номер провадження справи 4/145/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2019 Справа № 908/2565/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Агротек", (52001, Дніпропетровська область, м. Підгородне, автодорога Знам`янка-Луганськ-Ізваріно 227км+580м територія Підгороденської міської ради) представник позивача адвокат Талоконов Кирило Валерійович, (49083, м. Дніпро, пр.. Слобожанський, буд. 31Д)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Лев", (70530, смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, вул. Польова, буд. 1)

про стягнення 142486,69 грн. заборгованості

17.09.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 1009/19 від 10.09.2019 (вх. № 2746/08-07/19 від 17.09.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Агротек" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Лев" про стягнення 142486,69 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу № 12АТ-17 від 31.08.2017, в тому числі винагороду (комісії) за договором в сумі 76299,55 грн. та 70 % річних в сумі 66187,14 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2019 справу № 908/2565/19 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2565/19, присвоєно справі номер провадження 4/145/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги мотивовані ст.ст. ст.ст. 193, 222 Господарського кодексу України, ст.ст. 692, 706 Цивільного кодексу України, Законом України "Про фінансовий лізинг", договором фінансового лізингу № 12АТ-17 від 31.08.2017 на підставі яких позивач просить позов задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Лев" 142486,69 грн. заборгованості, в тому числі винагороду (комісії) в сумі 76299,55 грн. та 70 % річних в сумі 66187,14 грн.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Лев" () є: 70530, смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, вул. Польова, буд. 1, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 908/2565/19 відповідач був повідомлений належним чином ухвалою суду від 23.09.2019 про відкриття провадження у справі, яка 26.09.2019 отримана уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Лев", про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (штрих-код 860).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвалою господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 23.09.2019 у справі № 908/2565/19 відповідачу запропоновано подати відзив у строк до 15.10.2019.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, з клопотанням про продовження строку для подання відзиву до суду не звертався, правову позицію у справі не висловив.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 23.10.2019 сплив тридцятиденний строк наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 18.11.2019.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

31.08.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова Компанія «Агротек» (Лізингодавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Лев» (Лізингоодсржувач, відповідач у справі) укладено договір фінансового лізингу № 12АТ-17 (далі за текстом - Договір), відповідно до умов якого Лізингодавець зобов`язується передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу (Майно), а Лізиигоодержувач зобов`язаний прийняти Майно та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. Ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладання Договору наведені у Додатку №1 «Специфікація».

Згідно пункту 2.1. Договору вартість Майна становить гривневий еквівалент 21 400,00 Євро, що розраховується за курсом продажу Євро, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www/udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом (надалі - Міжбанківський курс) на дату, що передує даті укладання цього Договору, збільшений на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Договору), та на дату укладання цього Договору становить 652 860,50 гривень, у тому числі ПДВ 108 810,08 грн. (надалі - Вартість Майна).

Вартість Майна у гривні підлягає перерахунку за Міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання Акту приймання-передачі Майна, збільшеним на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - МІжбанківський курс Акту приймання-передачі), відповідно до умов п. 2.1.1 Договору.

Пунктами 3.1 та 3.2 Договору сторони визначили, що Впродовж 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту сплати Лізингоодержувачем Лізингодавцю Авансового платежу, а також комісії, зазначеної в п. 4.3 Договору, та після виконання Лізингоодержувачем вимог щодо страхування Майна Лізингодавець зобов`язаний передати Лізинюодержувачу Майно в лізинг. Передача Майна в лізинг здійснюється на підставі Акту приймання-передачі Майна за адресою: 49083, м, Дніпро, вул. Собінова, 1. Майно вважається переданим Лізингоодержувачу з дати підписання Акта приймання - передачі Майна.

Відповідно пункту 4.1. Договору всі платежі за Договором здійснюються в національній валюті України відповідно до умов цього Договору та Додатку №2 «Графік внесення лізингових платежів» до Договору (надалі - Графік) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця, вказаний у цьому Договорі.

Пунктом 4.4 Договору сторони узгодили, що сума чергового Лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в Євро), зазначеної в Графіку, виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати Лізингоодержувачем чергового Лізингового Платежу, зазначеного в Графіку, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Графіку). Такий порядок застосовується до усіх Лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті згідно з Договором. Розмір, склад, терміни сплати Лізингових платежів встановлюються в Графіку.

Згідно п. 4.5. Договору лізингові платежі складаються з: суми, яка відшкодовує частину Вартості Майна, яка є гривневим еквівалентом суми, визначеної в Графіку, помноженої на фіксований Міжбанківський курс Акту приймання-передач; - платежу як винагороди (комісії) Лізингодавцю за отримане у лізинг майно, який не може бути меншою за 1 (одну) гривню, та розраховується в гривнях як різниця між сумою Лізингового платежу та Сумою, яка відшкодовує частину Вартості Майна.

Відповідно до п. 4.6. Договору датою сплати Лізингового платежу є дата зарахування коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то Лізипгоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше дня, який передує останньому робочому дню, за яким настає такий неробочий (вихідний, святковий або ін.) день.

Пунктом 9.2. Договору сторони узгодили, що у випадку, якщо Лізингоодержувач не здійснить оплату Лізингового платежу у строки, вказані в Графіку, то при зверненні Лізингодавця до суду для розрахунку суми несплачених Лізингових платежів Лізингодавець має право використовувати Міжбанківський курс на дату, що передує даті складання ним позовної заяви.

