РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2019 року м. Чернігівсправа № 927/788/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А.,

за участю секретаря судового засідання Рослого В.В.,

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №927/788/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю СГТ СПІВДРУЖНІСТЬ

вул. Перемоги, 58А, с. Петрівка, Бобровицький р-н, Чернігівська область, 17454

до 1 відповідача: Бобровицької міської ради Чернігівської області

вул. Лупицька, 4, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400

до 2 відповідача: Селянсько-фермерського господарства Добробут

вул. А.Близнюка, 35, с. Петрівка, Бобровицький р-н, Чернігівська область

Третя особа без заявлення самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів

Державний реєстратор Гончарівської селищної ради Чернігівського району

вул. Танкістів, 11, смт. Гончарівське, Чернігівський р-н, Чернігівська область, 15558

про визнання недійсним рішення Бобровицької міської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди

за участю представників сторін:

від позивача: Стамбула В.М. адвокат,

від 1 відповідача: Овдій І.В. д. 3 від 04.02.2019

від 2 відповідача: Іванюк Г.І. ордер ЧН040392 від 20.09.2019

від третьої особи: не з`явився

слухач ОСОБА_1 .

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю СГТ СПІВДРУЖНІСТЬ подано позов до Бобровицької міської ради Чернігівської області до Селянсько-фермерського господарства Добробут за участю третьої особи без заявлення самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державного реєстратора Гончарівської селищної ради Чернігівського району про визнання недійсним рішення Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області від 24.04.2019 року № 766-18/VII Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її в оренду СФГ "Добробут" для ведення фермерського господарства (01.02) площею 53,2329 га; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0005, загальною площею 53,2329 га, укладений 2019 року між СФГ Добробут та Бобровицькою міською радою Бобровицького району Чернігівської області; скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди СФГ Добробут на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0005, загальною площею 53,2329 га) за номером 31680798 від 21.05.2019 року, внесений державним реєстратором Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко Оленою Анатоліївною, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47007310 від 23.05.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на передачу Бобровицькою міською радою земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0005, загальною площею 53,2329 га в оренду СФГ Добробут з порушенням законодавства, а саме без проведення земельних торгів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі № 927/788/19, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.10.2019 на 10:00 год.

До початку підготовчого засідання 02.10.2019 відповідачем 1 подано відзив на позов № 03-11/1802, в якому повідомив що позивачем в позовній заяві зазначено Петрівською сільською радою народних депутатів 05.12.2000 було видано гр.. ОСОБА_2 державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЧН № 008361. ОСОБА_2 є головою СФГ Добробут. Оскаржувана земельна ділянка перебувала у користуванні СФГ Добробут як земельна ділянка, яка перебувала на праві користування у голови фермерського господарства. Пунктом 6 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. При переоформленні права постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду строк оренди визначається селянським (фермерським) господарством відповідно до закону. При цьому розмір орендної плати за земельні ділянки не повинен перевищувати розміру земельного податку. Тобто подаючи заяву до міської ради СФГ Добробут приводить у відповідність до чинного законодавства право на користування земельною ділянкою, яка уже з 2000 року перебуває у постійному користуванні ОСОБА_2 . Відповідно до положень п. 1.8.10 листа Верховного Суду України від 01.07.2017 у процесі вирішення судами питання про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства згідно зі ст. 7 Закону України Про фермерське господарство як спеціального щодо ст. 123 ЗК України і передбачають можливість застосування пільгового порядку одержання приватними суб`єктами у користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою без проведення земельних торгів. Просить закрити провадження в частині визнання недійсним рішення, в решті вимог відмовити. Додано докази направлення.

