ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 913/337/18

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Ткаченко Н.Г. - головуючого, Ткача І.В., Селіваненка В.П., Дроботової Т.Б., Булгакової І.В., Баранця О.М., Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Громак В.О.

за участю представника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" - Мотигіної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019

та рішення Господарського суду Луганської області від 19.12.2018

у справі № 913/337/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"

до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго",

Комунального підприємства "Попаснянський районний водоканал",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1.Військово-цивільна адміністрація сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області;

2.Вовчоярівська селищна рада Попаснянського району Луганської області;

3.Гірська міська рада Попаснянського району Луганської області;

4.Військово-цивільна адміністрація міста Золоте та села Катеринівка Попаснянського

району Луганської області;

5.Мирнодолинська селищна рада Попаснянського району Луганської області;

6.Малорязанцівська селищна рада Попаснянського району Луганської області,

7.Нижнєнська селищна рада;

8.Нижньотеплівська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області;

9.Військово-цивільна адміністрація селища Новотошківське та села Жолобок

Попаснянського району Луганської області;

10.Попаснянська міська рада;

11.Розквітненська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області;

12.Тошківська селищна рада;

13.Станично-Луганська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області

про зобов`язання припинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, до ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" та КП "Попаснянський районний водоканал", у якому просило зобов`язати ДП НЕК "Укренерго" припинити дії щодо відмови ТОВ "ЛЕО" здійснювати відключення ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2, які належать КП "Попаснянський районний водоканал", від ПС 220 кк Ювілейна, що перебуває на балансі Відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" ДП НЕК "Укренерго", з підстав виникнення ризиків технологічних порушень та із застосуванням норм Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", оскільки такі дії порушують право ТОВ "ЛЕО" на відключення від електропостачання об`єктів КП "Попаснянський районний водоканал" ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2; та зобов`язати КП "Попаснянський районний водоканал" забезпечити безперешкодний доступ представникам ТОВ "ЛЕО" до електричних установок КП "Попаснянський районний водоканал" для здійснення відключення та обмеження споживання електричної енергії.

Позов мотивовано тим, що за умовами укладеного між ТОВ "ЛЕО" та КП "Попаснянський районний водоканал" договору про постачання електричної енергії від 01.07.2015 № 2 у разі несплати КП "Попаснянський районний водоканал" за спожиту електричну енергію, останній зобов`язаний обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю припинити у разі відсутності такої, а також передбачено право позивача самостійно відключити боржника від енергопостачання, проте незважаючи на наявну заборгованість КП "Попаснянський районний водоканал" перед ТОВ "ЛЕО" за спожиту електроенергію, відповідач в порушення умов зазначеного договору не припинив власного електроспоживання, а позивач не має технічної можливості самостійно частково відключити КП "Попаснянський районний водоканал", у зв`язку з недопущенням представників позивача до електроустановок відповідача для виконання відключення та обмеження електропостачання.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 у справі № 913/337/18 (судді : Шеліхіна Р.М., Фонова О.С., Лісовицький Є.А.) позов задоволено та зобов`язано ДП "НЕК "Укренерго" припинити дії щодо відмови ТОВ "ЛЕО" здійснювати відключення ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2, які належать КП "Попаснянський районний водоканал", від ПС 220 кк Ювілейна, яка знаходиться на балансі Відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" ДП "НЕК "Укренерго", з підстав виникнення ризиків технологічних порушень та із застосуванням норм Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", оскільки такі дії порушують право ТОВ "ЛЕО" на відключення від електропостачання об`єктів КП "Попаснянський районний водоканал" ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2, зобов`язано КП "Попаснянський районний водоканал" забезпечити безперешкодний доступ представникам ТОВ "ЛЕО" до електричних установок КП "Попаснянський районний водоканал" для здійснення відключення та обмеження споживання електричної енергії.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі № 913/337/18 (судді : Терещенко О.І., Сіверін В.І., Слободін М.М.) рішення Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 залишено без змін.

Судові рішення обґрунтовані тим, що враховуючи положення ст. ст. 173, 193 ГК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. ст. 1, 24, 26 Закону України "Про електроенергетику" та п. п. 7.5, 10.2 Правил безпечної експлуатації насосних станцій водогосподарчих систем, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 12.03.2010 № 55 наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки дії відповідачів із недопущення представників позивача на об`єкти КП "Попаснянський районний водоканал" для обмеження або відключення від постачання електроенергії та не відключення об`єктів водоканалу від електроенергії у зв`язку з неправильно оформленим попередженням є порушенням наведених норм права і законних прав позивача.

