ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. Справа№ 910/13204/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Пашкіної С.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Бондар О.М.

відповідача - Данилов К.О.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пласке"

на рішення Господарського суду м. Києва від 28.02.2019 р. (повне рішення складено 15.03.2019 р.)

у справі № 910/13204/18 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Пласке"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Пласке" звернулося з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 372-р від 26.07.2018 р. про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що прийняте Антимонопольним комітетом України рішення № 372-р від 26.07.2018 р. не відповідає вимогам чинного законодавства, не містить належних мотивів його прийняття, а дії Приватного акціонерного товариства "Пласке" є правомірними, оскільки на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України була надана повна інформація у встановлені строки.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.02.2019 р. у справі № 910/13204/18 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Пласке" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Пласке" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що ним, на вимоги Антимонопольного комітету України, було надано наявну у нього інформацію. Частина інформації не була надана позивачем у встановлені строки через недостатню коректність поставлених питань, можливість різного їх тлумачення та недостатне розуміння Комітетом специфіки запитуваної інформації.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пласке" у справі № 910/13204/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Пласке" на рішення Господарського суду м. Києва від 28.02.2019 р. та призначено до розгляду на 18.06.2019 р.

18.06.2019 р. у розгляді справи оголошено перерву до 04.07.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1887/19 від 03.07.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13204/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/13204/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2019 р. справу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У призначеному засіданні суду оголошено перерву до 25.07.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 р. було відкладено розгляд справи до 26.09.2019 р.

18.06.2019 р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі 910/13204/18 до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/7422/18.

Розглянувши вказане клопотання у судовому засіданні 26.09.2019 р., судова колегія дійшла висновку про відмову в його задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом спору у справі № 826/7422/18, яка розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва, є визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування розпоряджень Антимонопольного комітету України. При цьому, предметом спору у даній справі № 910/13204/18 є визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 26.07.2018 р. № 372-р про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Проте, клопотання про зупинення провадження мотивоване тим, що у межах справи, що розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва встановлюються обставини, які мають значення для даної справи, і слугуватимуть додатковою підставою для задоволення цієї апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Пласке".

Однак, колегія суддів зазначає, що обставини, викладені у клопотанні позивача про зупинення провадження у справі, жодним чином не підтверджують неможливість самостійного дослідження господарським судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи і встановлення відповідних фактичних обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в порядку господарського судочинства.

Крім цього, через канцелярію суду від позивача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залучити до матеріалів справи диск із аудіозаписом засідання Антимонопольного комітету України від 26.07.2018 р., а також клопотання про залучення до матеріалів копії рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.05.2019 р. у справі № 826/7422/18.

Розглянувши вказані клопотання представника позивача у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про відмову в їх задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як передбачено ч. ч. 1 та 3 ст. 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вищенаведені положення процесуального законодавства, колегія суддів зазначає, що позивач не був позбавлений можливості у порядку ч. 4 ст. 80 ГПК України письмово та завчасно повідомити суд першої інстанції про неможливість подання у встановлений законом строк доказів, та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у встановлений строк.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Рішенням Антимонопольного комітету України № 372-р від 26.07.2018 р. було визнано, що Приватне акціонерне товариство "Пласке" вчинило порушення, передбачене п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді подання інформації в неповному обсязі на вимоги державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 15.09.2017 р. № 143-29/08-10063 та від 01.11.2017 р. № 143-29/08-11863 у встановлений ними строк.

За вказане порушення на Приватне акціонерне товариство "Пласке" накладено штрафи у загальному розмірі 165200,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як передбачено ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Під час розгляду справи № 143-26.13/97-17, розпочатої за ознаками вчинення порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ППЛ-33-35" законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з технічної підтримки та обслуговування інформаційної системи портового співтовариства шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, Антимонопольним комітетом України було надіслано Приватному акціонерному товариству "Пласке" вимоги державного уповноваженого від 15.09.2017 р. № 143-29/08-10063 (далі - вимога-1) та від 01.11.2017 р. № 143-29/08-11863 (далі - вимога-2), у яких відповідно до статей 3, 7, 16, 22 та 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" запропоновано надати Антимонопольному комітету України відповідну інформацію та належним чином засвідчені копії документів.

У вимозі-1 Приватному акціонерному товариству "Пласке" було запропоновано у 25-денний строк з дня отримання вимоги надати Антимонопольному комітету України інформацію та належним чином засвідчені копії документів відповідно до пунктів цієї вимоги.

Вказана вимога відповідача була отримана позивачем 21.09.2017 р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 153.

