ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. ОдесаСправа № 915/185/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Будішевської Л.О., Аленіна О.Ю.,
при секретарі судового засідання Станковій І.М.,
за участю представників:
від Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни участі не брали,
від Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України участі не брали,
від Приватного підприємства "АГРО-КА" участі не брали,
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.08.2019, прийняте суддею Давченко Т.М., м. Миколаїв, повний текст складено 08.08.2019,
у справі №915/185/19
за позовом: Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни
до відповідача: Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Приватного підприємства "АГРО-КА"
про визнання недійсними пунктів рішення №17-ріш від 23.10.2018

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 р. Фізична особа-підприємець Комісаренко Валентина Марківна звернулася з позовом до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просила визнати недійсними пункти 1, 3, 4, 6 рішення адміністративної комісії відповідача №17-ріш від 23.10.2018.
Позовні вимоги обґрунтовані недоведеністю відповідачем наявності обставин, які в силу приписів законодавства про захист економічної конкуренції є обов`язковими для кваліфікації поведінки позивача як антиконкурентних узгоджених дій та, як наслідок, застосування до останнього заходів відповідальності у вигляді накладення штрафу.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2019 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №915/185/19 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне підприємство "АГРО-КА".
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.08.2019 у справі №915/185/19 (суддя Давченко Т.М.) у задоволенні позову відмовлено повністю.
Судове рішення мотивоване пропуском позивачем встановленого законом строку для оскарження рішень Антимонопольного комітету України, який є присічним та незалежно від причин його пропуску не підлягає поновленню.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Комісаренко Валентина Марківна звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.08.2019 у справі №915/185/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає про відсутність правових підстав для кваліфікації поведінки позивача як антиконкурентних узгоджених дій, а також про помилковість висновку місцевого господарського суду щодо пропуску позивачем встановленого законом строку для оскарження рішення Антимонопольного комітету України, оскільки 26.12.2018, тобто в межах визначеного законом строку, Фізична особа-підприємець Комісаренко Валентина Марківна звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовом, який є аналогічним позовній заяві, що розглядається у даній справі, проте 14.01.2019 суд першої інстанції постановив ухвалу, якою необґрунтовано повернув вказану позовну заяву, чим створив позивачу перешкоди у доступі до правосуддя. Крім того, апелянт зауважує, що місцевий господарський суд безпідставно не залучив до участі у даній справі в якості третіх осіб замовників послуг, з приводу яких було проведено спірні торги, а саме: Військові частини НОМЕР_1 і НОМЕР_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу №64-02/1787 від 03.10.2019 (вх.№3255/19/Д2 від 08.10.2019) Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України зазначає про її безпідставність та необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін. Зокрема, відповідач наголошує на тому, що позивачем не зазначено правових підстав для скасування рішення органу Антимонопольного комітету України, між тим виключний перелік таких підстав встановлений статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Водночас відповідач зауважує, що Фізичною особою-підприємцем Комісаренко Валентиною Марківною до суду першої інстанції не подано жодного належного, допустимого та достовірного доказу на спростування обставин, на яких ґрунтується оспорюване рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Відповідач також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що строк на оскарження позивачем рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №17-ріш від 23.10.2018 сплив 13.01.2019, в той час як Фізична особа-підприємець Комісаренко Валентина Марківна звернулася до суду з даним позовом 30.01.2019, при цьому посилання скаржника на необґрунтованість ухвали Господарського суду Миколаївської області від 14.01.2019 у справі №915/1861/18, якою було повернуто аналогічний позов, поданий позивачем з дотриманням вказаних строків, не заслуговують на увагу, оскільки вказана ухвала суду першої інстанції набрала законної сили та позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалась. Крім того, Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України зауважує про відсутність правових підстав для залучення до участі у даній справі в якості третіх осіб Військових частин НОМЕР_1 і НОМЕР_2 , оскільки рішення у справі жодним чином не впливає на права та обов`язки останніх.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Таран С.В., суддів Будішевської Л.О., Аленіна О.Ю. від 24.09.2019 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 10.10.2019 справу №915/185/19 призначено до розгляду на 30.10.2019 о 10:00.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 розгляд справи №915/185/19 було відкладено на 13.11.2019 о 10:00.