Крім того, суди передніх інстанцій дійшли висновку, що посилання КП "Попаснянський районний водоканал" на положення постанови Кабінету Міністрів України "Про правовий режим зон санітарної охорони водних об`єктів" і наказ державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду "Про затвердження Правил безпечної експлуатації насосних станцій водогосподарських систем" є безпідставними, так як згідно з правилами ринку електроенергетики і договорами про постачання електроенергії, договорами про надання послуг з розподілу електроенергії для ТОВ "ЛЕО" передбачено право доступу до електрообладнання споживачів для огляду засобів вимірювання, зняття їх показів, для усунення наслідків аварій, а також і для обмеження електропостачання споживачів.

Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли висновку , що в даному випадку, пряму дію мають норми законодавства про електроенергетику та умови договору № 2.

При цьому суди обох інстанцій зазначили про те, що, що ст. 6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" є декларативною та містить перелік принципів формування державної політики в сфері водопостачання, на виконання яких має бути прийнято імплементаційні норми, що встановлюють, зокрема, порядок та підстави заборони відключення. Положення цієї статті не зобов`язує позивача до вчинення дій, які би суперечили умовам укладених із відповідачами договорів на постачання електроенергії і законодавства про електроенергетику.

В касаційній скарзі Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 у справі № 913/337/18 скасувати, прийнявши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями щодо задоволення позовних вимог, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 3, 13, 16, 66 Конституції України, ст. ст. 3, 10, 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 6 Закону України " Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення".

Так, у своїй касаційній скарзі відповідач зазначає, що при вирішення даного спору, судами попередніх інстанцій не враховано положення ст. 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", згідно якої заборонено відключати об`єкти питного водопостачання та централізованого водовідведення від системи енергопостачання, газопостачання, теплопостачання як об`єкти життєзабезпечення і стратегічного значення, а тому на його думку, відключення КП "Попаснянський районний водоканал" від енергопостачання суперечить вимогам чинного законодавства та суспільним інтересам України та може привезти до екологічної катастрофи, завдати шкоди населенню та довкіллю.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ЛЕО" просить залишити без змін оскаржувані судові рішення, як такі, що прийняті з урахуванням всіх обставин справи та вимог чинного законодавства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду, що підтверджується витягом із протоколу, від 06.06.2019 касаційну скаргу у справі № 913/337/18 передано колегії суддів у складі: Волковицької Н.О. - головуючого (доповідача), Случа О.В., Могила С.К.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 913/337/18, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДП "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі № 913/337/18, призначено справу до розгляду на 09.07.2019.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.07.2019 справу № 913/337/18 за касаційною скаргою ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на підставі ч. 2 ст. 302 ГПК України у зв`язку з тим, що колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленому судовому рішенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 913/257/18 з підстав, викладених в ухвалі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 913/337/18 визначено суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Ткаченко Н.Г. - головуючий, Ткач І.В., Селіваненко В.П., Пільков К.М., Катеринчук Л.Й., Дроботова Т.Б., Булгакова І.В., Баранець О.М., Львов Б.Ю., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.07.2019.

У зв`язку з перебуванням суддів, які обрані до складу об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у період з 12.07.2019 по 02.08.2019, у відпустках та перебуванням на лікарняному судді Селіваненка В.П., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 913/337/18 визначено суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Ткаченко Н.Г. - головуючий, Ткач І.В., Катеринчук Л.Й., Дроботова Т.Б., Булгакова І.В., Львов Б.Ю., що підтверджується довідкою та витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.08.2019.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 913/337/18 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 у справі № 913/337/18 та призначено до розгляду на 11.10.2019 на 10 год. 00 хв.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 913/337/18 визначено суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Ткаченко Н.Г. - головуючий, Ткач І.В., Селіваненко В.П., Дроботова Т.Б., Булгакова І.В., Баранець О.М. , Львов Б.Ю. у зв`язку з відпусткою суддів Пількова К.М. та Катеринчук Л.Й., що підтверджується витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи наведені у відзиві, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" до ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" та КП "Попаснянський районний водоканал" про зобов`язання відповідачів припинити дії щодо відмови позивачу здійснювати відключення від електричної енергії, зазначеного позові об`єкту, виходили з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, згідно Статуту ТОВ "ЛЕО" підприємство відноситься до приватної форми власності.

