза вибуху тощо).

2. Надання при надзвичайних ситуаціях та нещасних випадках у можливих межах невідкладної, у тому числі медичної, допомоги працівникам об`єкту, які перебувають у небезпечному для життя та здоров`я стані, на місці події та під час евакуації до медичних закладів.

3. Профілактичне обстеження Об`єктів щодо стану їх протиаварійного захисту відповідно до вимог законодавства з питань охорони праці.

4. Участь у розробленні та погодженні планів ліквідації аварій Об`єктів і контроль за їх відповідністю фактичному становищу.

5. Виконання депресійних, газових і теплових зйомок.

6. Відбір проб та аналіз складу повітря і міри запилення виробок та приміщень.

7. Участь у навчанні та тренуванні членів об`єктових допоміжних гірничорятувальних команд (далі ДГК).

8. Участь у навчанні та тренуванні працівників та посадових осіб Об`єктів з метою вжиття відповідних дій та дотримання правил поведінки, необхідних у разі виникнення аварії.

9. Проведення тактичних тренувань, вправ в респіраторах, навчання на Об`єкті замовника.

10. Перевірка стану протиаварійного захисту та готовності Об`єктів до проведення робіт з ліквідації надзвичайних ситуацій.

11. Участь у роботі комісій з прийняття в експлуатацію нових та реконструйованих шахт, горизонтів, дільниць, очисних вибоїв та інших об`єктів, що вводяться в дію на Об`єктах і потребують обслуговування.

12. Участь у роботі комісій з розслідування причин виникнення надзвичайних ситуацій на Об`єктах, до ліквідації яких була залучена Аварійно-рятувальна служба.

При цьому, у відповідності до розділу 7 договору, запропонованого позивачем, загальна вартість аварійно-рятувального обслуговування за період дії цього договору становить 59.486.355,14 грн, та складається з щомісячних обов`язкових платежів в розмірі 5.407.850,47 грн та встановлена сторонами на основі розрахунку, який визначений у додатку 3 до договору.

Як зазначено в договорі, розрахунок вартості аварійно-рятувального обслуговування виконаний з урахуванням вимог Порядку здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, затвердженого постановою КМУ № 5 від 11.01.2017, на підставі Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого спільним наказом МНС України та Мінекономіки України №495/369 від 15.12.2003.

Так, за твердженнями позивача формування вартості обслуговування об`єкта здійснюється згідно з економічно обґрунтованими плановими витратами аварійно-рятувальної служби, пов`язаними з його обслуговуванням, визначеними на підставі національних положень (стандартів), державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів з урахуванням цін на матеріальні ресурси та послуги відповідно до вимог законодавства. Вартість обслуговування визначається з урахуванням витрат, пов`язаних з організацією здійснення обслуговування.

Відповідач, посилаючись на відсутність інформації щодо вартості конкретних послуг/робіт, які мають виконуватися в ході дії договору, в протоколі розбіжностей пропонує встановити оплату за фактично виконані роботи на підставі відповідного акту, при погодженні обсягу та вартості робіт на час виконання. При цьому, відповідач звертає увагу на бюджетне фінансування гірничорятувальних заходів на вугледобувних підприємствах (у тому числі у 2019 році) та обсяг осіб, які також знаходяться на обслуговуванні підрозділу аварійно-рятувальної служби та наполягає на тому, що визначення вартості послуг, на підставі п.9 Порядку №5, повинно формуватися в залежності від фактично виконаних робіт та понесених Службою витрат.

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу від 05.08.2019, дійшов висновку про призначення судової експертизи перед якою поставити питання щодо визначення вартості робіт із запобігання виникненню та мінімізації наслідків надзвичайних ситуацій, які мають здійснюватися Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном за договором про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів ПрАТ ШУ Покровське, враховуючи необхідність врегулювання розбіжностей за Договором та той факт, що в ході підготовчого провадження жодна із сторін не надала суду переконливих доказів, яки б підтвердили правомірність позиції сторони у процесі укладання договору.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Донецької області від 01.08.2019 у справі №905/659/119, яка і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ч.ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Статтею 100 ГПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 101 ГПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відносини, які склалися між сторонами по даній справі регулюються Кодексом Цивільного захисту України, Порядком здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, затвердженого постановою КМУ №5 від 11.01.2017, Порядком визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого спільним наказом МНС України та Мінекономіки України №495/369 від 15.12.2003.