До початку підготовчого засідання 07.10.2019 відповідачем 2 подано відзив на позов, в якому повідомив що оскарження має здійснюватися у порядку адміністративного судочинства і не підлягає розгляду господарським судом. Петрівською сільською радою народних депутатів 05.12.2000 було видано гр. ОСОБА_2 державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЧН № 008361. ОСОБА_2 є головою СФГ Добробут. Оскаржувана земельна ділянка перебувала у користуванні СФГ Добробут як земельна ділянка, яка перебувала на праві користування у голови фермерського господарства. Пунктом 6 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. При переоформленні права постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду строк оренди визначається селянським (фермерським) господарством відповідно до закону, таким чином подавши заяву до сесії міської ради голова СФГ Добробут приводить у відповідність до чинного законодавства право на користування даною земельною ділянкою, яка вже з 2000 року перебуває у постійному користуванні ОСОБА_2 . Відповідно до положень п. 1.8.10 листа Верховного Суду України від 01.07.2017 у процесі вирішення судами питання про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства згідно зі ст. 7 Закону України Про фермерське господарство як спеціального щодо ст. 123 ЗК України і передбачають можливість застосування пільгового порядку одержання приватними суб`єктами у користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою без проведення земельних торгів. Просить закрити провадження в частині визнання недійсним рішення, в решті вимог відмовити. Додано копію свідоцтва, копію державного акту, копію договору оренди, копію витягу з реєстру.

До початку підготовчого засідання 15.10.2019 позивачем надано відповідь на відзив відповідача 2, повідомив що в даній справі оскаржується право СФГ Добробут на оренду спірної земельної ділянки та визнається недійсним акт, на підставі якого було надано в оренду земельну ділянку, даний спір є спором про право, а відтак має розглядатись в порядку встановленому ГПК. Відтак клопотання відповідача 2 щодо закриття провадження у справі в частині визнання недійсним рішення міської ради є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Зауважує що 22.09.2005 рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2005 було визнано неконституційним п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України та таким, що втратило свою чинність. Ані ЗУ Про фермерське господарство, ані ст.. 123,134 Земельного кодексу України не передбачено можливість отримання фермерським господарством земельних ділянок для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів. Спірна земельна ділянка до моменту передачі її в оренду СФГ Добробут не належала СФГ Добробут на праві власності як юридичній особі, не належала ОСОБА_2 на праві приватної власності, не використовувалась СФГ Добробут на умовах оренди. Спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні фізичної особи ОСОБА_2 , що підтверджується відповідною інформаційною довідкою, а відтак, вона не могла входити до складу земель СФГ Добробут. Пільгове право фермерських господарств на отримання земельних ділянок без проведення земельних торгів існувало, проте з 03.04.2016 в ЗК України та ЗУ Про фермерське господарство така можливість була виключена. Додано докази направлення відповідачу 2.

До початку підготовчого засідання 15.10.2019 позивачем надано відповідь на відзив відповідача 1, повідомив що в даній справі оскаржується право СФГ Добробут на оренду спірної земельної ділянки та визнається недійсним акт, на підставі якого було надано в оренду земельну ділянку, даний спір є спором про право, а відтак має розглядатись в порядку встановленому ГПК. Відтак клопотання відповідача 2 щодо закриття провадження у справі в частині визнання недійсним рішення міської ради є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Зауважує що 22.09.2005 рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2005 було визнано неконституційним п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України та таким, що втратило свою чинність. А ні ЗУ Про фермерське господарство, а ні ст.. 123,134 Земельного кодексу України не передбачено можливість отримання фермерським господарством земельних ділянок для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів. Спірна земельна ділянка до моменту передачі її в оренду СФГ Добробут не належала СФГ Добробут на праві власності як юридичній особі, не належала ОСОБА_2 на праві приватної власності, не використовувалась СФГ Добробут на умовах оренди. Спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні фізичної особи ОСОБА_2 , що підтверджується відповідною інформаційною довідкою, а відтак, вона не могла входити до складу земель СФГ Добробут. Пільгове право фермерських господарств на отримання земельних ділянок без проведення земельних торгів існувало, проте з 03.04.2016 в ЗК України та ЗУ Про фермерське господарство така можливість була виключена. Додано докази направлення відповідачу 1.

15.10.2019 Господарським судом Чернігівської області у справі № 927/788/19 задоволено усне клопотання відповідача 1 та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 24.10.2019 на 10:45 год., ухвалено повідомити 2 відповідача та третю особу про дату, час та місце підготовчого засідання. Відповідачу 2 та третій особі направлено ухвалу повідомлення.

