ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2019 р. Справа№ 910/10011/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Степанишин В.О. (керівник);

Пасічник Я.С. (ордер серія КВ №440740 від 08.10.2019 року);

від позивача: не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу регіональної організації "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.08.2019 року про відмову у відкритті провадження

у справі №910/10011/19 (суддя Балац С.В.)

за позовом регіональної організації "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви"

до Хмельницької обласної державної адміністрації

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року заявлено позов про визнання протиправним та скасування розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації №213/2019 від 27.03.2019 року "Про реєстрацію статуту регіональної організації "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької області " у новій редакції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.08.2019 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Ухвала вмотивована тим, що спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки в позові позивач вказує на порушення відповідачем, як державним реєстратором порядку здійснення реєстраційних дій, а вимоги фактично зводяться до оскарження індивідуального акту суб`єкта владних повноважень. Суд зазначив, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції окружного адміністративного суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач - Регіональна організація "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 05.08.2019 року, матеріали справи №910/10011/19 направити до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі не відповідає вимогам ГПК України, судової практики Верховного Суду, принципам господарського судочинства. Звертаючись з даним позовом, позивач звертає увагу на те, що сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Потребують з`ясування обставини виникнення спору, за захистом яких прав особа звернулась до суду, чим обґрунтовує позивач захист порушеного права. Скаржник зазначив, що в даному випадку порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, а визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 року, для розгляду апеляційної скарги Регіональної організації "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви", визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Руденко М.А., суддів: Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року прийнято апеляційну скаргу Регіональної організації "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.08.2019 року у справі №910/10011/19 до провадження у визначеному складі суду та призначено справу до розгляду на 05.11.2019 року.

У судовому засіданні 05.11.2019 року представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до господарського суду міста Києва для розгляду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 120, 135,136)

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що Регіональна організація "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації №213/2019-р від 27.03.2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.03.2019 року розпорядженням першого заступника голови Хмельницької обласної державної адміністрації №213/2019-р зареєстровано статут регіональної організації «Релігійна громада Свято Покровської парафії Православної церкви України с. Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької області» у новій редакції.

Підставою для винесення розпорядження стала заява, зареєстрована в облдержадміністрації 28.02.2019 року №99/1614-11-35/2019, подана від імені релігійної громади, та протокол загальних зборів (парафіяльних) зборів членів Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" від 23.02.2019 року №1.

З моменту створення (1991 року) Релігійна громада належить до Української православної Церкви і її статут був затверджений керуючим Хмельницькою єпархією УПЦ Митрополитом Антонієм , який займає зазначену посаду.

Згідно з п.п. 1, 3 Статуту зареєстрованого розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації №423/2018-р від 03.05.2018 року, і чинного на момент прийняття оскарженого розпорядження, Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" ( далі - парафія) є неприбутковою організацією первинним канонічним підрозділом Української Православної Церкви та знаходиться організаційному підпорядкуванні Хмельницької єпархії УПЦ. Парафія об`єднує громадян православного віросповідання для сумісного здійснення права на свободу сповідання та поширенні православної віри, а також для піклування про релігійно-моральне виховання.

27.03.2019 року розпорядженням відповідача №213/2019-р зареєстровано статут позивача у новій редакції. Підставою для винесення розпорядження стала заява, зареєстрована в облдержадміністрації 28.02.2019 року №99/1614-11-35/2019, подана від імені релігійної громади, та протокол загальних (парафіяльних) зборів членів позивача від 23.02.2019 року №1.

17.02.2019 року загальними парафіяльними зборами релігійної громади було прийнято рішення, що релігійна громада входить до складу та підзвітна Хмельницькій єпархії Української православної церкви та підтверджує свою духовну і канонічну єдність з Українською православною церквою під предстоятельством блаженішого митрополита Київського і всієї України Онуфрія. На зборах були присутні 228 членів релігійної громади.

Про проведення таких зборів і прийняте рішення було повідомлено відповідача, але останнім було проігноровано таку заяву і видано оспорюване розпорядження на підставі рішення, оформленого протоколом від 23.02.2019 року №1, яке, як стверджує позивач, прийняте всупереч прийнятому раніше рішенню правомочних загальних зборів релігійної громади.

Позивач стверджує, що вказані збори є нечинними та неправомочними, оскільки на них не були присутні всі члени релігійної громади, а рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Таким чином, оскільки протокол від 23.02.2019 року №1 не був оформлений належним чином, а саме - рішення прийняте без дотриманням порядку, встановленого чинним статутом, не було подано всіх документів, а статут у новій редакції був затверджений не уповноваженою особою, відповідач зобов`язаний був виконати вимоги Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", натомість, перевищив свої повноваження і видав оспорюване розпорядження.

Частиною першою статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною другою статті 20 ГК України також передбачено захист порушених прав і охоронюваних законом інтересів шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству.

Приватноправові відносини відрізняються від інших наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Натомість завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовим спором, як передбачено пунктом другим частини 1 статті 4 КАС України, є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Водночас помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є характер (зміст) спірних правовідносин. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується цих відносин.

Як вбачається з обставин спору, предметом оскарження є рішення щодо реєстрації статуту релігійної організації (позивача) у новій редакції. Проте оскаржується таке рішення з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію змін до статуту, положень закону, статуту в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності релігійної організації та визначаються статутом, на підставі якого діє релігійна громада. Як вбачається з встановлених обставин, позивач пов`язує проведену реєстрацію змін до статуту з незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві, відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та документи для внесення змін до статуту, оспорює порядок та спосіб скликання парафіяльної ради, парафіяльних зборів та право участі у них, повноваження приймати рішення про внесення змін до статуту.

Верховний Суд, аналізуючи питання юрисдикції у подібних правовідносинах щодо оскарження розпорядження голови обласної державної адміністрації про реєстрацію статуту релігійної організації у новій редакції, у постанові від 19 грудня 2018 року у справі №806/3462/14 дійшов висновку про непідвідомчість такого спору адміністративному суду та зазначив про помилковість висновку судів попередніх інстанцій про його публічно-правовий характер, оскільки спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача.

Наведене дає підстави для висновку, що суд першої інстанції не з`ясував дійсний характер спірних правовідносин та дійшов передчасного висновку про віднесення даного спору до публічно-правового, який належить до юрисдикції адміністративних судів як за суб`єктним складом так і за змістом (характером), не дослідив підстави поданого позову, прав, на захист яких спрямований даний позов, наведене позивачем обґрунтування порушення прав та оспорюваних законом інтересів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Регіональної організації "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" з підстав, викладених у ній, підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду міста Києва від 05.08.2019 року про відмову у відкритті провадження у справі №910/10011/19 підлягає скасуванню з передачею справи до господарського суду міста Києва для продовження розгляду справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу керівника Регіональної організації "Релігійна громада Свято-Покровської парафії села Сутківці Ярмолинецького району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.08.2019 року про відмову у відкритті провадження у справі №910/10011/19 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 05.08.2019 року про відмову у відкритті провадження у справі №910/10011/19 скасувати.

3. Справу №910/10011/19 направити до господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Повний текст постанови складено 19.11.2019.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко