РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2941/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)
до Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської районної ради Харківської області (Харківська обл., м. Зміїв)
про стягнення 99132,59 грн,
за участю представників:

позивача - адв. Єфременка О.О. (довіреність від 17.05.2019);

відповідача - дир. Дерев`янка В.М. (наказ №1 від 19.05.2010);

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської районної ради Харківської області (відповідач), в якій просить стягнути з Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської районної ради Харківської області (63403, Харківська обл., м. Зміїв, вул. Чкалова, б. 6; 37083564) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) борг у загальній сумі 99132,59 грн, у тому числі: пеня у сумі 74010,20 грн; 3% річних у сумі 5608,42 грн та інфляційні втрати у сумі 19513,97 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує несвоєчасним здійсненням оплати відповідачем газу та невиконанням зобов`язання у визначений договором №2029/16-БО-32 від 15.12.2015 строк, чим порушив умови господарського зобов`язання.

У зазначеній вище заяві позивач просить здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У вказаній вище ухвалі судом було відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вирішено розглядати справу №922/2941/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.10.2019 об 11:00 год, про що повідомлено учасників справи.

30.09.2019 відповідач надав відзив на позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якому зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню та просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Комунального підприємства "Зміїв-тепло" боргу у загальній сумі 99132,59 грн, стягнути з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Комунального підприємства "Зміїв-тепло" судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4300 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.10.2019 повідомлено учасників справи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.11.2019 об 11:00 год.

28.10.2019 відповідач надав письмові пояснення, в яких зазначає, що остаточний розрахунок за природний газ, поставлений у січні 2016 року, КП "Зміїв-тепло" здійснено 09.06.2016, поставлений у лютому - 27.07.2016 та просить зменшити розмір пені за неналежне виконання умов договору від 15.12.2015 №2029/16-БО-32 купівлі-продажу природного газу у сумі 74010,20 грн на 50%, обґрунтовуючи дане клопотання своїм вкрай тяжким фінансовим становищем, загальною економічною ситуацією, яка склалася в країні, високим рівнем інфляційних процесів в економіці країни.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача просить зменшити розмір пені на 50%.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15.12.2015 між позивач та відповідачем укладено договір №2029/16-БО-32 постачання природного газу, за яким постачальник (позивач) зобов`язується передати у власність споживачу (відповідачу) у 2016 році природний газ (надалі - газ), а споживач (відповідач) зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає споживачу з 01.10.2016 по 31.03.2016 (включно) газ обсягом до 134,0 тис куб м (сто тридцять чотири тисячі куб м), у тому числі по місяцях (тис куб м).

Відповідно до п. 3.1 договору постачальник передає споживачу газ у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему.

Право власності на газ переходить від постачальника до споживача в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Згідно з п. 3.4 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Пунктом 3.5 договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, споживач зобов`язується надати постачальнику, зокрема, підписані та скріплені печатками споживача два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу в розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 8-го числа повертає споживачу один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 5.2 договору ціна за 1000 куб м газу на дату укладання договору становить 6474,00 грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%.

До сплати за 1000 куб м природного газу - 6603,48 грн, крім того ПДВ - 20% - всього з ПДВ - 7924,18 (сім тисяч дев`ятсот двадцять чотири гривні, 18 коп.) гривень.

Згідно з п. 6.1 договору оплата за природний газ проводиться споживачем виключно грошовими коштами відповідно до цін, умов і порядку зарахування коштів, визначених у пункті 5.2 цього договору або у відповідних додаткових угодах (п. 5.1 даного договору).

Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 8.2 договору встановлено, що у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1 цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункт 6.1 цього договору від зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до пункту 10.3 договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності) у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

У статті 12 договору сторони визначили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 січня 2016 року до 31 березня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

До договору №2029/16-БО-32 постачання природного газу від 15.12.2015 сторонами було укладено низку додаткових угод: №1 від 21.12.2015, №2 від 30.12.2015, №3 від 29.01.2016, №4 від 22.02.2016 (а.с. 22-29), якими змінювались окремі характеристики предмету договору, умови щодо його кількості та фізико-хімічних показників, порядку та умов обліку і передачі, ціни газу, прав та обов`язків сторін, порядку та умов проведення розрахунків.

Так, в додатковій угоді №2 від 30.12.2015 до договору постачання природного газу від 15.12.2015 №2029/16-БО-32 виклали пункт 3.1 договору у наступній редакції: "Постачальник передає споживачу газ на газорозподільних станціях (ГРС) ПАТ "Укртрансгаз" або у точці балансового розмежування (для об`єктів, які безпосередньо приєднані до магістральних трубопроводів ПАТ "Укртрансгаз") .