В підготовчому засіданні відповідачем 1 подано заперечення на відповідь на відзив, в яких повідомив що Законом України Про селянське (фермерське) господарство від 20.12.1991, який діяв на час створення СФГ Добробут передбачено, що земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства передаються громадянам України у приватну власність і надаються в користування, в тому числі на умовах оренди. ОСОБА_2 подав заяву у 2000 році та отримав земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства і використовував її за цільовим призначенням протягом всього часу. Твердження позивача що СФГ Добробут було зобов`язане переоформити право постійного користування на право оренди на спірну земельну ділянку не відповідає дійсності. Рішенням Конституційного суду України від 22.09.2005 було визнано неконституційним п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України в частині зобов`язання переоформити право постійного користування на право власності або право оренди. При цьому це рішення не обмежує фермерські господарства у праві здійснення такого переоформлення і тим самим приведення у відповідність право користування земельними ділянками, про що йшлося у відзиві міської ради. Примірник заперечень вручений позивачу та 2 відповідачу в підготовчому засіданні 24.10.2019.

В підготовчому засіданні відповідачем 2 подано заперечення від 24.10.2019, СФГ Добробут отримано земельну ділянку для ведення селянсько-фермерського господарства та отримано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. Земельна ділянка використовувалась за призначенням, всі платежі сплачувались вчасно та без затримки. 22.03.2019 рішенням сесії Бобровицької міської ради було надано дозвіл СФГ Добробут на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що перебуває в постійному користуванні на земельну ділянку для ведення фермерського господарства. В подальшому було виготовлено відповідну технічну документацію. 24.04.2019 рішенням сесії Бобровицької міської ради було затверджено технічну документацію СФГ Добробут із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що перебуває в постійному користуванні на земельну ділянку для ведення фермерського господарства. 23.05.2019 право оренди вищевказаної земельної ділянки за СФГ Добробут було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав. Орієнтовний розрахунок судових витрат складається з витрат на надання професійної правничої допомоги і складає 15000 грн. Додано копію ордеру, копію свідоцтва, копію технічної документації, докази направлення третій особі. Примірник вручений позивачу та 1 відповідачу в підготовчому засіданні 24.10.2019.

Судом залучено до матеріалів справи зазначені заперечення, сторонами клопотань про не залучення таких заперечень не висловлено.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.10.2019 у справі № 927/788/19 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Призначено на 05.11.2019 на 11:00 год. судове засідання по розгляду справи по суті.

В судове засідання 05.11.2019 з`явились повноважні представники позивача та відповідачів. Третя особа в судове засідання не з`явилась, повноважного представника не направила.

Третя особа належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, наявним в матеріалах справи.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Зважаючи на те, що згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05.11.2019 судом здійснено розгляд справи по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення, роз`яснено порядок та строк оскарження рішення, дату складання повного тексту рішення.

З`ясувавши обставини справи, зміст спірних правовідносин, дослідивши та оцінивши подані докази, заслухавши повноважного представника позивача та відповідачів, розглянувши подані документи, суд встановив:

05.12.2000 Петрівською сільською радою народних депутатів видано Державний акт на право постійного користування землею громадянину України ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 , у тому що на підставі рішення виконкому Петрівської сільської ради народних депутатів Бобровицького району Чернігівської області від 16.08.2000 № 37 йому надається у постійне користування земельна ділянка площею 53,2 га в межах згідно з планом. Землю надано для ведення селянського (фермерського) господарства. Земельна ділянка розташована на території Петрівської сільської ради.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія НОМЕР_2 483571 проведено державну реєстрацію Селянсько-фермерського господарства «Добробут» ідентифікаційний код юридичної особи 31000744, місце знаходження 17454 Чернігівська область, Бобровицький район, с. Петрівка, вул. Андрія Близнюка, 35. Дата проведення державної реєстрації 08.12.2000, номер запису включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 041 120 0000 000248.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06 земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0005 площею 53,2329 га цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства за адресою Чернігівська обл., Бобровицький район, с/рада Петрівська, номер запису про право власності 10710713, дата державної реєстрації 07.08.2015 реєстраційною службою Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 07.08.2015. Підстава виникнення іншого речового права державний акт на право постійного користування землею, серія та номер ІІ-ЧН № 008361, виданий 05.12.2000 Петрівською сільською радою народних депутатів. Правокористувачем зазначено ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про селянське (фермерське)господарство» в редакції чинній станом на 05.12.2000 року, громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування, в тому числі в оренду, подають до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, підписану головою створюваного селянського (фермерського) господарства. Нормою ст.9 цього Закону визначено, що після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку.

