ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2019 р. Справа № 910/4208/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

на рішення господарського суду міста Києва від 10.07.2019 р. (повний текст складено 29.07.2019 р.)

у справі № 910/4208/19 (суддя - Удалова О.Г.)

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго"

про стягнення 686 580,96 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" про стягнення 686 580,96 грн., з яких 378 499,76 грн. пені та 308 081,20 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем підрядних робіт у передбачені договором № Л/Е-18973/НЮ від 12.10.2018 р. та погоджені сторонами строки.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.07.2019 р. у справі № 910/4208/19 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" 15 606,28 грн. пені, 12 556,78 грн. штрафу та 422,45 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про прострочення відповідачем строків виконання підрядних робіт за договором підряду № Л/Е-18973/НЮ від 12.10.2018 р. і визнав правомірними вимоги щодо застосування до відповідача, який прострочив виконання підрядних робіт, штрафних санкцій, нарахованих на вартість робіт, виконання яких підрядник прострочив. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Львівська залізниця", звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Наводячи підстави, з яких ним порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо бази нарахування штрафних санкцій і не врахував при цьому умов укладеного між сторонами договору, адже договірні сторони узгодили, що штрафні санкції обраховуються виходячи не із суми несвоєчасно виконаних підрядних робіт, а з загальної договірної ціни, яка визначена договором і зафіксована у додатку № 1 до нього та складає 4 401 160,00 грн.

З апеляційною скаргою не погодився підрядник (відповідач) у справі, який вважав, що підрядник несе відповідальність за порушення строків виконання підрядних робіт, виходячи з вартості робіт, до якої не підлягає включенню вартість матеріалів та устаткування, які використовуються підрядником при виконанні договору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 р. відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду на 26.09.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 07.10.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Руденко М.А., оголошено перерву в судовому засіданні до 24.10.2019 р.

21.10.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні 24.10.2019 р. представники відповідача просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Представник позивача вказував на обґрунтованість апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.10.2018 р. між публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" регіональна філія "Львівська залізниця" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" (підрядник) укладено договір № Л/Е-18973/НЮ, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на власний ризик виконати у встановлений строк роботи по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Любінь Великий" (заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)", а замовник зобов`язаний після затвердження акту здачі-приймання робіт прийняти надані роботи і оплатити підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору.

За умовами пунктів 1.2, 1.4 договору зміст та обсяги робіт визначаються договірною ціною по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Любінь Великий" (заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)", складеною відповідно до вимог ДСТУ (додаток № 1). Місце виконання робіт по об`єкту: Львівська область, Городоцький р-н, смт. Великий Любінь, вул. Залізнична, 22.

Зі змісту пункту 8.1 договору випливає, що підрядник самостійно забезпечує роботи матеріальними ресурсами, відповідає за їх якість і відповідність вимогам, встановленим нормативними документами та проектною документацією.

Підпунктом 10.1.1 договору визначено обов`язок виконати визначені договором роботи у встановлений термін відповідно до вимог проектно-коштористної документації.

Відповідно до пункту 16.1 договору він набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2018 р., а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторонами.

У додатку № 1 до договору сторони узгодили договірну ціну по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Любінь Великий" (заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)", яка визначена згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та складається з вартості будівельних робіт у розмірі 241 243,61 грн., в т.ч. ПДВ, та вартості устаткування у розмірі 4 159 916,39 грн., в т.ч. ПДВ.

Спір між сторонами виник з приводу невірного розуміння учасниками справи термінів "ціна роботи", "договірна ціна", які між тим мають істотне значення для вирішення спору.

Передбачені договором підряду та узгоджені сторонами санкції за несвоєчасне виконання підрядником підрядних робіт у вигляді штрафу обчислюється з вартості ціни договору підряду.

На думку суду першої інстанції, з якою погодився відповідач, договір підряду є змішаним договором, який містить одночасно елементи договору купівлі-продажу обладнання, устаткування та матеріалів, які використовуються підрядником при виконанні підрядних робіт, і власне договору підряду - щодо виконання підрядником оплатної роботи на замовлення замовника з передачею останньому результату цих робіт.

Утім, колегія суддів погодитися не може з такою правовою позицією, адже вона суперечить інституальним ознакам підряду, визначеним Цивільним Кодексом України.

Загальними положеннями про підряд (частини 1, 2 статті 837 Цивільного Кодексу України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 843 Цивільного Кодексу України, яка має назву "Ціна договору", передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, і яка включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 3 статті 857 Цивільного кодексу України).

Згідно до частин 1 та 2 статті 875 Цивільного Кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Частиною 1 та 2 статті 879 Цивільного кодексу України матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Водночас частиною 1 статті 839 Цивільного Кодексу України обумовлено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. При цьому, в силу частини 2 цієї статі, підрядник самостійно відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалів і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Таким чином, у разі, якщо у договорі підряду (будівельного підряду) передбачено, що матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, роботи здійснюються його силами і за власний ризик, такі його витрати, в силу статті 843 Цивільного кодексу України, становлять ціну роботи.

Заперечуючи проти доводів позивача і згодом доводів його апеляційної скарги відносно того, що розмір штрафних санкцій має обчислюватися лише з вартості робіт, прострочених виконанням, підрядник (відповідач) вказував, що з ціни договору мають бути виключені вартість придбаного власним коштом підрядника устаткування. При цьому відповідач просив врахувати, що ним передано позивачу три трансформатори струму ТФЗМ 110Б-ІV УХЛ1 (блок) на суму 1 428 840,00 грн. та три вимикачі ЗАР1FG на суму 2 728 411,20 грн., що підтверджено видатковими накладними № 1023 від 05.12.2018 р., № 1027 від 10.12.2018 р. та актами прийому-передачі обладнання від 05.12.2018 р., від 10.12.2018 р., а їх вартість оплачена позивачем, про що свідчать платіжні доручення № 1521741 від 16.01.2019 р., № 1521724 від 16.01.2019 р.