ДП "НЕК "Укренерго" є державним унітарним комерційним підприємством, що засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості.

За Статутом КП "Попаснянський районний водоканал", затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації - керівника районної військово-цивільної адміністрації від 07.10.2016 №382, одними з предметів діяльності підприємства відповідача- КП "Попаснянський районний водоканал", зокрема, є задоволення споживчого попиту на послуги водопостачання, водовідведення; забір, очищення, та постачання води; каналізація, відведення та очищення стічних вод. Підприємство є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Попаснянського району Луганської області, управління яким здійснює Попаснянська районна рада або уповноважений нею орган. Майно КП ПРВ є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Попаснянського району і закріплюється за КП "Попаснянський районний водоканал" на праві господарського відання.

Із наявних у справі матеріалів вбачається та як встановлено судами, що 01.07.2015 між ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" (енергопостачальник) та КП "Попаснянський районний водоканал" (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №2, за умовами якого енергопостачальник зобов`язався постачати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електричних установок КП "Попаснянський районний водоканал" з загальною дозволеною потужністю 63 581,8 кВт, величини якої по кожному об`єкту зазначені у додатку до договору "Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача", а споживач оплачувати енергопостачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.п. 2.3.4, 2.3.6 договору від 01.07.2015 № 2 споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість електричної енергії за діючими роздрібними тарифами, встановленими відповідно до Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та здійснювати інші платежі згідно з умовами додатку "Порядок розрахунків", сплачувати плату за перетікання реактивної енергії між електричною мережею постачальника та електричними установками споживача згідно додатку "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Згідно п. 2.3.11 договору від 01.07.2015 № 2 споживач зобов`язаний забезпечити безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника та/або відповідальних представників підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого ПКЕЕ порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень.

Пунктом 3.1.3 договору від 01.07.2015 № 2 передбачено, що постачальник електричної енергії має право обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ та діючим законодавством України.

Постачальник має право на безперешкодний доступ до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів (систем) обліку електричної енергії, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контролю огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та технічної перевірки засобів обліку споживача, а також для виконання відключення, обмеження та інших робіт відповідно до договору ( п. 3.1.6 договору від 01.07.2015 №2).

Згідно п.6.1.4 договору від 01.07.2015 № 2 енергопостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні, в тому числі і у разі несплати споживачем спожитої електричної енергії в строки, встановлені додатком "Порядок розрахунків", та несплати інших рахунків відповідно до умов договору.

Надалі, між ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" та ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" укладено договір від 12.02.2016 №80/0272-16 про паралельну роботу об`єктів ТОВ "ЛЕО" на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, у складі ОЕС України та на виконання якого сторонами було затверджено "Положення про оперативно-технологічні відносини між відокремленим підрозділом "Півнчна енергетична система" ДП "НЕК "Укренерго" та енергопостачальною компанією ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" під час їх взаємодії в умовах паралельної роботи у складі ОЕС України", яке є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до вказаного Положення складено "Інструкцію про взаємовідносини оперативного персоналу ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" та Бахмутських магістральних електричних мереж".

Згідно п. 2.11. Інструкції визначено порядок відключення приєднань 6-110 кВ за несплату спожитої електричної енергії з підстанцій Бахмутських магістральних електричних мереж відповідно якого, усі заявки ТОВ "ЛЕО" на відключення приєднання 6-110 кВ за несплату спожитої електричної енергії з підстанцій Бахмутських магістральних електричних мереж повинні подаватися до Бахмутських магістральних електричних мереж (БМЕМ) та, за необхідності, до Північної ЕС. Заявки подаються після попередньої передачі копії повідомлення споживача БМЕМ Північної ЕС. У заявці необхідно вказати наявність аварійної броні. Відключення за несплату з підстанцій БМЕМ проводиться за розпорядженням диспетчера БМЕМ з дозволу диспетчера ЦДС Північної ЕС, диспетчера ЦДС (ОДС регіонів) ТОВ "ЛЕО", керівника Північної ЕС, БМЕМ при наявності дозволеної і узгодженої заявки, а саме, за участю робітників позивача - ТОВ "ЛЕО" та відповідача - ДП "НЕК "Укренерго".