Таким чином , громадянином ОСОБА_4 використано право на отримання в користування земельної ділянки 53,2329 га за цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства за адресом: Чернігівська обл., Бобровицький район, с/рада Петрівська, та вчинені дії щодо державної реєстрації фермерського господарства «Добробут».

Рішенням Бобровицької міської ради № 766-18/VII від 24.04.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її в оренду селянсько-фермерському господарству «Добробут» для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області (Петрівський Старостинський округ)» вирішено:1. Затвердити селянсько-фермерському господарству «Добробут» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення фермерського господарства (код КВЦПЗ 01.02), що знаходиться на території Бобровицької міської ради за межами с. Петрівка (Петрівський Старостинський округ). 2. Надати селянсько-фермерському господарству «Добробут», що знаходиться за адресою 17454 Чернігівська обл., Бобровицький район, с. Петрівка в оренду терміном на 10 років земельну ділянку, площею 53,2329 га для ведення фермерського господарства (код КВЦПЗ 01.02) що знаходиться на території Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області за межами с. Петрівка ( Петрівський Старостинський округ) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.04.2019 за умови виконання пункту 5 цього рішення. 3. Встановити орендну плату за користування земельною ділянкою в грошовій формі в розмірі 12 % нормативної грошової оцінки, що складає 212961,16 грн в рік. 4. Право оренди на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. 5. Зобов`язати селянсько-фермерське господарство «Добробут»: 5.1 Виконувати обов`язки землекористувача земельної ділянки відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України. 5.2. У місячний термін забезпечити укладання договору оренди землі та проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки. 5.3 Забезпечити вільний доступ для прокладання нових, реконструкції та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, що знаходяться в межах земельної ділянки.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06 земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0005 площею 53,2329 га цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства за адресою Чернігівська обл., Бобровицький район, с/рада Петрівська, номер запису про право власності 30796917, дата та час держаної реєстрації 19.03.2019, підстава виникнення права власності акт приймання-передачі нерухомого майна, б/н виданий 27.09.2018, видавник Бобровицька міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46066590 від 21.03.2019, номер запису про інше речове право 31680798, дата реєстрації 21.05.2019, підстава виникнення іншого речового права договір оренди землі, видавник Бобровицька міська рада, рішення органу місцевого самоврядування 766-18/VII, виданий 24.04.2019, видавник Бобровицька міська рада. Підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47007310 від 23.05.2019. Вид іншого речового права право оренди земельної ділянки, строк дії 10.05.2029, відомості про суб`єкта іншого речового права орендар Селянсько-фермерське господарство «Добробут», орендодавець Бобровицька міська рада, опис об`єкта іншого речового права орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі безготівково, у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щомісячно в розмірі 1/12 від загальної суми.

10.05.2019 між Бобровицькою міською радою (орендодавець) та Селянсько-фермерським господарством «Добробут» (орендар) укладено договір оренди землі.

Відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення Бобровицької міської ради від 24.04.2019 з кадастровим номером :04:000:0005 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами селами Петрівка на території Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 53,2329 га, у тому числі ріллі 49,9996 га, болота низинні 3,2333 га.

Пунктом 5 договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 1774676,37 грн.

Відповідно до п. 8 договору договір укладено на 10 років з урахуванням ротації культур до 10.05.2029.

Пунктом 9 договору сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі безготівково, у розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щомісячно в розмірі 1/12 від загальної суми. Станом на момент укладення цього договору сума орендної плати, що вноситься орендарем за використання земельної ділянки, складає 212961,16 грн за рік.

Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 1/12 від загальної суми не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним з дня виникнення права користування земельною ділянкою, а в разі визначення податковим законодавством інших строків (періодів) внесення плати за землю, - відповідно до вимог.

Згідно п. 15 договору земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06 земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0005 площею 53,2329 га цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства за адресою Чернігівська обл., Бобровицький район, с/рада Петрівська, номер запису про інше речове право 31680798, дата та час держаної реєстрації 21.05.2019, підстава виникнення іншого речового права договір оренди землі, б/н видавник Бобровицька міська рада, рішення органу місцевого самоврядування 766-18/VII виданий 24.04.2019, видавник Бобровицька міська рада, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47007310 від 23.05.2019, вид іншого речового права право оренди земельної ділянки, зміст, характеристика іншого речового права строк дії 10.05.2029, відомості про суб`єкта іншого речового права орендар Селянсько-фермерське господарство «Добробут» орендодавець Бобровицька міська рада, опис об`єкта іншого речового права орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі безготівково, у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щомісячно у розмірі 1/12 від загальної суми.

