ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.11.19 р. Справа № 917/1859/19

Суддя Погрібна С.В., розглянувши заяву Миргородської міської ради Полтавської області про забезпечення позову (вх. № 12637 від 18.11.2019 р.) у справі

за позовною заявою Миргородської міської ради Полтавської області, вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600

до Приватного підприємства "Наш Дім-Л", вул. Воскресінська, 9, кім. 1, м. Миргород, Полтавська область, 37600

про стягнення 402 952,04 грн.,

Встановив:

Миргородська міська рада Полтавської області звернулась до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Наш Дім-Л" про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою площею 882 кв.м., кадастровий номер :50:028:0379, за період з 01.01.2017 р. по 01.08.2019 р. включно в розмірі 402 952,04 грн.

Ухвалою суду від 29.10.2019 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається у порядку позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.11.2019 р.

18.11.2019 р. від Миргородської міської ради Полтавської області надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 12637 від 18.11.2019 р.).

В обґрунтування заяви позивач вказує наступне.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 187485520 від 05.11.2019 року, відповідно до договору купівлі-продажу від 21.08.2009 року ПП "НАШ ДІМ-Л" стало власником об`єкту незавершеного будівництва, якй знаходиться за адресою: вул. Якова Усика, 1-Д. м. Миргород, реєстраційний номер майна 28035466.

Також, з даної інформаційної довідки вбачається, що цей об`єкт нерухомого майна є єдиним реальним нерухомим майном відповідача, за рахунок якого можливе виконання рішення суду, у разі задоволення вимог позивача у даній справі. Крім того, необхідно врахувати, що предметом позову у даній справі є стягнення з ПП "НАШ ДІМ-Л" значної суми, а саме - 402 952.04 грн.

При цьому, як вказує заявник, вартість об`єкту нерухомого майна, на який позивач просить накласти арешт, станом на момент придбання відповідачем становила 151 354 гри. (згідно договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 21.08.2009 р.), тобто значно менша ніж заявлена до стягнення з відповідача сума заборгованості (402 952,04 грн.), тому позивач просить накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: вул. Якова Усика, 1-Д, м. Миргород, реєстраційний номер майна 28035466.

Відповідачем заходів щодо добровільного повернення позивачу безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою на підставі направленої позивачем претензії не було вжито, у відповідача відсутнє інше майно у кількості та вартістю, достатніми для погашення завданих позивачу збитків у разі постановленій рішення на користь позивача - про задоволення позову; існують інші ризики умисного ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі постановлення його на користь позивача, зокрема шляхом відчуження належного відповідачу майна, укладення фіктивних договорів застави та іпотеки, ліквідації юридичної особи тощо. Також звертаємо увагу, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, а в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду, а невжиття цих заходів може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення в разі його постановлення на користь позивача.

Позивач вказує, що наведені обставини підтверджуються засвідченою копією договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 21.08.2009 року. В якому ТОВ "НАШ ДІМ" (), місце знаходження: вул. Воскресінська, 9, м. Миргород Полтавської області, в особі директора Горшньової Л.І. продало ПП "НАШ ДІМ-Л" (), місце знаходження: вул. Воскресінська, 9, кімната 1, м. Миргород Полтавської області, в особі ОСОБА_1 . об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: вул. Якова Усика, 1-Д, м. Миргород, Полтавська область, реєстраційний номер майна 28035466. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань (Інтернет ресурсу Міністерства юстиції України) ПП "НАШ ДІМ-Л" зареєстровано 18.08.2009 року, тобто за три дні до укладення вище вказаної цивільно-правової угоди. На даний час дане підприємство очолює також ОСОБА_2 , діяльність ТОВ "НАШ ДІМ" припинено 24.11.2015 року головою комісії з припинення (директором) ОСОБА_2 , тобто фактично ОСОБА_2 , як прямо так і опосередковано очолюючи дані підприємства перереєструвала об`єкт незавершеного будівництва.

В зв`язку з викладеним, заявник (позивач) просить суду вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, а саме на об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 28035466.

При розгляді вказаної заяви судом враховано наступне.

Згідно частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в силу положень частини 1 статті 74 ГПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

До заяви про забезпечення позову позивачем доказів в підтвердження наявності обставин, які б утруднили виконання судового рішення не надано, а заява ґрунтується лише на припущеннях неможливості невиконання рішення суду.

Доказів вчинення відповідачем дій щодо розпродажу свого майна, щодо виведення коштів, наявності наміру розпочати процедуру ліквідації, чи вчинення інших дій, які б свідчили про намір відповідача ухилитися від виконання судового рішення, позивачем також не надано.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її прийняття шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 19.11.2019 р..

Суддя Погрібна С.В.