При виконанні відключень споживачів згідно "Порядку обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні або повного припинення електропостачання", затвердженого постановою КМУ від 28.01.2004 №93, які живляться від підстанції магістральних електромереж Північної ЕС, у зв`язку з тим, що у відключенні задіяно обладнання і персонал Північної ЕС, необхідно надсилати до останнього письмове повідомлення (п. 4 Порядку), в якому слід зазначити: факт своєчасного попередження споживачів і, при необхідності, місцевих органів влади (п. 2. Порядку); факт повідомлення Держенергонагляду (п. 4 .Порядку); наявність (рівень) або відсутність екологічної броні (п. 5 Порядку); відсутність стратегічного значення даного споживача для економіки і безпеки держави (п. 1 Порядку). Перед виконанням обмеження повинна бути оформлена оперативна заявка щодо оперативної належності обладнання, яке відключається, у строк та за формою, встановленою інструкцією Д-8, із зазначенням причини відключення і факту повідомлення споживача.

Відключення (включення) споживачів має здійснюватись за командою чергового диспетчера електропостачальної компанії, при цьому схема проходження розпорядження повинна відповідати існуючій схемі оперативно-диспетчерського управління та вимогам "Положення про оперативно-технологічні відносини між відповідними підприємствами". Усю відповідальність за видане розпорядження несе персонал електропостачальної компанії.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, у

відповідача - КП "Попаснянський районний водоканал" перед позивачем ТОВ "ЛЕО" існує непогашений борг, за поставлену електричну енергію на підставі договору від 01.07.2015 №2, у зв`язку з чим позивач неодноразово звертався до відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" ДП "НЕК "Укренерго" та Бахмутського МЕМ з листами- повідомленнями про обмеження постачання електричної енергії - КП "Попаснянський районний водоканал", у відповідності до п. 2.11. Інструкції, в цих листах зазначалось про своєчасне повідомлення КП "Попаснянський районний водоканал" про обмеження постачання електричної енергії, про повідомлення місцевих органів влади, Держенергонагляду, про відсутність у відповідача аварійної та екологічної броні і відсутність стратегічного значення КП "Попаснянський районний водоканал" для економіки та безпеки держави. При цьому до цих листів, позивачем було подано й оперативні заявки на обмеження електропостачання, зокрема, заявка № 16 була узгоджена з ДП "НЕК "Укренерго" в установленому порядку, що підтверджується відповідними листами які містяться у матеріалах справи, однак з жовтня 2016 ДП "НЕК "Укренерго" в особі Північної ЕС не узгоджувало відповідні заявки ТОВ "ЛЕО" на відключення КП "Попаснянський районний водоканал".

Із наявних у справі матеріалів вбачається та як встановлено судами, в порушення умов укладеного між ними договору № 2, КП "Попаснянський районний водоканал" не допускало представників позивача до власних енергоустановок для відключення та обмеження електропостачання, що підтверджується актами про не допуск робітників позивача до електроустановок : від 06.06.2017 №103, від 11.06.2017 №109, від 19.06.2017 №110, від 11.07.2017 №131, від 11.10.2017 №10, від 18.10.2017 №12, від 06.11.2017 №17, від 21.11.2017 б/н, від 07.02.2018 №49, від 06.03.2018 №58, від 19.03.2018 № 62.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Договір є обов`язковим для сторін, що його уклали (ст.629 ЦК України).

Згідно ст. 6 Закону України "Про електроенергетику", у редакції чинній на час розгляду спору, постачання електроенергії здійснюється виключно на підставі договору, укладеного між енергопостачальником та споживачем, споживач зобов`язаний безумовно виконувати умови договору на постачання електричної енергії, в тому числі в частині її своєчасної оплати енергопостачальнику.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії (позивач) зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

За умови неповної оплати за спожиту електричну енергію споживач зобов`язаний обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити в разі відсутності такої (ч.9 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику").