Факт укладення договору оренди з відповідачем 2 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0005, яка була передана гр. ОСОБА_2 в користування по Державному акту про право постійного користування землею серії ІІ-ЧН № 008361 сторонами не заперечується та визнається.

Позивач звернувся до Бобровицької міської ради листом № 89 від 02.05.2019, яким повідомив що йому стало відомо що рішеннями сесій Бобровицької міської ради Селянсько-фермерському господарству «Добробут» надано дозволи на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою подальшої передачі їх в користування на умовах оренди, а саме щодо земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0005, загальною площею 53,2329 га, яка знаходиться за межами села Петрівка Бобровицького району Чернігівської області. Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів. Даним листом звернувся про надання інформації про дату, час та місце проведення таких земельних торгів для реалізації права ТОВ «СГТ СПІВДРУЖНІСТЬ» щодо участі у таких земельних торгах щодо проведення земельних торгів з продажу прав оренди на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :04:000:0005, загальною площею 53,2329 га, яка знаходиться за межами села Петрівка Бобровицького району Чернігівської області.

Таким чином, позивачем висловлено намір про участь в земельних торгах на право оренди спірною земельною ділянкою.

Бобровицька міська рада у відповіді на лист позивача № 03-12/982 від 03.06.2019 повідомила що земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0005 площею 53,2329 га, що знаходиться за межами населеного пункту с. Петрівка Бобровицького району Чернігівської області, на даний час перебуває у користуванні Селянсько-фермерського господарства «Добробут». Об`єктом земельних торгів (аукціону) є земельні ділянки комунальної власності, розташовані на території Бобровицької міської ради, які (або права на які) за рішенням міської ради підлягають продажу. Ділянки (або права на які), що можуть бути проданими на земельних торгах, мають бути не наданими у власність або користування громадянам та юридичним особам та на використання яких, відповідно до законодавства не встановлені обмеження, що можуть бути перепонами для їх відчуження. Рішення міської ради про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на (місцевості), на яку в листі посилається позивач, не є підставою для проведення земельних торгів (аукціону).

Слід зазначити, що в наведеному листі № 03-12/982 від 03.06.2019 Бобровицькою міською радою на лист позивача окрім спірної земельної ділянки зазначено про користування 2-им відповідачем ще двома земельними ділянками площею 20 га та 100,2245 га з наявними кадастровими номерами.

Стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться.

Разом з тим відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (ст. 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним.

У ст. 124 ЗК України передбачений порядок передачі земельних ділянок в оренду та визначено наступне. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених ч. 2 і 3 ст. 134 цього Кодексу. На земельних торгах не може бути використане переважне право купівлі. Також, у ст. 134 ЗК України визначено обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах), крім надання земельних ділянок в інших випадках, визначених законом, а також якщо земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених ст. 34 (земельні ділянки особистих селянських господарств), ст. 36 (земельні ділянки для городництва) та ст. 121 (для ведення фермерського господарства) цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.

Таким чином, у ст. 22, 31, 93, 124 ЗК України не передбачено конкурентної процедури земельних торгів для передачі землі в оренду для фермерських господарств, яка є обов`язковою в інших випадках.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 620/371/17 від 11.09.2019.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст. 135 Земельного кодексу України передбачено, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституція України та закони України не передбачають права органу державної влади або місцевого самоврядування на недотримання встановлених імперативних норм через відсутність встановленого порядку переоформлення права постійного користування на право оренди, про що зазначають відповідачі.

Виходячи з обставин справи, суд приходить до висновку, що фізичною-особою громадянином ОСОБА_2 в 2000 році використано право на отримання земельної ділянки в постійне користування для ведення фермерського господарства та ОСОБА_2 05.12.200 видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. При цьому чинне законодавство не містить приписів в такий же спосіб як встановлено ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства юридичною особою, навіть для використання фермерським господарством , без проведення аукціону, оскільки зі змісту ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» таке право належить громадянину, а не юридичній особі.

Таким чином, чинне законодавство містить умови використання саме громадянином такого права, що підтверджує позицію позивача щодо необхідності проведення аукціону для передачі в оренду фермерському господарству як юридичній особі будь-якої земельної ділянки. При цьому, можливість отримання юридичною особою фермерським господарством земельної ділянки без проведення аукціону приписи ст.7 зазначеного Закону взагалі не містять.

