ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

11 листопада 2019 року Справа № 924/250/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області

на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 р.

(постановлену о 16:34 год. у м. Хмельницькому, повний текст складено 27.06.2019 р.)

у справі № 924/250/19 (суддя Виноградова В.В.)

за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради

до Публічного акціонерного товариства "Летичівське"

за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Приватного підприємства агрофірми "Троя"

2) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн"

про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки

за участю представників сторін:

прокурор - Білера І.В.;

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

від Приватного підприємства агрофірми "Троя" - не з`явився;

від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн" - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Летичівське" про скасування державної реєстрації права приватної власності Публічного акціонерного товариства "Летичівське" 17 земельних ділянок з кадастровими номерами: :10:001:0026, :10:001:0023, :11:001:0108, :10:001:0021, :10:001:0019, :10:001:0020, :11:001:0109, :10:001:0016, :10:001:0017, :10:001:0018, :10:001:0025, :11:005:0022, :10:001:0022, :10:003:0083, :10:003:0081, :10:003:0082, :10:003:0080, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 р. у справі № 924/250/19 позовну заяву заступника прокурора Хмельницької області залишено без розгляду.

Постановляючи вказану ухвалу, місцевий господарський суд вказав, що в поданій прокурором позовній заяві не зазначено причин, за якими позивач не може самостійно звернутися за захистом до суду, обмежившись посиланням про невжиття останнім таких заходів, та що прокурором не наведено причини, які б реально перешкоджали захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду першої інстанції, заступник прокурора Хмельницької області звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 р. у справі № 924/250/19 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Посилаючись на п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, рішення Конституційного суду України №З-рп/99 у справі №1-рп/99 від 08.04.1999 , абз. 2 ч.5 ст. 53 ГПК України, частини 1, 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейський суд з прав людини, прокурор вказує, що аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

При цьому, у кожному конкретному випадку прокурор з посиланням на відповідне законодавство самостійно визначає, в чому саме відбулось чи може відбутись порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Вказує, що на даний час Летичівська селищна рада позбавлена можливості виконати вимоги ст. 14 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" щодо організації розподілу земель, які до проведення спірної неправомірної реєстрації залишались у колективній власності, чим порушено інтереси невизначеного кола осіб, та скористатись правом передачі цих земель в оренду до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки та отримувати відповідні надходження до місцевого бюджету.

У разі не усунення цих порушень Летичівська селищна рада втратить свою обґрунтовану можливість на реєстрацію права комунальної власності на спільні земельні ділянки у разі прийняття суб`єктами права колективної власності рішення про їх передачу територіальної громаді або у разі неподання відповідного протоколу розподілу земель до селищної ради в строк до 01.01.2025 р.

Звернення прокурора з позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності набуття права приватної власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Інтереси суспільства в частині забезпечення дотримання вимог закону при набутті права власності на спірні земельні ділянки явно переважають приватний інтерес ПАТ "Летичівське" в незаконному отриманні права приватної власності на таку значну площу земель.

Зазначає, що спірні правовідносини безпосередньо стосуються прав та економічних інтересів територіальної громади смт. Летичів.

Судом не дана оцінка тому факту, що позов прокурором подано після отримання відповідного листа Летичівської селищної ради, з якого вбачається, що селищна рада не буде звертатися до суду з позовом про скасування реєстрації права приватної власності ПАТ "Летичівське" на спірні земельні ділянки, вважаючи, що її інтереси не порушено.

Сам факт бездіяльності Летичівської селищної ради, яка виразилася у неподанні позову до суду, є підставою для звернення прокурора з відповідним позовом на захист інтересів територіальної громади селища.

Прокурор позбавлений повноважень встановлювати причини нездійснення або неналежного здійснення захисту порушених інтересів держави та вживати заходи впливу до посадових осіб відповідного органу, які є відповідальними за здійснення відповідних повноважень.