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про електроенергетику" енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Підпунктом 2. п. 10.2 ПКЕЕ № 28, які діяли під час виникнення спору між сторонами по справі, визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

За ч. 1 п. 7.5 ПКЕЕ № 28 (діяли в момент формування та тривалості конфлікту між

позивачем та відповідачами), постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов`язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Згідно з абз. 2 ч. 8 п. 7.5 ПКЕЕ № 28, попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій встановивши, що у відповідача -КП "Попаснянський районний водоканал" перед позивачем - ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" наявний непогашений борг за спожиту електроенергію, що підтверджується належними доказами та споживачем не заперечується, а за умовами укладеного між сторонами договору, позивач, як електропостачальник, вправі обмежити або припинити електропостачання споживачу, не пізніше ніж за три робочих дні, внаслідок несплати останнім вартості спожитої електроенергії, тому місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшли висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки намір позивача вчинити дії по обмеженню та частковому припиненню енергопостачання об`єктів відповідача - КП "Попаснянський районний водоканал", не є зловживанням правом і порушенням законодавства в сфері постачання та очищення водних ресурсів, а є наміром вчинити правомірні дії, тобто такі, які мають бути вчинені на підставі умов договору та у відповідності до положень діючого законодавства, згідно з яким відповідач має право і зобов`язаний вчиняти дії по направленню попереджень та припиненню електропостачання до споживачів, які нерегулярно та не у повному обсязі сплачують вартість спожитої електроенергії.

Але з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна, з огляду на таке.

Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача - ТОВ "ЛЕО" до відповідачів ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" та КП "Попаснянський районний водоканал" про зобов`язання ДП "НЕК "Укренерго" припинити дії щодо відмови ТОВ "ЛЕО" здійснювати відключення ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2, які належать КП "Попаснянський районний водоканал", від ПС 220 кк Ювілейна, яка знаходиться на балансі Відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" ДП "НЕК "Укренерго", з підстав виникнення ризиків технологічних порушень та із застосуванням норм Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", оскільки чинним законодавством, яке регулює енергопостачання, передбачено право позивача на відключення підприємства від електропостачання у зв`язку з несплатою ним заборгованості за поставлену йому електричну енергію, таким чином така бездіяльність відповідачів порушує інтереси позивача та як наслідок призведе до збільшення розміру боргу КП "Попаснянський районний водоканал".

Так, суди попередніх інстанцій вирішуючи даний спір виходили лише з того, що оскільки у відповідача - КП "Попаснянський районний водоканал" перед позивачем - ТОВ "ЛЕО" наявний борг за спожиту електроенергію, який не погашений та підтверджується належними доказами і сторонами не заперечується, відповідач безпідставно вчиняє дії, внаслідок яких ТОВ "ЛЕО" не може здійснити відключення ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2, які належать КП "Попаснянський районний водоканал", від ПС 220 кк Ювілейна, яка знаходиться на балансі Відокремленого підрозділу "Північна електроенергетична система" ДП "НЕК "Укренерго", враховуючи те, що таке право у позивача передбачено умовами укладеного між ними договору та законодавством України, що регулює постачання електроенергії то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці та регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі визначає Закон України "Про електроенергетику", який є спеціальним нормативно-правовим актом у цій галузі, що регулює загальні правовідносини з усіма споживачами електроенергії.

Статтею 5 Закон України "Про електроенергетику" визначено, що державна політика в електроенергетиці базується на таких принципах: державне регулювання діяльності в електроенергетиці; створення умов безпечної експлуатації об`єктів електроенергетики; забезпечення раціонального споживання палива і енергії; додержання єдиних державних норм, правил і стандартів всіма суб`єктами відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, постачанням, розподілом і використанням енергії.

Водночас Закон України "Про питну воду та питне водопостачання" є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямований на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.

За змістом положень ст. 6 зазначеного Закону державна політика у сфері питної води та питного водопостачання будується на принципах, в тому числі й заборони відключення об`єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об`єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.

Відтак, заборону відключення електроенергії об`єктів питного водопостачання та водовідведення прямо передбачено законодавством.

Крім того, положення ст. 6 Закон України "Про питну воду та питне водопостачання" узгоджуються зі змістом ч. 4 ст. 13 Конституції України, відповідно до якої держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Змістовний аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про наявність суперечностей між умовами договору на електрозабезпечення та положеннями зазначених актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Передбачений у ст. 6 Закон України "Про питну воду та питне водопостачання" принцип застосовується з метою попередження екологічної та епідеміологічної кризи, яка може виникнути у разі тривалого відключення об`єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енергопостачання.

Крім того, статтею 1 Закону України " Про охорону навколишнього природного середовища" є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Основними принципами охорони навколишнього природного середовища, серед іншого, є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності (ст. 3 Закону України " Про охорону навколишнього природного середовища").