За наведених обставин, логічними та правомірними є висновок позивача про необхідність проведення аукціону розпорядником земель у наданні такої землі в оренду юридичній особі 2-гому відповідачу. Тут реалізується загально правовий принцип Dura lex, sed lex - закон суворий, але це закон, тобто яким би не був суворим закон, його потрібно дотримуватись.

Факт не проведення аукціону підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачами, а тому при винесенні оспорюваного рішення Бобровицької міської ради № 766-18/VII від 24.04.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її в оренду селянсько-фермерському господарству «Добробут» для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області (Петрівський старостинський округ)», відповідачем 1 порушено , встановлену Законом України « Про оренду землі» та ЗК України процедуру. А тому, суд дійшов висновку, що отримання відповідачем 2 земельної ділянки в оренду, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам ст. 124 Земельного кодексу України та є підставою для визнання спірного рішення недійсним. Таким чином, рішення Бобровицької міської ради підлягає визнанню недійсним, як таким, що прийнято в з порушенням чинного законодавства щодо передачі земель в оренду відповідачу 2 без проведення аукціону.

Окрім того з матеріали справи та поданих сторонами доказів визнання нечинним, недійсним Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЧН № 008361 виданого громадянину України ОСОБА_2 не вбачається, з усних пояснень 1-го відповідача (міської ради) рішення про визнання недійсним Державного акту не приймалось.

Частиною 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 та ч. 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Оскільки наслідком прийнятого з порушенням законодавства рішення Бобровицької міської ради № 766-18/VII від 24.04.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її в оренду селянсько-фермерському господарству «Добробут» для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області (Петрівський старостинський округ)» стало укладення договору оренди від 10.05.2019 між Бобровицькою міською радою та Селянсько-фермерським господарством «Добробут», суд погоджується з позицією позивача про визнання його недійсним.

Похідною вимогою до заявлених вимог про визнання недійсним рішення Бобровицької міської ради № 766-18/VII від 24.04.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її в оренду селянсько-фермерському господарству «Добробут» для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області (Петрівський старостинський округ)» та договору оренди від 10.05.2019, заявленою позивачем у справі є вимога про скасування державної реєстрації про інше речове право (право оренди СФГ Добробут на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0005, загальною площею 53,2329 га) за номером 31680798 від 21.05.2019 року, внесений державним реєстратором Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко Оленою Анатоліївною, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47007310 від 23.05.2019 року.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він може бути скасований в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником з місцем реєстрації с.Петрівське Бобровицького району Чернігівської області. Тобто позивачем здійснюється господарська діяльність в межах адміністративно-територіального устрою до якого входить спірна земельна ділянка , а саме Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області (Петрівський старостинський округ). Позивачем було висловлено в листі від 02.05.2019 адресованому 1-му відповідачу намір взяти участь в земельних торгах на право оренди спірної земельної ділянки, що в свою чергу свідчить про законний інтерес позивача в отриманні такого права на земельну ділянку. Порушення процедури передачі в оренду земельної ділянки 1-им відповідачем 2-му відповідачу на підставі прийнятого рішення без проведення аукціону свідчить про порушення охоронюваного законом інтересу позивача.

Таким чином відповідно до ст. 16 Закону України Про оренду землі, порушенням охоронюваного законом інтересу позивача з набуття у користування земельної ділянки на умовах конкурсу, оскільки він був зацікавлений у отриманні земельної ділянки, що є предметом оспорюваного договору, про що подавав у орган місцевого самоврядування відповідну заяву. Інтерес позивача стосовно набуття в оренду земельної ділянки є законним, не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідає критеріям охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту про визнання недійсними рішення, визнанням недійсним договору оренди земельної ділянки забезпечує реальний захист охоронюваного законом інтересу позивача.