14.10.2017 р. листом № 7101401/01/004-002 позивач звернувся до Антимонопольного комітету України з клопотанням про продовження строку надання інформації на п. 2 вимоги-1 строком на 60 днів у зв`язку з тим, що відповідь на запитувану інформацію потребує перевірки та відбору значного масиву документації.

26.10.2017 р. листом № 143-29/08-11572 відповідачем було повідомлено позивача про продовження строку для надання інформації на п. 2 вимоги-1 на 25 календарних днів з дня отримання листа.

Листом від 24.11.2017 р. № 7112401/01/004-001 Приватним акціонерним товариством "Пласке" надало інформацію на вимогу-1.

Як вбачається з п. 1.2 вимоги-1, відповідачем вимагалась інформація стосовно досвіду Приватного акціонерного товариства "Пласке" впровадження електронного документообігу, копії підтверджуючих документів та перелік контрагентів позивача у сфері впровадження електронного документообігу.

У відповідь на п. 1.2 вказаної вимоги позивач повідомив, що організація приймала участь у всіх пілотних проектах, пов`язаних із спрощенням процедур міжнародної торгівлі, що проводились органами Державної фіскальної служби України. Організація була однією з перших акредитованих у ЄС, що надало можливість інтегрувати місце введення даних з території України в комп`ютерну митну систему NCTS (Нова митна транзитна система), що забезпечує передачу інформації та документів для митних органів країн ЄС в електронному вигляді. На сьогоднішній день впровадження NCTS є пріоритетною задачею в межах політики ЄС "Східне партнерство". Організація є учасником кластеру "Цифровий транспортний коридор Балтійське - Чорне море. Організація приймала участь у впровадженні електронного документообігу та спрощенню проведення митного контролю та митного оформлення вантажів, що переміщуються через митні кордони країн-учасниць процесу перевезень контрейлерного потягу "ВІКІНГ".

Однак, позивачем не було надано підтверджуючих документів щодо досвіду впровадження електронного документообігу.

Листом від 24.11.2017 р. № 7112401/01/004-002 позивач надав пояснення стосовно подання інформації в неповному обсязі на п. 1.2 вимоги-1, в яких зазначив, що по питанню 1.2 вимоги від 15.09.2017 р. № 143-29/08-10063 інформація була надана Антимонопольному комітету України у листі № 7101401/01/004-002 від 14.10.2017 р.

Документи щодо досвіду впровадження електронного документообігу були надані позивачем листом від 24.11.2017 р. № 711241/01/004-002 у відповідь на вимогу-2, що свідчить про їх наявність у Приватного акціонерного товариства "Пласке" та можливість їх надання на вимогу-1 у встановлені строки.

Також позивач зазначає, що ним не було надано відповідь на п. 1.2 вимоги-1 у встановлені строки через недостатню коректність поставленого питання, можливість різного його тлумачення та недостатнє розуміння Антимонопольним комітетом України специфіки запитуваної інформації.

Однак, як вбачається зі змісту вимоги-1, зазначена у п. 1.2 інформація про необхідність надати до Антимонопольному комітету України підтверджуючі документи є точною та однозначною, тому доводи позивача не спростовують висновків Антимонопольного комітету України, що ненадання підтверджуючих документів щодо досвіду впровадження електронного документообігу ним надано не було, відтак відповідь на п. 1.2 вимоги-1 була надана позивачем в неповному обсязі.

У п. 2 вимоги-1 відповідач просив надати інформацію стосовно вартості робіт з дослідження, проектування, створення ІСПС в частині програмно-апаратного комплексу профінансованих позивачем з конкретизацією джерел походження коштів (залучені чи власні, якщо залучені - зазначити особу (суб`єкта господарювання), що їх надавала, та країну походження відповідної особи (суб`єкта господарювання).

Інформацію необхідно було надати за встановленою табличною формою у вказаному пункті, оскільки листом від 05.05.2017 р. № 7050301/01/004-001 Приватне акціонерне товариство "Пласке" повідомило, що фінансування дослідження, проектування та створення ІСПС в частині програмно-апаратного комплексу здійснювалось за рахунок власних коштів приватного інвестора, яким виступало Приватне акціонерне товариство "Пласке".

Вбачається, що позивач звернувся до відповідача з клопотанням про продовження строку надання інформації на п. 2 вимоги-1 строком на 60 днів у зв`язку з тим, що відповідь на запитувану інформацію потребує перевірки та підбору значного масиву документації.

У листі від 24.11.2017 р. № 7112401/01/004-001 Приватне акціонерне товариство "Пласке" зазначило, що надати інформацію у запропонованій Антимонопольним комітетом України табличній формі є неможливим з вказаних в листі причин та відсутністю необхідних відомостей для належного заповнення такої форми.