Згідно ст. 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

За ч. 2 ст. 10 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.

Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.

Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

Разом з тим, суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи даний спір, не врахували зазначені вище вимоги Закон України "Про питну воду та питне водопостачання", не перевірили та не надали належної оцінки статусу відповідача - КП "Попаснянський районний водоканал", що є суб`єктом природних монополій у сфері централізованого водопостачання та водовідведення у Луганській області і є єдиним підприємством на території Попаснянського та Станично- Луганського районів, яке здійснює постачання води населеним пунктам цих районів та у яких не має альтернативних джерел для забезпечення населених пунктів цих районів питною водою, на території яких проживає близько 90 тисяч населення.

Крім того, судами попередніх інстанцій, належним чином не надана оцінка поряд з доводами позивача, доводам відповідача , що припинення постачання електроенергії на підприємство відповідача - КП "Попаснянський районний водоканал", яке здійснює водопостачання та водовідведення, забезпечує питною водою населення Луганської області, надає послуги з прийняття і очищення стоків, здійснює непереривний цикл виробництва і що таке відключення водопостачального підприємства від електричної енергії на тривалий час, призведе до зупинення процесу водопостачання і як наслідок, призведе до заростання трубопроводів, цвітіння води та зростання мікроорганізмів, тобто до негативних екологічних та катастрофічних наслідків.

Також, поза увагою судів попередніх інстанцій залишились обставини щодо безпечного використання і зберігання водоканалом рідкого хлору, що є небезпечною речовиною і використовується на протязі всього технологічного процесу водопостачання, який є безперервним та для якого необхідний такий засіб захисту, як водяна завіса, для роботи якої необхідне безперебійне енергопостачання та не надано ніякої оцінки чи не порушать такі обмеження екологічну броню, відповідно до п.5 Порядку обмеження електропостачання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їх електропостачання.

Отже, суди попередніх інстанцій, без належної оцінки всіх фактичних обставин, зібраних у справі доказів, доводів та заперечень сторін, дійшли передчасних висновків про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні "Стретч проти Сполученого Королівства"(Case of Stretch v. The United Kigdom) від 24.06.2003 Європейський суд з прав людини зазначив, що під час будь-якого втручання в право власності має забезпечуватися справедливий баланс між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи. Отже, має бути забезпечено належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленими цілями. Крім того, як і в інших сферах соціальної, фінансової чи економічної політики, під час впровадження законів, які регулюють майнові та договірні правовідносини, національні органи влади користуються певним полем розсуду.

Крім того, у рішеннях від 21 січня 1999 у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 у справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 у справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 у справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 у справі «Мелтекс ЛТД (Meltex LTD) та Месроп Мовсесян (Mesrop Movsesyan) проти Вірменії») Європейський суд з прав людини, щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначив, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний .

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене вище , об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 у справі № 913/337/18 не можна визнати як такі, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону, тому вони підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд до Господарського суду Луганської області.

При новому розгляді справи суду, слід врахувати вище викладене, повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, надати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, постановити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, якщо для з"ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких неможливо встановити відповідні обставини , суд не позбавлений можливості призначити у справі відповідну судову експертизу згідно ст.ст. 98 -100 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Оскільки , принцип державної політики, встановлений статтею 6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", підлягає обов`язковому застосуванню для підприємств, що забезпечують питною водою певний населений регіон, з метою гарантованого, першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб, приймаючи постанову у цій справі об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування наведених норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 913/257/18, за яким у відповідача наявне право, передбачене договором та чинним законодавством на обмеження або припинення енергопостачання позивачеві у разі несплати ним своєчасно за спожиту електроенергію, без урахування вимог ст. 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення".

Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що судові рішення по справі № 913/337/18 підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат, відповідно до ст. 129 ГПК України ( редакції, чинній з 15.12.2017 ) судом не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 310, 315, 316, 317 ГПК України, Суд ,-

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити частково.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 у справі № 913/337/18 скасувати.

Справу № 913/337/18 направити на новий розгляд до Господарського суду Луганської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя- Ткаченко Н.Г.

Судді - Ткач І.В.

Селіваненко В.П.

Дроботова Т.Б.

Булгакова І.В.

Баранець О.М.

Львов Б.Ю.