РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.10.2019Справа № 910/7460/19
За позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча Компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сокар Україна"

про стягнення 161 118,26 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Рябчук О.А., представник

Клисенко Н.С. - представник

від відповідача - Павленко А. А. - представник

Шевченко Т.М. - представник

Суть спору:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сокар Україна" про стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки від 11.05.2017 №53-129-01-17-01053.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 відкрито провадження у справі № 910/7460/19 та призначити до розгляду на 01.07.2019.

01.07.2019 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 01.07.2019 відкладено розгляд справи на 06.09.2019.

15.07.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано відповідь на відзив.

06.09.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

У зв`язку з виходом судді Мельника В.І. з лікарняного, справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 призначено розгляд справи на 25.10.2019.

В судове засідання 25.10.2019 представник позивача з`явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 25.10.2019 представник відповідача з`явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог і підстав зазначених у відзиві.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 07.06.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

11.05.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №53-129-01-17-01053, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у договорі , поставити бензин автомобільний А-92 (надалі - продукція) виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ», ВАТ «НАФТАН», PKN ORLEN "ORLEN Lietuva", "Hellenic Petroleum S.A." для потреб ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», а покупець зобов`язується в порядку і на умовах визначених в договорі прийняти і оплатити продукцію.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в Специфікації (далі - Специфікація), яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно із п. 3.1. договору сума договору складає 3 024 593 грн. 95 коп. (три мільйони двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто три гривні 95 коп.).

Відповідно до п. 5.1 договору, строк поставки продукції зазначений в Специфікації. Згідно із Специфікації № 1 до договору строк поставки продукції - до 28.04.2017. При цьому, поставка продукції здійснюється виключно за умови отримання від покупця письмового повідомлення про необхідність здійснення постачання. Поставка продукції повинна бути здійснена в семиденний строк від дати отримання постачальником письмового повідомлення від покупця у відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України. Без отримання відповідного письмового повідомлення від покупця поставка продукції не допускається.

Листом від 26.05.2017 № 4357/41 було повідомлено постачальника про необхідність у семиденний строк від дати отримання даного листа здійснити поставку продукції за договором.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що поставка продукції згідно Специфікації здійснюється автомобільним або залізничним транспортом на умовах DDP - склад ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» згідно Інкотермс 2010.

Згідно із п. 5.4 договору, датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за порушення строку поставки продукції за договором постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1 % вартості не поставленої в строк продукції за кожний день прострочення (включно з днем фактичної поставки, відповідно до видаткової накладної), але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання. За прострочення поставки продукції понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої продукції.

Згідно із п. 10.1 Договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017.

Відповідно до видаткової накладної від 04.07.2017 № ТД-00000860 наявне прострочення строків поставки продукції передбачених договором.

Згідно із зазначеною видатковою накладною постачальником поставлено продукції на суму 2 694 739 грн. 60 коп. у кількості 100, 55 т.

Позивач зазначив, що відповідачем порушено умови договору поставки, оскільки останній поставив продукцію із значними простроченнями. Крім того відповідачем поставлено продукцію позивачеві в об`ємі меншому ніж передбачено умовами договору та специфікацією. В зв`язку із чим позивач нарахував пеню в розмірі 138024,7 грн. та штраф в розмірі 23093,56 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки на думку останнього позивачем не вірно визначено обсяг недопоставленої продукції, оскільки останнім не враховано умови зазначені у п. 2 Специфікації №1 до договору поставки відповідно до якого сторони встановили що при поставці допускається відхилення показників загальної кількості від зазначеної в Специфікації в меншу сторону, пов`язано з особливостями її транспортування. При цьому максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 10% від встановленого в специфікації показника має бути узгоджений безпосередньо із вантажоодержувачем. В зв`язку із чим на думку відповідача обсяг не поставленої продукції становить 1,022 т.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня урозмірі 0.1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 №01-06/249 «Про постанови Верховного суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів» застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафної санкції, передбаченої абзацом третім частини другої статті 231 Господарського кодексу України, допускається за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо, між іншим, порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення строку поставки продукції за договором постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1 % вартості не поставленої в строк продукції за кожний день прострочення (включно з днем фактичної поставки, відповідно до видаткової накладної), але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання. За прострочення поставки продукції понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої продукції.

Доводи відповідача зазначені у відзиві спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, суд звертає увагу, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували наявність погодження вантажоодержувача за договором, наявність якого є обов`язковою умовою, відхилення фактичних показників загальної кількості продукції від зазначеної в специфікації в меншу сторону

Перевіривши розрахунок позивача пені та штрафу, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 138024,70 та 23093,56 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Сягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» (04080, м. Київ, вул. Юрківська, 28, офіс 3, ідентифікаційний код 37037544) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в сособі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 108, літ А, ідентифікаційний код 26251923) пеню в розмірі 138024 (сто тридцять вісім тисяч двадцять чотири) грн. 70 коп., штраф в розмірі 23093 (двадцять три тисячі дев`яносто три) грн. 56 коп., судовий збір в розмірі 2416 (дві тисячі чотириста шістнадцять) грн. 77 коп.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.11.2019.

Суддя В.І. Мельник