У судовому засіданні 13.11.2019 представники Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни, Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та Приватного підприємства "АГРО-КА" участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.ІІ а.с.76-79).
Приватне підприємство "АГРО-КА" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Миколаївської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2018 Адміністративною колегією Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення №17-ріш у справі №2-26.206/7-2018, яким:
-визнано, що дії Приватного підприємства "АГРО-КА" та Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни, які полягають в узгодженні своєї поведінки під час участі у процедурі закупівлі, проведеній Військовою частиною НОМЕР_1 (м. Миколаїв), ідентифікатор процедури закупівлі UA-2017-09-15-002243-c, внаслідок чого конкуренцію між ними під час участі у зазначених торгах було усунуто, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частиною другою статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) (пункт 1 резолютивної частини вказаного рішення);
-відповідно до абзацу 2 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Приватне підприємство "АГРО-КА" штраф у розмірі 68000 грн (пункт 2 резолютивної частини вказаного рішення);
-відповідно до абзацу 2 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Фізичну особу-підприємця Комісаренко Валентину Марківну штраф у сумі 31887 грн (пункт 3 резолютивної частини вказаного рішення);
-визнано, що дії Приватного підприємства "АГРО-КА" та Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни, які полягають в узгодженні своєї поведінки під час участі у процедурі закупівлі, проведеній Військовою частиною НОМЕР_2 (м. Миколаїв), ідентифікатор процедури закупівлі UA-2017-10-23-002305-а, внаслідок чого конкуренцію між ними під час участі у зазначених торгах було усунуто, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частиною другою статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) (пункт 4 резолютивної частини вказаного рішення);
-відповідно до абзацу 2 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, зазначене у пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накладено на Приватне підприємство "АГРО-КА" штраф у сумі 68000 грн (пункт 5 резолютивної частини вказаного рішення);
-відповідно до абзацу 2 частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, зазначене у пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накладено на Фізичну особу-підприємця Комісаренко Валентину Марківну штраф у сумі 31887 грн (пункт 6 резолютивної частини вказаного рішення).
Рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №17-ріш від 23.10.2018 у справі №2-26.206/7-2018 було направлено Фізичній особі-підприємцю Комісаренко Валентині Марківні разом з супровідним листом №64-02/2-292/80-1077 від 30.10.2018 засобами поштового зв`язку та отримано останньою 12.11.2018, про що свідчать копія наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №654 та що не заперечується позивачем.
Місцевим господарським судом також встановлено, що 26.12.2018 Фізичною особою-підприємцем Комісаренко Валентиною Марківною до Господарського суду Миколаївської області було подано позов, який є аналогічним позовній заяві, що розглядається у даній справі.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.01.2019 у справі №915/1861/18, яка набрала законної сили, вказаний тотожній позов Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни разом з доданими до нього документами було повернуто позивачу.
Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсними пунктів 1, 3, 4 та 6 рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №17-ріш від 23.10.2018, прийнятого за результатами розгляду справи №2-26.206/7-2018.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд послався на пропуск позивачем встановленого законом строку для оскарження рішень Антимонопольного комітету України, який є присічним та незалежно від причин його пропуску не підлягає поновленню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на наступне.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.
Статтею 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що до повноважень Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема, розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проведення розслідувань за цими заявами і справами; прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами, перевірка та перегляд рішень у справах, надання висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевірка суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
В силу статті 24 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством. Особливості порядку надання та оприлюднення рішень, розпоряджень встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції.
За умовами частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.
В силу частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Як зазначалося вище, оскаржуване рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №17-ріш від 23.10.2018 у справі №2-26.206/7-2018 було направлено позивачу разом з супровідним листом №64-02/2-292/80-1077 від 30.10.2018 засобами поштового зв`язку за адресою Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 , та отримано останньою 12.11.2018, про що свідчить копія наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №654 та що зазначається самим позивачем безпосередньо у його позовній заяві.
За таких обставин, апеляційний господарський суд зауважує, що позивач мав право оскаржити рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №17-ріш від 23.10.2018, прийняте за результатами розгляду справи №2-26.206/7-2018, у строк до 13.01.2019.
26.12.2018, тобто в межах строку, встановленого частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", Фізичною особою-підприємцем Комісаренко Валентиною Марківною до Господарського суду Миколаївської області було подано позов, який є аналогічним позовній заяві, що розглядається у даній справі, між тим ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.01.2019 у справі №915/1861/18, яка в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили, вказаний тотожній позов разом з доданими до нього документами було повернуто позивачу.
В подальшому 30.01.2019, тобто вже з пропуском встановленого законом двомісячного строку на оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, Фізична особа-підприємець Комісаренко Валентина Марківна звернулася до місцевого господарського суду з даним позовом.
При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що строк на оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України є присічним, відтак не підлягає поновленню та не може бути зупиненим, продовженим або таким, що переривався. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до зазначених правовідносин не застосовується. Зі спливом вказаного присічного строку припиняється суб`єктивне право заінтересованої особи на оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України.
Закінчення передбаченого частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 23.04.2019 у справі №910/6538/18.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги пропуск Фізичною особою-підприємцем Комісаренко Валентиною Марківною строку на оскарження рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №17-ріш від 23.10.2018, прийнятого за результатами розгляду справи №2-26.206/7-2018, який в силу приписів закону є присічним та не може бути поновлений або продовжений, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову у даній справі.
Посилання Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни на те, що 26.12.2018 остання звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовом, який є аналогічним позовній заяві, що розглядається у даній справі, проте 14.01.2019 суд першої інстанції постановив ухвалу, якою необґрунтовано повернув вказану позовну заяву, чим створив позивачу перешкоди у доступі до правосуддя, колегією суддів оцінюються критично, оскільки, по-перше, вказана ухвала Господарського суду Миколаївської області набрала законної сили та позивачем не оскаржувалася, тому твердження про її незаконність та необґрунтованість є безпідставними, а по-друге, повернення судом первісно поданої позовної заяви без розгляду у зв`язку з недоліками в її оформленні не зупиняє перебіг присічного двомісячного строку, передбаченого частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Зазначений висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.08.2018 у справі №922/4374/17.
Доводи апелянта про відсутність правових підстав для кваліфікації поведінки позивача як антиконкурентних узгоджених дій судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки позивач у визначений законом строк не скористався своїм правом на оскарження рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №17-ріш від 23.10.2018, прийнятого за результатами розгляду справи №2-26.206/7-2018, між тим сплив зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості зазначеного рішення.
Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 20.09.2018 у справі №922/4227/17.
Стосовно тверджень скаржника про те, що місцевий господарський суд порушив норми процесуального права, оскільки безпідставно не залучив до участі у даній справі в якості третіх осіб замовників послуг, з приводу яких було проведено спірні торги, а саме: Військові частини НОМЕР_1 і НОМЕР_2 , колегія суддів зазначає наступне.
За умовами частин першої, другої статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Отже, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинна перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість в результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.
З огляду на викладене, беручи до уваги предмет спору у даній справі, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Військових частин А3163 і НОМЕР_2 .
В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (пункт 58 рішення Європейського суду з прав людини рішення у справі "Серявін та інші проти України").
Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Миколаївської області норм права при ухваленні рішення від 06.08.2019 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Комісаренко Валентини Марківни залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 06.08.2019 у справі №915/185/19 без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Комісаренко Валентину Марківну.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 18.11.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя О.Ю. Аленін