Судом не дана належна оцінка листу Летичівської селищної ради від 18.03.2019 р. №868, в якому селищний голова підтверджує, що селищна рада не вживала та не буде вживати заходів щодо скасування реєстрації права приватної власності ПАТ "Летичівське" на спірні земельні ділянки та зазначає, що видатки місцевого бюджету не передбачають витрат на сплату судового збору.

Враховуючи, що Летичівська селищна рада не зверталась з позовом до суду про скасування реєстрації права приватної власності ПАТ "Летичівське" на спірні земельні ділянки, а порушення зачіпає інтереси великого числа громадян, а саме територіальної громади селища з населенням 19926 осіб та членів колишнього колективного підприємства, серед яких частина цих земель може бути розпайована, тому підтримка, що надається прокурором, є виправданою.

Вважає, надуманими та такими, що не відповідають чинному законодавству, твердження суду щодо передчасності звернення прокурора з позовом з посиланням на стислі строки між листуванням прокурора та Летичівською селищною радою і пред`явленням позову до суду.

Сам факт нездійснення судового захисту органом місцевого самоврядування порушених прав є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді незалежно від будь-яких строків. Більш того, на час звернення прокурора з позовом до суду була чітка позиція позивача про відсутність наміру взагалі звертатися з таким позовом.

За наведеного вище вважає, що у прокурора були всі підстави звернутися з позовом до суду на захист інтересів держави.

Враховуючи вищевикладене, заступник прокурора Хмельницької області просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 у справі №924/250/19 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Від відповідача Публічного акціонерного товариства "Летичівське" надійшов відзив на апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області, відповідно до якого просить оскаржену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на ті самі норми законодавства та судову практику, що й суд першої інстанції в ухвалі про залишення позову без розгляду, не оспорюючи норми матеріального права, які застосував суд першої інстанції, але при цьому трактує ці норми по-своєму.

Згідно практики Верховного Суду саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 ККУ (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державного службовця, який займає посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Слід критично оцінювати факт бездіяльності сільської ради, з огляду на те, що останній взагалі не було відомо про вчиненні дії ПАТ "Летичівське", приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу та державного реєстратора Хмельницького БТІ щодо реєстрації права приватної власності на земельні ділянки, що вбачається з листа позивача від 18.03.2019 р.

Законодавством України не передбачено будь-яких часових обмежень для звернення з позовом прокурора до суду, однак, право прокурора на звернення до суду в інтересах уповноваженого суб`єкта не може презюмуватися, як безспірне. Більше того, відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді, що не оспорюється прокурором.

Фактично, від часу надсилання прокурором першого листа Летичівській сільській раді від 14.03.2019 року до дня звернення з позовом до суду минуло лише 10 днів. При цьому, прокурор в апеляційній скарзі сам зазначає, що не встановлював причин нездійснення або неналежного здійснення захисту порушених інтересів держави та не вживав жодних заходів впливу до посадових осіб Летичівської селищної ради.

Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області підтвердило, що будь-яких перевірок відповідача щодо дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель на підставі звернення прокуратури області не проводилось.

Звернення прокуратури в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради є передчасним, оскільки територіальна громада не набула жодних прав на вказані землі на момент звернення прокурора з позовом до суду в силу прямої вказівки Закону.

Підтвердженням цього є лист Летичівської селищної ради від 18.03.2019 р. про те, що Летичівська селищна рада не вбачає безпосереднього порушення своїх прав у зв`язку із реєстрацією права приватної власності ПАТ "Летичівське" на земельні ділянки, оскільки на час реєстрації ці земельні ділянки не перебували у комунальній власності

З вищесказаного випливає, що звернутися до суду з позовом про оспорення права власності ПАТ "Летичівське" на спірні земельні ділянки могли лише фізичні особи, які згідно Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" мають право на розподіл земельних ділянок, що залишилися в колективній власності.

В даному випадку прокуратура, як орган державної влади, подавши позов в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради вийшла за межі повноважень, визначених законом, оскільки відсутні підстави для звернення прокуратури з позовом до суду

За наведеного вище, ПАТ "Летичівське" вважає доводи та міркування, зазначені в апеляційній скарзі необґрунтованими.