Відхиляючи доводи відповідача, судова колегія виходить з того, що будь-які дії підрядника, пов`язані з передачею придбаних ним матеріалів, обладнання чи устаткування замовнику, і дії замовника по оплаті їх вартості, не означають, що між замовником та підрядником виконувалися зобов`язання з купівлі-продажу, адже метою купівлі-продажу є оплатна передача товару у власність покупцю, тоді як підряду - оплатне виконання на замовлення робіт, результатом якої є створення нової речі, силами та на ризик підрядника, з передачею такого результату замовнику.

Пунктом 3.1 договору визначено, що загальна вартість договору визначається договірною ціною (додаток № 1), що є невід`ємною частиною договору , та становить 4 401 160,00 грн., у т.ч. ПДВ 733 526,67 грн.

Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору строк виконання робіт по об`єкту становить 80 днів і визначається календарним планом виконання робіт (додаток № 2), передбачених договором, який є невід`ємною частиною договору. Датою завершення виконання робіт вважається дата їх прийняття замовником.

Виконані роботи приймаються замовником поетапно на підставі належним чином складених та оформлених підрядником типових форм КБ-2в та КБ-3, які підписуються уповноваженими представниками замовника та підрядника (від замовника - начальник підрозділу "Служба електропостачання", начальник підрозділу "Самбірська дистанція електропостачання", від підрядника - директор товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго") (п. 6.2 договору).

У додатку № 2 до договору сторони визначили календарний план, а саме: "Технічне переоснащення тягових підстанцій Любінь Великий" (заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)" з терміном виконання 31.12.2018 р. на суму 4 401 160,00 грн.

Також було складено пояснювальну записку, об`єктний кошторис № 2-1, підсумкову відомість ресурсів до об`єктний кошторис № 2-1, загальновиробничі витрати до об`єкту № 2-1, локальний кошторис на придбання устаткування, меблів та інвентарю № 2-1-1, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-2 на електромонтажні роботи, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису № 2-1-2, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-2, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-3 на пусконалагоджувальні роботи, підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису № 2-1-3, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-3.

28.12.2018 р. сторонами складено акт приймання-передачі устаткування до монтажу (форма № М-15а) на суму 4 157 251,20 грн., яким визначено відповідність обладнання до монтажу.

У березні 2019 року відповідач звернувся до позивача з листом № 07/03-19 від 04.03.2019 р., в якому повідомив, що станом на 01.03.2019 р. роботи по об`єкту "Технічне переоснащення тягових підстанцій Любінь Великий" (заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)" повністю завершені, у зв`язку з чим запропонував протягом трьох робочих днів підписати долучені до листа, зокрема, акт форми КБ-2в та довідку форми КБ-3.

У відповідь позивач повідомив листом № Е-6/900 від 14.03.2019 р., що з 05.03.2019 р. було припинено нарахування штрафних санкцій за невиконані роботи та взято до розгляду акти виконаних робіт по об`єкту за договором № Л/Е-18973/НЮ від 12.10.2018 р.

Актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року (ф. КБ-2в) від 29.03.2019 р., а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф. КБ-3) за березень 2019 року від 29.03.2019 р., відповідачем виконані, а замовником - прийняті, підрядні роботи.

Предмет спору у даній справі є право позивача на застосування до відповідача, який прострочив виконання робіт, штрафних санкцій: 378 499,76 грн. пені та 308 081,20 грн. штрафу за договором № Л/Е-18973/НЮ від 12.10.2018 р.

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, і правильно встановлено судом першої інстанції, в порушення пункту 4.1 договору та графіку виконання робіт (додатку № 2) підрядником не були виконані підрядні роботи протягом 80 календарних днів до 31.12.2018 р., оскільки акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року (ф. КБ-2в) і довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф. КБ-3) за березень 2019 року підписані сторонами 29.03.2019 р.

Пунктом 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 11.2 договору визначено, що за порушення термінів виконання робіт, визначених договором, підрядник сплачує пеню в розмірі 0,1 % від вартості своєчасно не виконаних робіт за договором за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості.

Перевіривши здійснені розрахунки, апеляційний господарський суд встановив, що нараховані позивачем на договірну вартість 378 499,76 грн. пені за загальний період нарахування з 01.01.2019 р. по 28.03.2019 р. та 308 081,20 грн. штрафу у розмірі 7 % вартості робіт, з яких допущено порушення понад тридцять днів, є такими, що відповідають умовам укладеного між ними договору та ґрунтуються на нормах законодавства України, тож позов підлягає задоволенню.

Отже, виходячи із зазначених положень норм матеріального права та умов договору, висновок суду першої інстанції про нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт виходячи із вартості будівельних робіт, а не ціни договору колегія суддів визнає помилковим.

З огляду на викладене необґрунтованим є і посилання відповідача про змішану природу договору № Л/Е-18973/НЮ від 12.10.2018 р.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Враховуючи встановлені обставини, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибних висновків, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 10.07.2019 р. у справі № 910/4208/19 задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 10.07.2019 р. у справі № 910/4208/19 скасувати та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" (02660, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, кімната 723; ) на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1; ідентифікаційний код 40081195) 378 499,76 грн. пені, 308 081,20 грн. штрафу, 10 298,71 грн. судового збору за подання позову та 15 448,07 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи № 910/4208/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08.11.2019 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко