ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.19 Справа № 917/1490/19

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбуд", 36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 47, ідент. код 42223804

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КМЗ-КАПІТАЛ", 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Полтавська, 27, офіс 63, ідент. код 35939237

про стягнення 110 761,41 грн.

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представник сторін:

від позивача: Штепа Д.Ю.

від відповідача: не з`явились

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМЗ-КАПІТАЛ" про стягнення 110761,41 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 20900049 від 29.12.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протягом періоду січня - березня 2019 року порушив умови та терміни розрахунку за використану електричну енергію, у зв`язку з чим утворився борг в розмірі 110761,41 грн.

18.10.2019 року від відповідача до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №11280), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що відповідач звертався з замовленням на придбання електричної енергії в рамках укладеного договору. Також відповідач зазначає, що позивачем не надавалися відповідачу рахунки на оплату електричної енергії та належним чином оформлені акти приймання-передачі електричної енергії.

23.10.2019 року позивачем подано відповідь на відзив (вх. № 11521), в якій позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору 19.03.2019 року на електронну адресу відповідача було направлено претензію з вимогою оплати за спожиту електричну енергію та здійснення попередньої оплати. В цей же день відповідачем було надіслано позивачу заяву про розстрочення суми грошового зобов`язання з графікам погашення заборгованості, а згодом відповідач здійснив два платежі: від 29.03.2019 року у сумі 9537,00 грн. та 15.04.2019 року у сумі 9537,00 грн., що на думку позивача свідчить про визнання відповідачем заборгованості за договором.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2019 року справа передана на розгляд судді Іванко Л.А.

30.08.2019 року на адресу суду надійшла заява (вх. №9211) про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду від 02.09.2019 року позовну заяву по справі №917/1490/19 - залишено без руху, позивача зобов`язано усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки.

Ухвалою господарського суду від 02.09.2019 року відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Станом на 11.09.2019 року позивачем подано докази усунення недоліків даної заяви, в зв`язку з чим, ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 22.10.2019 року та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

22.10.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 12.11.2019 року.

12.11.2019 року відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 22.10.2019 р., що додається (а. с. 144).

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі Смірнова проти України).

З огляду на наявні обставини, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши усі наявні докази, суд встановив наступне.

29.12.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КМЗ-КАПІТАЛ" (далі - споживач) відповідно до заяви-приєднання (додаток №1 до договору), приєднався до умов договору про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) за особовим рахунком № НОМЕР_1 на умовах комерційної пропозиції №7 (далі - Пропозиція).

За умовами договору (п. 2.1., 3.1. Договору) та Пропозиції позивач (далі - постачальник) взяв на себе обов`язок з 01.01.2019 року продавати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач взяв на себе обов`язок оплачувати вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно обраної відповідачем Пропозиції оплата електричної енергії здійснюється у формі попередньої оплати до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду у розмірі подвійної вартості очікуваного споживання електричної енергії згідно з замовленим споживачем обсягом споживання електричної енергії.

Пунктом 4.14. ПРРЕЕ визначено, що платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно п. 5.5. Договору та п. 4.19. ПРРЕЕ розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить календарний місяць.

Відповідно до обраної відповідачем Пропозиції, постачальник до 12 числа включно місяця, наступного за розрахунковим, оформлює Акт купівлі-продажу електричної енергії за місяць та в цей же строк надає його споживачу. Разом з Актом купівлі-продажу електричної енергії постачальник надає рахунок на оплату фактично використаної електричної енергії. Оплата рахунку за фактично використану електричну енергію постачальника має бути здійснена споживачем протягом 5 робочих днів від дня його отримання.

З матеріалів справи вбачається, що за період січень 2019 року, лютий 2019 року та березень 2019 року відповідачем отримано від позивача електричну енергію на загальну суму 129835, 41 грн.

Відповідач за отриману електричну енергію вчасно не розрахувався, у зв`язку з чим 19.03.2019 року позивачем було направлено на електронну адресу відповідача Претензію з вимогою оплати спожитої електричної енергії та здійснення попередньої оплати за наступний розрахунковий період відповідно до умов Договору.

Відповідачем в свою чергу було направлено позивачу заяву від 19.03.2019 р. вих.№19/03-2 про розстрочення суми грошового зобов`язання з графіком погашення заборгованості за договором №20900094 від 29.12.2018 року.

Крім того, з наданих позивачем платіжних доручень від 29.03.2019 року на суму 9537,00 грн. та від 15.04.2019 року на суму 9537,00 грн. вбачається, що позивачем здійснено часткове погашення заборгованості за використану електричну енергію по договору №20900094 від 29.12.2018 року.

Враховуючи порушення відповідачем умов та термінів розрахунку за використану електричну енергію та часткове погашення заборгованості, у відповідача перед позивачем утворився борг в розмірі 110 761,41 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно з ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним договором. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором та приписів ст. 903 ЦК України надані позивачем послуги з постачання електричної енергії у визначені договором строки не оплатив, заборгованість на момент звернення до суду та винесення даного рішення складає 110761,41 грн. (за січень - березень 2019 р.), що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, суд зазначає, що заперечення відповідача, викладені у відзиві спростовуються наданими позивачем доказами, зокрема, здійсненням відповідачем проплат згідно платіжних доручень від 29.03.2019 року на суму 9537,00 грн. та від 15.04.2019 року на суму 9537,00 грн. (а. с. 23, 24), та заявою про розстрочення суми грошового зобов`язання з графіком погашення заборгованості (а. с. 18), що свідчить про визнання відповідачем заборгованості за електричну енергію за договором №20900094 від 29.12.2018 року.

Виходячи з наведених норм та наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 110 761,41 грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача є обґрунтованими, не спростованими відповідачем, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КМЗ-КАПІТАЛ", 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Полтавська, 27, офіс 63, ідент. код 35939237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбуд", 36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 47, ідент. код 42223804) 110761,41 грн. основного боргу та 1921, 00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 15.11.2019 року

Суддя Іванко Л.А.