Летичівська селищна рада, Приватне підприємство агрофірма "Троя", Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн", Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь" не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 р. у справі № 924/250/19 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 р. у справі № 924/250/19, призначено справу №924/250/19 до розгляду на 08.08.2019 р.

08.08.2019 р. за результатами судового засідання, розгляд справи № 924/250/19 відкладено на 09.09.2019 р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 р. у справі № 924/250/19 було зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 р. у справі № 924/250/19 до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у справі №587/430/16-ц за позовом Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Сумської області на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року (виготовлення та офіційного оприлюднення повного тексту постанови).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 р. у справі № 924/250/19 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 р. у справі № 924/250/19.

В судових засідання Північно-західного апеляційного господарського суду 08.08.2019 р., 09.09.2019 р. та 11.11.2019 р. прокурор підтримувала доводи апеляційної скарги, просила її задоволити, а оскаржену ухвалу скасувати.

Представник ПАТ "Летичівське" в судових засіданнях 08.08.2019 р., 09.09.2019 р. заперечив проти доводів апеляційної скарги, пояснив, що ухвала місцевого господарського суду є законною та обґрунтованою. З огляду на вказане просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" в судовому засіданні 08.08.2019 р. пояснив, що суд першої інстанції при ухвалені оскарженої ухвали повно та всебічно дослідив обставини справи та дійшов до вірного висновку про залишення позовної заяви без розгляду. За таких обставин представник СТОВ "Промінь" просить ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 у справі №924/250/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Окрім того, від представника ПАТ "Летичівське" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.

За приписами ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Тобто, умовами відкладення розгляду справи є наявність клопотання учасника справи та визнання судом причин неявки поважними.

Вище зазначалося, що представник ПАТ "Летичівське" підставою неявки в судове засідання вказує участь в іншому судовому засіданні.

Поруч з тим, участь представника в іншому судовому засіданні не є поважною причиною неявки представника, оскільки представник міг реалізувати своє право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, з того суду в судовому засіданні котрого він бере участь.

При цьому скаржником не обґрунтовано пріоритетність його участі в судовому засіданні Києво-Святошенському районному суді Київської області, а не в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду.

Також судом береться до уваги, що ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 р. у даній справі явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалася, а також те, що представник відповідача висловив свої доводи в судових засіданнях 08.08.2019 р. та 09.09.2019 р.

За таких обставин, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника ПАТ "Летичівське".

В судове засідання 11.11.2019 р. представники Летичівської селищної ради, Приватного підприємства агрофірма "Троя", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" не з`явилися.

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що Летичівська селищна рада, Приватне підприємство агрофірма "Троя", Товариство з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн", Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь" були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, підтвердження направлення документу електронною поштою, копія реєстру на відправку рекомендованої кореспонденції від 22.10.2019 р. та роздруківка з веб-сайту Укрпошта про відстеження поштового відправлення http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku (т. 3, а. с. 140-148), представник СТОВ "Промінь" висловив свою позицію в судовому засіданні 08.08.2019р., а також те, що явка представників сторін та третіх осіб в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе завершувати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників Летичівської селищної ради, Приватного підприємства агрофірма "Троя", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь".

Беручи до уваги вищевказані обставини, апеляційний господарський суд розглядає апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 у справі №924/250/19 за відсутності представників Летичівської селищної ради, ПАТ "Летичівське", Приватного підприємства агрофірма "Троя", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вігор грейн", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь".

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржену ухвалу скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Летичівської селищної ради звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Летичівське" про скасування державної реєстрації права приватної власності Публічного акціонерного товариства "Летичівське" 17 земельних ділянок, що розташовані на території Летичівської селищної ради Хмельницької області.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги заступник прокурора Хмельницької області зазначає, що ПАТ "Летичівське" неправомірно набуло право приватної власності на 17 земельних ділянок, загальною площею 310,5964 га.

