ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Справа № 915/1959/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛГАМА-ЕЛЕКТРОНІКА" (02090, м. Київ, вул. Сосюри, буд. 5, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФКОМ ТРЕЙД" (54017, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 38, )

про стягнення заборгованості,

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

встановив:

05.09.2019 позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 36664,20 грн та судових витрат.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору поставки №310518 від 31.05.2018. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 526, 529 ЦК України та умовами договору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1959/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 10.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 08.10.2019 з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 08.10.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 05.11.2019, про що повідомлено сторін ухвалою суду від 09.10.2019.

Ухвали суду від 10.09.2019 та від 09.10.2019 направлено відповідачеві за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 38 та повернуто суду без вручення із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 7 ст. 120 ГПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.10.2019 № адреса місцезнаходження відповідача: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 38.

Відповідачем не повідомлено суду про зміну місцезнаходження.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

31.05.2018 між ТОВ «ІНСОЛ» та ТОВ «ЕЛГАМА-ЕЛЕКТРОНІКА» укладено договір поставки №310518 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність , а покупець прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму.

Відповідно до умов договору поставки та видаткової накладної № РН-0000026 від 15 січня 2019 року позивача передав, а покупець прийняв товар на загальну суму 36664,20 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 3 від 15.01.2019 року до договору поставки відповідач зобов`язався здійснити оплату у розмірі 100% від загальної вартості товару на розрахунковий рахунок позивача протягом 90 календарних днів з моменту отримання товару, датою отримання товару вважається дата оформленої належним чином видаткової накладної.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.07.2019 за № за кодом ЄДР 33405055 приватним нотаріусом Забавська Наталія Володимирівна було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи за № 3039328 від 27.05.2019 року - зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників.

Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСОЛ» було перейменоване в Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФКОМ ТРЕЙД» з відповідною зміною місцезнаходження.

Відповідачем зобов`язання за договором належним чин6ом не виконано, прострочено оплату товару за видатковою накладною №РН-0000026 від 15.01.2019.

Таким чином, основний борг відповідача перед позивачем становить 36664,20 грн.

Письмову вимогу позивача за вих. № 15/07/19 від 15.07.2019 про сплату суми основного боргу відповідачем залишено без відповіді.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підставами виникнення господарських зобов`язань, згідно статті 174 Господарського кодексу України, зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено в статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач належним чином зобов`язання за договором та додатковою угодою №3 від 15.01.2019 не виконав, вартість отриманого товару не оплатив.

Отже, позовні вимоги суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до норм ст. 129 ГПК України, у разі задоволення позову підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241,247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФКОМ ТРЕЙД" (54017, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛГАМА-ЕЛЕКТРОНІКА" (02090, м. Київ, вул. Сосюри, буд. 5, ) заборгованість у сумі 36664,20 грн та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

5. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛГАМА-ЕЛЕКТРОНІКА" (02090, м. Київ, вул. Сосюри, буд. 5, ),

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФКОМ ТРЕЙД" (54017, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 38, ).

Повний текст судового рішення складено і підписано 11.11.2019.

Суддя В.О. Ржепецький