УХВАЛА

11 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 904/3949/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

(суддя - Кеся Н.Б.)

від 30.07.2019

та постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Антонік С.Г., судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.)

від 17.10.2019

у справі № 904/3949/18

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп", ОСОБА_1 ,

про стягнення 4 226 933,35 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп"

до Національного банку України

третя особа: Публічне акціонерне товариство "Банк Національний кредит"

про визнання протиправною та скасування постанови № 358 від 28.08.2015р., зобов`язання відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/3949/18 зустрічну позовну заяву і додані до неї документи повернуто без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі №904/3949/18 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі №904/3949/18, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп" подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Колегією суддів встановлено, що ухвалюючи оскаржувану ухвалу, яку залишено без змін судом апеляційної інстанції, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов не є зустрічним, оскільки в ньому відсутні зустрічні вимоги саме між сторонами по справі, оскільки даний позов пред`явлений до іншої особи, яка не є позивачем за первісним позовом.

Згідно із частинами 1-4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов це вимога відповідача до позивача, тобто зустрічна вимога, що розглядається одночасно з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача. Такий позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів. По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Виходячи зі змісту статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов підлягає пред`явленню саме до позивача, а не до будь-якого іншого учасника справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що первісний позов подано Публічним акціонерним товариством "Банк Національний кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп" і ОСОБА_1 , тому зустрічний позов може бути пред`явлено лише до позивача - Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит".

Згідно із частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано повернув Товариству з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп" зустрічну позовну заяву, оскільки заявлений позов до Національного банку України не є зустрічним позовом в розумінні ст.180 ГПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Касаційний господарський суд вважає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що розгляд касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) зазначено, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі №904/3949/18, оскільки рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись статтями 234, 287, 290, ч.2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі №904/3949/18.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі квитанцію №ПН89 від 23.10.2019 на суму 1921,00 грн) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Г. Вронська