У відповідності до ст. 133 Кодексу Цивільного захисту України суб`єкти господарювання та окремі території, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому порядку. Аварійно-рятувальне обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до укладеної угоди. Порядок постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 пункту 9 Порядку №5, формування вартості обслуговування об`єкта суб`єкта господарювання державними аварійно-рятувальними службами здійснюється згідно з економічно обґрунтованими плановими витратами відповідного підрозділу (оперативної одиниці) аварійно-рятувальної служби, пов`язаними з обслуговуванням суб`єкта господарювання, визначеними на підставі національних положень (стандартів), державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів з урахуванням цін на матеріальні ресурси та послуги відповідно до вимог законодавства. Вартість обслуговування для аварійно-рятувальних служб визначається з урахуванням витрат, пов`язаних з організацією здійснення обслуговування. Оплата за обслуговування здійснюється за фактично виконані роботи на підставі відповідного акта.

Послуги, які визначені у п.п. 1.1.3-1.1.12 спірного договору, віднесені Положенням про Державну воєнізовану гірничорятувальну службу у вугільній промисловості України до робіт із запобігання виникненню та мінімізації наслідків надзвичайних ситуацій. Тобто, для вирішення спірного питання щодо визначення вартості робіт, необхідно визначити вартість робіт із запобігання виникненню та мінімізації наслідків надзвичайних ситуацій, передбачених п.п. 1.1.3-1.1.12 договору, з урахуванням вартості кожного виду робіт.

Як вже зазначалося вище, позивач визначив вартість робіт, які повинні виконуватися в межах договору на підставі Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Міністерством економіки та з питань Європейської інтеграції України №495/369 від 15.12.2003, який не передбачає розрахунок вартості обслуговування в залежності від спектру (кількісного складу) робіт, які сторони передбачають в договорі.

З протоколу розбіжностей до спірного договору вбачається, що відповідач ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» ставить під сумнів включення до вартості обслуговування забезпечення постійної готовності сил аварійно-рятувальної служби до дій за призначенням, а також наполягає на тому, що б в договорі була вартість всіх видів послуг, які охоплюються поняттям «аварійно-рятувальне обслуговування».

Зі свого боку позивач не надав ані відповідачу, ані суду першої інстанції доказів щодо плановості та економічної обґрунтованості витрат та щодо формування вартості кожного виду робіт, що передбачений спірним договором та складає зміст аварійно-рятувального обслуговування. Позивачу була надана можливість при поданні позовної заяви надати суду докази на підтвердження походження, достовірності та актуальність (на дату договору) цифр про його витрати, які він закладає в розрахунок вартості послуг.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, намагаючись врегулювати спір між сторонами, цілком обґрунтовано призначив експертизу, в якій поставив питання про вартість послуг, які мають місце в протоколі розбіжностей від 15.03.2019. Тобто, поставлені експерту питання не виходять за межі спору.

Щодо питань, які позивач просив в клопотанні поставити перед експертом, (а саме: які нормативно-правові акти необхідно застосувати для визначення вартості обслуговування при укладанні договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування; які складові частини повинен містити розрахунок вартості постійного і обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування і відповідно; яким нормативно-правовим актом необхідно керуватися для визначення суми договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування; підлягають чи не підлягають вартісній оцінці роботи зазначені в підпунктах 1.1.1.-1.1.12 до Договору; чи відповідає вимогам нормативно-правових та законодавчих актів України Розрахунок ПрАТ ШУ Покровське вартості постійного і обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування підрозділами 10 ВГРЗ на 2019 рік, додаток №3 до Договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єкту ПрАТ ШУ Покровське), колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, що ці питання носять суто правовий характер та не можуть бути поставлені експерту, оскільки предметом висновку експерта не можуть бути питання з права.

Виходячи з вищенаведених норм процесуального права, предмету спору у справі та обставини справи, необхідності спеціальних знань для встановлення обставин, що входять до предмета доказування у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи.

Враховуючи вищенаведене апеляційна скарга Десятого воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Донецької області від 01.08.2019 у справі №905/659/19 - підлягає залишенню без змін з підстав, викладених в постанові апеляційного господарського суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Десятого воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.08.2019 у справі №905/659/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Строк і порядок оскарження даної постанови визначено у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.11.2019.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя Д.О. Попков