У п.2 - 3 рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття «ефективний засіб», за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії»), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

В ході вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У справі «Сьорінг проти Об`єднаного Королівства Великої Британії» (Soering v the United Kingdom judgment of 7 July 1989, ,No. 161) Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої - забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищеописане, висновки суду та встановлені факти, умови наявності підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним рішення та договору оренди недійсним, похідна вимога стосовно скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки кадастровий № :04:000:0005, загальною площею 53,2329 га, яка знаходиться за межами села Петрівка Бобровицького району Чернігівської області за номером 31680798 від 21.05.2019 року, внесений державним реєстратором Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко Оленою Анатоліївною, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47007310 від 23.05.2019 року є ефективним способом захисту, направленим на своєчасне відновлення порушеного права позивача та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Серявін та інші проти України також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Відповідачами заперечується належність до юрисдикції господарського суду спору про скасування рішення 1-го відповідача. В зв`язку з чим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним слід розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи.

Матеріали справи свідчать, що, звертаючись до суду із цим позовом, заявник заявив вимогу про визнання недійсним рішення 1-говідповідача №766-18/УІІ від 24.04.2019. Таким чином вимога про визнання недійсним рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, ухваленого на користь 2-го відповідача, в якої з цього рішення виникли відповідні права та обов`язки, безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї особи, тому відповідний спір має розглядатися судом за правилами ГПК України. Наведене відповідає висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Судув постановах від 4 липня 2018 року у справі № 361/3009/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 485/1472/17, від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц, від 15 травня 2019 року у справі № 469/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 911/2258/18.

А тому, обґрунтування заперечень заявленого позову в частині належності вимог про визнання недійсним рішення 1-го відповідача до юрисдикції адміністративного суду судом відхиляється, оскільки спір виник у цивільних (земельних) відносинах, позов поданий позивачем на захист свого законного інтересу щодо намірів користування земельною ділянкою, при цьому 1-ий відповідач не здійснює у спірних відносинах публічно-владних управлінських функцій відносно позивача, а тому цей спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Наведений висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду у справі № 922/538/19, викладеному у Постанові від 02.10.2019.

Заперечення відповідачів щодо необхідності переоформлення права фізичної особи ОСОБА_2 з посиланням на п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України яким передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них судом визнаються необґрунтованими з огляду на втрату чинності цього пункту, відповідно до Рішення N 5-рп/2005 Конституційного Суду України від 22.09.2005.

Інші заперечення відповідачів судом відхиляються, оскільки не спростовують вищевикладені факти та обставини справи.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, судовий збір покладається на відповідачів порівну в сумі 2881,50 грн з кожного.

Керуючись ст. 2, 5, 42, 74, 123, 129, 202, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю СГТ СПІВДРУЖНІСТЬ (вул. Перемоги, 58А, с. Петрівка, Бобровицький р-н, Чернігівська область, 17454, ) до Бобровицької міської ради Чернігівської області(вул. Лупицька, 4, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400, ) до Селянсько-фермерського господарства Добробут (вул. А.Близнюка, 35, с. Петрівка, Бобровицький р-н, Чернігівська область, ) третя особа без заявлення самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державний реєстратор Гончарівської селищної ради Чернігівського району (вул. Танкістів, 11, смт. Гончарівське, Чернігівський р-н, Чернігівська область, 15558) про визнання недійсним рішення Бобровицької міської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області від 24.04.2019 року № 766-18/VII Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її в оренду СФГ "Добробут" для ведення фермерського господарства площею 53,2329 га.

3. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0005, загальною площею 53,2329 га, укладений 2019 року між СФГ Добробут та Бобровицькою міською радою Бобровицького району Чернігівської області.

4. Скасувати запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди СФГ Добробут на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0005, загальною площею 53,2329 га) за номером 31680798 від 21.05.2019 року, внесений державним реєстратором Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко Оленою Анатоліївною, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47007310 від 23.05.2019 року.

5. Стягнути з Бобровицької міської ради Чернігівської області(вул. Лупицька, 4, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СГТ СПІВДРУЖНІСТЬ (вул. Перемоги, 58А, с. Петрівка, Бобровицький р-н, Чернігівська область, 17454, ) 2881,50 грн судового збору.

6. Стягнути з Селянсько-фермерського господарства Добробут (вул. А.Близнюка, 35, с. Петрівка, Бобровицький р-н, Чернігівська область, )користь Товариства з обмеженою відповідальністю СГТ СПІВДРУЖНІСТЬ (вул. Перемоги, 58А, с. Петрівка, Бобровицький р-н, Чернігівська область, 17454, ) 2881,50 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 15.11.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. Відомості про адреси для листування та зв`язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62.

Суддя І.А. Фетисова