Право власності на газ переходить від постачальника до споживача в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ."

В додатковій угоді №2 від 30.12.2015 до договору постачання природного газу від 15.12.2015 №2029/16-БО-32, сторони виклали пункт 6.1 договору у наступній редакції: "Оплата обсягів газу з урахуванням вартості транспортування магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" проводиться споживачем виключно грошовими коштами відповідно до цін, умов і порядку зарахування коштів, визначених у пункті 5.2 цього договору або у відповідних додаткових угодах (п. 5.1 даного договору).

Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу."

У пункті 1 додаткової угоди №4 від 22.02.2016 до договору сторони внесли зміни до п. 5.2 договору, встановивши ціну природного газу за 1000 куб м у сумі 7514,64 грн.

На виконання умов договору №2029/16-БО-32 постачання природного газу від 15.12.2015 позивач поставив протягом січня - березня 2016 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 682785,61 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу на загальну суму 682785,61 грн, які містяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом всього періоду оплачував поставлений природний газ несвоєчасно, як сам він зазначає у своїх письмових поясненнях №73 від 23.10.2019, остаточний розрахунок за природний газ, поставлений у січні 2016 року, здійснено 09.06.2016, поставлений у лютому - 21.07.2019. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за прострочення виконання умов договору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

На підставі пунктів 8.2 та 10.3 договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.02.2016 по 21.07.2016 в сумі 74010,20 грн.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності по пені, суд вважає безпідставними, оскільки пунктом 10.3 договору строк позовної давності збільшено до п`яти років.

Таким чином строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист своїх прав за договором постачання природного газу №2029/16-БО-32 від 15.12.2015 не сплив, а відтак клопотання відповідача, викладене у його відзиві на позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про застосування строку позовної давності, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 16.02.2016 по 21.07.2016 в сумі 5608,42 грн та інфляційні втрати за період з березня 2016 р. по червень 2016 р. у сумі 19513,97 грн.

Відповідачем у своїх письмових поясненнях заявлено клопотання про зменшення розміру пені за неналежне виконання умов договору від 15.12.2015 №2029/16-БО-32 купівлі-продажу природного газу у сумі 74010,20 грн на 50%, яке підтримано представником відповідача в судовому засіданні 04.11.2019.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що предметом діяльності відповідача є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Значною часткою споживачів підприємства відповідача є населення та бюджетні установи й організації, при цьому, сплата заборгованості бюджетними установами та організаціями залежить від реального фінансування в рамках бюджету держави.

Аналізуючи фінансовий стан та фінансовий результат КП "Зміїв-тепло" на теперішній час є здебільшого збитковим підприємством, де видатки значно перевищують доходи. До того ж, враховуючи специфіку надання фінансової допомоги з місцевого бюджету, існують певні труднощі з фінансування вказаного комунального підприємства.

Незадовільний фінансовий стан підприємства підтверджується випискою з особового рахунку з 18.10.2019 по 23.10.2019, відповідно до якої залишок на рахунку підприємства становить 438,83 грн.

Частиною першою статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд також зауважує, що цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Водночас, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку, змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013.

Судом встановлено, що відповідач є комунальним підприємством, видами діяльності якого є: постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря; елетромонтажні роботи; інші будівельно-монтажні роботи; ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування; будівництво трубопроводів.

При цьому, матеріали справи не містять доказів спричинення позивачеві негативних наслідків у зв`язку з несплатою відповідачем за прийнятий природний газ у строки, встановлені договором, оскільки втрати від знецінення коштів компенсуються, зокрема, стягненням інфляційних втрат та 3% річних за час, в який позивач не міг користуватися коштами.

З огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги ступінь виконання зобов`язання відповідачем, відсутність винних дій відповідача у простроченні оплати, не тривалий час прострочення, відсутність доказів понесення позивачем збитків в результаті дій відповідача та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50% (37005,10 грн).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню частково, в частині стягнення пені у сумі 37005,10 грн, 3% річних у сумі 5608,42 грн, інфляційних втрат у сумі 19513,97 грн

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 193, 233 ГК України, ст. 525, 526, 530, 551, 610 - 612, 625, 629, 712 ЦК України, ст. 46, 73, 74, 76 - 80, 86, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Зміїв-тепло" Зміївської районної ради Харківської області (63403, Харківська обл., м. Зміїв, вул. Чкалова, 6. Код ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6. Код ) пеню у сумі 37005,10 грн, 3% річних у сумі 5608,42 грн, інфляційні втрати у сумі 19513,97 грн і судовий збір у сумі 1203,91 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційного скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "11" листопада 2019 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http:// reyestr.court.gov.ua/.