Також, з посиланням на п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, рішення Конституційного суду України №З-рп/99 у справі №1-рп/99 від 08.04.1999 р. , абз. 2 ч.5 ст. 53 ГПК України, частини 1, 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейський суд з прав людини, прокурор вказує, що аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

При цьому, у кожному конкретному випадку прокурор з посиланням на відповідне законодавство самостійно визначає, в чому саме відбулось чи може відбутись порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Зазначає, що в даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що Летичівська селищна рада позбавлена можливості виконати вимоги ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" щодо організації розподілу земель, що залишилися у колективній власності та скористатись правом передачі цих земельних ділянок в оренду до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки, отримувати відповідні надходження до місцевого бюджету.

Вказує, що у разі не усунення порушень, Летичівська селищна рада втратить можливість на реєстрацію права комунальної власності на спірні земельні ділянки у випадку прийняття суб`єктами права колективної власності рішення про їх передачу територіальній громаді або у випадку неподання відповідного протоколу про розподілу земель до селищної ради в строк до 01.01.2025 р.

З посиланням на лист Летичівської селищної ради № 867 від 18.03.2019 р. зазначає, що остання не вживала та не буде вживати заходи до визнання незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності ПАТ "Летичівське" на спірні земельні ділянки, а тому наявні всі підстави для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 р. у справі № 924/250/19 позовну заяву заступника прокурора Хмельницької області залишено без розгляду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 цього Кодексу передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

За змістом ч. ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У випадку відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною третьою цієї статті, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті.

За змістом ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Як встановлено судом апеляційної інстанції вище, звертаючись із позовною заявою, прокурор зазначив, що в даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що Летичівська селищна рада позбавлена можливості виконати вимоги ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" щодо організації розподілу земель, що залишилися у колективній власності та скористатись правом передачі цих земельних ділянок в оренду до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки, отримувати відповідні надходження до місцевого бюджету. В разі не усунення порушень, Летичівська селищна рада втратить можливість на реєстрацію права комунальної власності на спірні земельні ділянки у випадку прийняття суб`єктами права колективної власності рішення про їх передачу територіальній громаді або у випадку неподання відповідного протоколу про розподілу земель до селищної ради в строк до 01.01.2025 р.

Отже, у цьому випадку необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у відновлені порушених інтересів територіальної громади, порушення яких відбулося при отриманні ПАТ "Летичівське" права приватної власності на спірні земельні ділянки.

На підтвердження неналежного виконання Летичівською селищною радою своїх повноважень щодо захисту інтересів держави прокурор послався на лист Летичівської селищної ради № 867 від 18.03.2019 р.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 р. у справі № 903/129/18 зазначено, що сам факт не звернення до суду органу місцевого самоврядування, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження.

Тобто, в даному випадку має місце нездійснення захисту Летичівською селищною радою, котра не вживала і не буде вживати заходи щодо усунення порушень законодавства, що підтверджується листом № 867 від 18.03.2019 р. (т. 1, а. с. 38). Поруч з цим, місцевий господарський суд не надав оцінку вказаному листу Летичівської селищної ради.

Вищевикладене спростовує висновки суду першої інстанції про те, що прокурором не наведено причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Щодо тривалості листування між прокурором та Летичівською селищною радою, суд апеляційної інстанції зазначає, що ні ст.23 Закону України "Про прокуратуру", ні ст.53 ГПК України не встановлюють строків щодо звернення прокурора до суду у випадку нездійсненням захисту інтересів держави відповідним уповноваженим органом.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції послався на п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, відповідно до якого суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурор обґрунтовано звернувся до суду із даним позовом, у зв`язку із нездійсненням захисту інтересів держави позивачем, надав суду докази, котрі підтверджують нездійснення такого захисту, а тому, з огляду на вказане висновки місцевого господарського суду про залишення позовної заяви без розгляду зроблені на підставі неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга заступника прокурора Хмельницької області підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 р. у справі № 924/250/19 слід скасувати та передати справу № 924/250/19 на розгляд Господарському суду Хмельницької області.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 275-279, 280, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 24.06.2019 р. у справі № 924/250/19 скасувати.

3. Справу № 924/250/19 передати на розгляд Господарському суду Хмельницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "13" листопада 2019 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.