ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19.11.2019 Справа № 920/1148/19

Суддя господарського суду Сумської області Жерьобкіна Євгенія Анатоліївна, розглянувши заяву стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена планета Земної 3" (проспект Перемоги, буд. 68/1, кв. 21, м. Київ, 03113, ) про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Фізичної особи-підприємця Набока Юрія Маратовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 151181 грн. 00 коп. заборгованості за товар відповідно до договору поставки товару № 46/57, укладеного між сторонами 01.02.2017 на підставі акту звірки від 31.05.2018,

УСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За приписами ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Заявник звертається з вимогами про стягнення 151 181 грн. 00 коп. на підставі договору поставки товару № 46/57, укладеного між сторонами 01.02.2017 на підставі акту звірки від 31.05.2018.

У договорі поставки товару № 46/57 від 01.02.2017 сторонами визначено, що постачальник (заявник), передає на умовах даного договору, а покупець (боржник) приймає у власність дієтичні добавки в кількості, в асортименті та за ціною вказаною в видаткових накладних, які є невід`ємними частинами цього договору. Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість в строк та на умовах, визначених даним договором. Товар поставляється в кількості, в асортименті та за ціною вказаною у видаткових накладних, які підписуються Сторонами та завіряються печатками і є невід`ємними частинами цього договору. Загальна ціна (вартість) товару, який постачається згідно з договором, складається з суми окремих поставок товару відповідно до накладних. Асортимент, номенклатура, загальна кількість та вартість кожної одиниці товару, що підлягає поставці, визначаються сторонами у накладних, рахунках або специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 3.1).

Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 5 березня 2019 року у справі № 910/1389/18 та від 18 вересня 2019 року у справі № 904/5545/18.

Первинних документів, зокрема видаткових накладних на підтвердження виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за поставлений товар за договором, заявник не подав.

В акті звірки від 31.05.2018, копія якого додана заявником до заяви про видачу судового наказу, відсутнє посилання на договір поставки товару № 46/57.

Таким чином, заявник не підтвердив і суд не вбачає виникнення у заявника права вимоги 151181 грн. 00 коп. заборгованості за товар відповідно до договору поставки товару № 46/57, укладеного між сторонами 01.02.2017.

Враховуючи зазначене, оскільки з поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги у заявника щодо стягнення боргу, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Відповідно до ст. 151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 147, 148, 152-155, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена планета Земної 3" щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Набока Юрія Маратовича 151181 грн. 00 коп. заборгованості за товар відповідно до договору поставки товару № 46/57, укладеного між сторонами 01.02.2017 на підставі акту звірки від 31.05.2018.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України.

Додаток на адресу заявника: заява про видачу судового наказу (вх. № 3542 від 18.11.2019) на 2-х аркушах з додатками на 11-ти аркушах, в тому числі платіжне доручення № 1028 від 13.11.2019 про сплату судового збору; примірник заяви про видачу судового наказу на 2-х аркушах; опис вкладення від 15.11.2019 та поштовий конверт.

Ухвала підписана суддею 19.11.2019

Суддя Є.А. Жерьобкіна