Згідно п. 10.2.1. Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 24.05.2018 платежі як винагорода (комісія) Лізингодавцю за отримане у лізинг майно становлять гривневий еквівалент 4 669,55 Євро, що за міжбанківським курсом Договору на дату його укладання становлять 142 456,30 гривень. Платежі як винагорода (комісія) Лізингодавцю за отримане у лізинг майно у гривнях підлягають перерахунку у відповідності до п. 3.5.2 Договору.

Пунктом 1.3. Додаткової угоди № 1 від 24.05.2018 сторонами викладено Графік внесення лізингових платежів (Додаток № 2 до Договору.)

Строк дії договору з 31 серпня 2017 р. по 20 грудня 2018, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами всіх зобов`язань за цим Договором. Зазначений строк може бути змінений відповідно до умов даного Договору (п. 11.1. Договору з урахуванням додаткової угоди № 1 від 24.05.2018).

Специфікацією (додаток 1 до договору) визначено, що предметом лізингу є - плуг Kverneland LD 100 4+1. Вартість майна 21400 Євро.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору та Додатків до нього позивачем передано відповідачу предмет лізингу, обумовлений у специфікації, а саме - плуг Kverneland LD 100 4+1, сер. № KKLD019145, 2017 г.в. Факт передачі зазначеного майна підтверджується Актом прийому-передачі (Додаток №3 до Договору) від 26.09.2017.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, факт передання позивачем відповідачу предмету лізингу підтверджується вищевказаним Актом прийому-передачі, який узгоджений між сторонами та згідно якого плуг Kverneland LD 100 4+1, сер. № KKLD019145, 2017 г.в. прийнятий відповідачем без жодних зауважень та претензій, про що свідчать підписи уповноважених осіб позивача та відповідача на акті приймання - передачі.

Таким чином, позивач взяті на себе зобов`язання згідно умов Договору виконав у повному обсязі та належним чином.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

За умовами п. 3 ч. 2 ст. 11 вказаного Закону, лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Положеннями ст. 292 ГК України встановлено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Статтею 806 ЦК України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до п.1,5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач взяті на себе за договором зобов`язання належним чином не виконав, платежі як винагорода (комісія) лізінгодавцю за отримане у лізінг майно, у встановлений договором строк та в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 2 770, 63 Євро, а з урахуванням п. 9.2 Договору - 76 299,55 грн.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Станом на час вирішення спору відповідачем умови договору не виконані.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 2 770, 63 грн. підтверджується фактичними обставинами справи.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2. Договору сторони визначили, що у випадку, якщо Лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в Графіку, Лізингоодержувач несе відповідальність перед Лізингодавцем у вигляді сплати сімдесяти процентів річних від суми простроченого Лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до п. 7.5. Договору Лізингодавець має право за своїм вибором стягувати з Лізингоодержувача недоотримані відсотки.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 66187,14 грн. 70 % річних.

Розрахунок 70 % річних судом перевірений та визнаний таким, що виконані правильно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 66187,14грн. 70 % річних за порушення строків оплати за Договором фінансового лізингу № 12АТ-17 від 31.08.2017 заявлені до стягнення правомірно та підлягають задоволенню судом.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання доказів не скористався, заявлені до нього позовні вимоги не спростував.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Що стосується судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1, 2 ч. 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 14000,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи: копію договору про надання правничої (правової) допомоги №1/08-18 від 27.08.2018, Ордер на надання правової (правової) допомоги Серія №1000947 від 10.09.2019. Також, подано платіжне доручення №1965 від 13.09.2019 на суму 1400, 00 грн., що підтверджує понесення (оплату) позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги сумі 1400, 00 грн.

Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Додатковій угоді до Договору про надання правничої (правової) допомоги №4 від 10.09.2019.

Так, в п.2 Додаткової угоди до Договору про надання правничої (правової) допомоги №4 від 10.09.2019 визначено вартість послуг за договором. Зокрема, в п.7 зазначено вид правничої допомоги: «Особиста участь адвоката у судових засіданнях, підготовка необхідних процесуальних документів: відповіді на відзив, заяв, клопотань тощо» та визначена її вартість 7000, 00 грн.

Враховуючи що дана справа є малозначною справою та розглядалась в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання, приймаючи до уваги, що на адресу суду від позивача надійшло тільки клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфнренції, та долучення до матеріалів справи платіжного доручення на оплату послуг за надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 14000,00 грн. є не співрозмірним наданому об`єму адвокатських послуг.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на послуги адвоката в розмірі 7000, 00 грн., яку суд вважає співрозмірною з урахуванням обставин справи.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на послуги адвоката в розмірі 7000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Агротек" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Лев" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Лев", (70530, смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, вул. Польова, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Агротек", (52001, Дніпропетровська область, м. Підгородне, автодорога Знам`янка-Луганськ-Ізваріно 227км+580м територія Підгороденської міської ради, ) 76299 (сімдесят шість тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн. 55 коп. винагороди (комісії), 66187 (шістдесят шість тисяч сто вісімдесят сім) грн. 14 коп. 70 % річних, 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 2 137 (дві тисячі сто тридцять сім) грн. 30 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено "18" листопада 2019р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н. Г. Зінченко