При цьому, з клопотання позивача про продовження строку для надання відповіді на п. 2 вимоги-1, доданого до листа позивача від 14.10.2017 р. № 7101401/01/004-001, вбачається, що інформація, запитувана відповідачем, була наявна у позивача, але її надання потребує перевірки та підбору даних значного обсягу документів.

Разом з цим, позивач не надав інформації відповідно до запропонованої табличної форми, пояснюючи це відсутністю даних для її заповнення.

Запропонована таблична форма щодо вартості робіт з дослідження, проектування, створення ІСПС в частині програмно-апаратного комплексу профінансованих позивачем з конкретизацією джерел походження складалася відповідно до інформації, наданої Приватним акціонерним товариством "Пласке" листом від 05.05.2017 р. № 7050301/01/004-001.

Таким чином, позивач повинен був повідомити Антимонопольному комітету України у встановлений вимогою-1 строк про неможливість надання такої інформації або ж надати належні пояснення щодо невідповідності раніше наданої Антимонопольному комітету України інформації, відповідно до якої складалася запропонована таблична форма.

У п. 3 вимоги-1 Антимонопольний комітет України просив позивача надати інформацію стосовно того чи фінансував/фінансує позивач доопрацювання інформаційної системи портового співтовариства в частині програмно-апаратного комплексу, якщо так - надати інформацію за наведеною табличною формою у вказаному пункті.

У відповідь на п. 3 вимоги-1 позивач вказав, що 16.04.2012 р. на підставі публічної оферти ДП "Одеський морський порт" було організовано впровадження пілотного проекту "Єдине інформаційне портове співробітництво" шляхом заснування спеціалізованого підприємства ТОВ "ППЛ 33-35" для створення програмно-апаратного комплексу, завданням якого було проводити дослідження та проектування планування портової логістики у відповідності до рекомендації ЄЕК ООН. На підтвердження цих намірів було укладено Меморандум про співробітництво № КД-17182 від 11.05.2012 р. Розробку, вдосконалення та підтримання програмно-апаратного комплексу здійснює ТОВ "ППЛ 33-35".

Однак, як вбачається з відповіді позивача на п. 3 вимоги-1, позивач не надав інформацію стосовно того чи фінансувало/фінансує Приватне акціонерне товариство "Пласке" доопрацювання інформаційної системи портового співтовариства в частині програмно-апартного комплексу.

У п. 12 вимоги-1 зазначалося, що, за наявною в Антимонопольному комітеті України інформацією, в Російській Федерації зареєстрований суб`єкт господарювання з назвою, схожою із назвою Приватного акціонерного товариства "Пласке", та запитувалось чи пов`язані зазначені суб`єкти господарювання відносинами контролю у розумінні статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" між собою та чи має відношення голова загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Пласке" ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Пласке", яке знаходиться на території Російської Федерації, якщо так - вказати яким чином та надати копії підтверджуючих документів.

Приватне акціонерне товариство "Пласке" листом від 14.10.2017 р. № 7101401/01/004-001 у відповідь на п. 12 вимоги-1 зазначило, що зміст поставленого питання не є предметом дослідження відповідності вимогам законодавства про захист економічної конкуренції порядку використання та підключення до інформаційної системи портового співтовариства, що проводиться за власною ініціативою Антимонопольного комітету України.

У п. 6 вимоги-2 Антимонопольний комітет України вказав, що в межах розслідування у справі № 143-26.13/97-17 останнім здійснюється збір доказів для визначення наявності або відсутності порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку ТОВ "ППЛ 33-35".

Разом з цим, законодавство України не уповноважує суб`єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Антимонопольним комітетом України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Відтак, звернення до позивача з вимогою про надання інформації у зв`язку із розглядом справи жодним чином не є перевищенням своїх повноважень з боку Антимонопольного комітету України.

Встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Пласке" надало на вимогу-1 інформацію не в повному обсязі у встановлений державним уповноваженим Антимонопольного комітету України строк, оскільки ним не було надано в повному обсязі відповіді на п.п. 1.2, 2, 3, 12 вимоги-1, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

У вимозі-2 Антимонопольний комітет України просив Приватне акціонерне товариство "Пласке" у 20-денний строк з дня отримання вимоги надати інформацію та належним чином засвідчені копії документів відповідно до пунктів цієї вимоги.

Вимога-2 Антимонопольного комітету України була отримана позивачем 07.11.2017 р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 2007.

Листом від 24.11.2017 р. № 7112401/01/004-002 позивачем було надано інформацію на вимогу-2.

Антимонопольний комітет України вважає, що листом від 24.11.2017 р. № 7112401/01/004-002 позивачем не було надано інформацію в повному обсязі, а саме, не надано відповіді на п. п. 2, 6 цієї вимоги.

