номер провадження справи 12/142/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.11.2019 Справа № 908/3154/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши заяву Концерну "Міські теплові мережі" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" коштів в загальній сумі 28146,56 грн.

ВСТАНОВИВ

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою за вих. № б/н від 11.11.2019 року про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" інфляційних витрат в сумі 18555,38 грн., трьох відсотків річних в сумі 9591,18 грн., що разом складає 28146,56 грн. Крім того, заявник просить стягнути з боржника судовий збір у розмірі 192,10 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2019 вищевказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що 01.09.2017 між Концерном "Міські теплові мережі" (Теплопостачальна організація, заявник) та Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (споживач, боржник) укладений договір № 200768 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до якого Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами. Вказує, що відповідно до додатка № 1а до договору договір укладався для постачання теплової енергії об`єкту, розташованого по вул. Волгоградська, 25 в м . Запоріжжі . При цьому зазначає, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.11.2018 у справі № 908/1741/18 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (боржника) на користь заявника 412341,67 грн. боргу на підставі договору № 200768 від 01.09.2017. Просить видати судовий наказ про стягнення з боржника інфляційних витрат в сумі 18555,38 грн., трьох відсотків річних в сумі 9591,18 грн. за невиконання вказаного рішення суду.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

За змістом статей 148, 154 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 232 ГПК України судовий наказ є судовим рішенням.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Згідно із вимогами ч. 2 (пункти 4,5), ч. 3 (пункти 3,4) ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, в тексті поданої Концерном "Міські теплові мережі" заяви вказано, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.11.2018 у справі № 908/1741/18 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (боржника) на користь заявника 412341,67 грн. боргу на підставі договору № 200768 від 01.09.2017.

При цьому зі змісту доданих до заяви розрахунків трьох відсотків річних та інфляційних витрат вбачається, що останні нараховані саме за невиконання боржником рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2018 у справі № 908/1741/18.

Втім, копію рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2018 у справі № 908/1741/18 заявник до заяви про видачу судового наказу не надав.

З огляду на наведене вбачається, що Концерн "Міські теплові мережі" подав заяву (вих. № б/н від 11.11.2019) про видачу судового наказу з порушенням вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Враховуючи ненадання заявником до поданої заяви копії вищевказаного рішення у справі № 908/1741/18 суд дійшов висновку про те, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом вимог поданої заявником заяви про видачу судового наказу є стягнення з боржника інфляційних витрат та трьох відсотків річних на всю суму коштів, які стягнуто рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.11.2018 у справі № 908/1741/18.

Проте, вказані вимоги не відповідають приписам ч. 1 ст. 148 ГПК України.

Згідно із п.п. 1, 3, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Концерну "Міські теплові мережі" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" інфляційних витрат в сумі 18555,38 грн., трьох відсотків річних в сумі 9591,18 грн. - на підставі п. п. 1, 3, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно із ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що згідно із п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв`язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються. При цьому обов`язок сплатити суму неустойки (штрафу, пені) за невиконання зобов`язання не є зобов`язанням в розумінні положень частини першої статті 509 ЦК, а отже відсутні підстави і для застосування до цих правовідносин статті 625 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 147, 150, п.п. 1, 3, 8 ч. 1, ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

1. У видачі судового наказу за заявою Концерну "Міські теплові мережі" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" інфляційних витрат в сумі 18555,38 грн., трьох відсотків річних в сумі 9591,18 грн. - відмовити.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/sud5009/. Електронна адреса Господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 19.11.2019 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смірнов