Так, у п. 2 вимоги-2 повторно запитувалась інформація стосовно того чи фінансував/фінансує позивач доопрацювання ІСПС (ПАК), якщо так - необхідно було надати інформацію за наведеною табличною формою у вказаному пункті, якщо ні - зазначити про це.

Позивач у відповіді на п. 2 вимоги-2 зазначив, що не може надати інформацію за наведеною табличною формою, оскільки у нього відсутні необхідні відомості для належного її заповнення. При цьому, позивач вказав, що під терміном доопрацювання ІСПС (ПАК) ним розуміється внесення змін до функціональних можливостей програмно-апаратного комплексу, а також було повідомлено, що такі дії проводяться спеціалізованим підприємством на підставі технічних завдань ДП "АМПУ" та відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 451.

Разом з цим, листом від 05.05.2017 р. № 7050301/01/004-001 Приватне акціонерне товариство "Пласке" повідомляло Антимонопольний комітет України про те, що фінансування дослідження, проектування та створення ІСПС в частині програмно-апаратного комплексу здійснювалось за рахунок власних коштів приватного інвестора, яким виступало Приватне акціонерне товариство "Пласке".

Отже позивач володів інформацією відносно того, чи фінансує він спеціалізоване підприємство при внесені ним змін до функціональних можливостей програмно-апаратного комплексу, в яких обсягах та в якому році відбувалося таке фінансування тощо.

З огляду на викладене, позивач повинен був повідомити Антимонопольний комітет України про нездійснення ним фінансування доопрацювання ІСПС (ПАК), або ж надати інформацію, якою володіє на момент отримання вимоги-2.

У п. 6 вимоги-2 відповідач повторно вимагав інформацію стосовно наявності відносин контролю між головою загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Пласке" ОСОБА_1 та суб`єктом господарювання "Пласке" на території Російської Федерації у розумінні ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Позивач, у відповіді на п. 6 вимоги-2, повідомив, що ОСОБА_1 є одним із акціонерів товариства, який володіє контрольним пакетом акцій товариства та пов`язаний з ним відносинами контролю у розумінні ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Проте позивачем не було надано інформацію щодо наявності або відсутності відносин контролю як самого Приватного акціонерного товариства "Пласке", так і ОСОБА_1 з суб`єктом господарювання "Пласке", яке розташоване на території Російської Федерації.

Неподання суб`єктом господарювання певної інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи Антимонопольного комітету України є конкретним актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу незалежно від того, чи надсилалися таким органом даному суб`єкту господарювання у подальшому інші запити з таких самих питань, але з іншими строками виконання.

Така правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 21.02.2006 р. у справі № 15/172-0-2005, від 12.03.2013 р. у справі № 5011-20/3185-2012, від 29.11.2016 р. у справі № 922/1540/16.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Пласке" не надало на вимогу-2 інформацію в повному обсязі у встановлений державним уповноваженим Антимонопольного комітету України строк, оскільки ним не було надано відповіді на п.п. 2, 6 вимоги-2, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з ч. 7 ст. 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" державний уповноважений Антимонопольного комітету України є органом комітету.

Як передбачено ст. 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", державний уповноважений комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інптих фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є подання інформації в неповному обсязі комітету у встановлені органами комітету строки.

Вимоги державного уповноваженого комітету є обов`язковими для виконання у визначений ним строк; суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу державного уповноваженого комітету подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання комітетом завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. (ст. ст. 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких уповноважені особи органів Антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.

Законодавством України не передбачено спеціальної форми, а так само і порядку надсилання відповіді на запит про надання інформації. Отже, така інформація може надаватися в будь-якій не забороненій законом формі та спосіб, з огляду, водночас, на те, що заперечення органом Антимонопольного комітету України подання суб`єктом господарювання інформації потребує подання останнім належних доказів на підтвердження своїх доводів стосовно належного виконання обов`язку з надання витребуваної інформації.

Отже, відповідач у межах наданих йому повноважень мав право витребувати у позивача відповідну інформацію, а останній, у свою чергу, повинен був у встановлений Антимонопольним комітетом України строк її подати у будь-якій не забороненій законом формі та спосіб.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є порушення цим органом процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб`єктом господарювання конкурентного законодавства лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з`ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі.

Таким чином ненадання позивачем інформації було правомірно визнано відповідачем порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України у встановлені ним строки та застосовано до позивача санкції, передбачені статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що оскаржуване рішення від 26.07.2018 р. № 372-р було прийнято Антимонопольним комітетом України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведене вище.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 28.02.2019 р. у справі № 910/13204/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Пласке" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пласке" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 28.02.2019 р. у справі № 910/13204/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Пласке".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13.11.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Є.Ю. Пономаренко

С.А. Пашкіна