ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2019 р. Справа №907/232/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

Г.В. Орищин,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надалі АТ КБ «Приватбанк») б/н та дати (вх. №01-05/3446/19 від 19.09.2019)

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 23.07.2019р. про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження (суддя І.Г. Ушак; повний текст ухвали складено 09.09.2019р.)

у справі № 907/232/19

за позовом: АТ КБ «Приватбанк»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стронг Брідж ЛТД» (надалі ТзОВ «Стронг Брідж ЛТД»)

про стягнення 14117825,24 грн.,

за участю:

від позивача: Гнатишак О.В. адвокат (довіреність за № 3476-К-Н-О від 01.08.2019);

від відповідача: Ламбрух О.С. адвокат (довіреність б/н від 22.05.2019),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та клопотання

25.04.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до ТзОВ «Стронг Брідж ЛТД» про стягнення заборгованості в розмірі 14117825,24 грн., з яких: 6022174,64 грн. прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 5270455,59 грн. прострочена заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном ; 2825195,01 грн. пеня за порушення грошового зобов`язання.

06.06.2019 року ТзОВ «Стронг Брідж ЛТД» подало до господарського суду Закарпатської області клопотання (вх. № 0231-07/8041/19) про призначення у даній справі судово-економічної експертизи. Дане клопотання обґрунтоване неможливістю самостійного визначення правильного розміру заборгованості відповідача перед Банком через складність розрахунків складових боргу, що зумовлені зміною відсоткової винагороди за користування майном, частковим розрахунком відповідача по договору фінансового лізингу № 4С16080ЛИ від 16.09.2016, що безпосередньо впливає на період та розмір нарахування пені за прострочення сплати лізингових платежів. Оскільки матеріали справи не містять висновку експерта з питань розрахунку суми заборгованості за договором фінансового лізингу, вважає, що для визначення дійсного розміру заборгованості необхідні спеціальні знання в економічній сфері. У заявленому клопотанні відповідач визначив перелік питань для експерта, просить доручити її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та покласти обов`язок по оплаті вартості експертизи на відповідача (т. 1, а.с. 190-192).

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 23.07.2019 у справі №907/232/19 (суддя І.Г. Ушак) призначено у справі судово-економічну експертизу та доручено її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Поставлено на вирішення експерта наступні питання: - який розмір заборгованості станом на 01.03.2019 рік лізингоодержувача - товариства з обмеженою відповідальністю «Стронг Брідж ЛТД» - перед АТ КБ «Приватбанк» з прострочених лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 4С16080ЛИ від 16.09.2016; -який розмір заборгованості станом на 01.03.2019 рік лізингоодержувача - товариства з обмеженою відповідальністю «Стронг Брідж ЛТД» - перед АТ КБ «Приватбанк» з простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном за договором фінансового лізингу № 4С16080ЛИ від 16.09.2016; - який розмір заборгованості станом на 01.03.2019 рік лізингоодержувача -товариства з обмеженою відповідальністю «Стронг Брідж ЛТД» - перед АТ КБ «Приватбанк» з пені за порушення грошового зобов`язання за договором фінансового лізингу за договором фінансового лізингу № 4С16080ЛИ від 16.09.2016. Зазначеною ухвалою суд попередив експерта про кримінальну відповідальність за ухилення від проведення експертизи та подання завідомо неправдивого висновку, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Попередню оплату вартості експертизи покладено на відповідача у справі - товариство з обмеженою відповідальністю «Стронг Брідж ЛТД». Провадження у справі зупинено до одержання судом висновку експертизи (т. 2, а.с. 67-70).

При прийнятті ухвали суд виходив з того, що розрахунки заборгованості, стягнення якої становить предмет позову, є складними та потребують дослідження та співставлення значного обсягу первинних фінансових документів, аналіз їх даних потребує спеціальних знань в сфері фінансово кредитних операцій, тобто у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, жодна із сторін не надала висновку експерта з цих питань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою, прийнятою з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що не може бути підставою для призначення експертизи лише факт наявності складнощів у відповідача з розрахунком складових боргу. При цьому, відповідач у своєму клопотанні в суді першої інстанції зазначив про те, що «згідно розрахунків ТзОВ «Стронг Брідж ЛТД» загальна сума заборгованості не може перевищувати 319182,71 грн.». Разом з тим, відповідних доказів, зокрема власного розрахунку відповідач не надав. Скаржник звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Проте, відповідач не скористався наданим процесуальним законом правом з метою захисту своїх прав та не надав будь-якого експертного висновку. Скаржник вказує, що у позовній заяві та запереченні на клопотання про призначення судово-економічної експертизи, АТ КБ «Приватбанк» заперечував проти призначення економічної експертизи, оскільки надані позивачем розрахунки заборгованості та виписки по рахунках легко перевіряються арифметичним шляхом та не потребують спеціальних знань та вмінь фахівця в даній галузі, а призначення експертизи лише затягне розгляд справи. Просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 23.07.2019р. Справу №907/232/19 направити до господарського суду Закарпатської області для продовження розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТзОВ «Стронг Брідж ЛТД» у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не підтверджені жодними належними доказами та суперечать нормам матеріального права. Відповідач зазначає, що категорично не погоджується із сумою позовних вимог, важає її необґрунтованою та недоведеною. При цьому, суд першої інстанції правильно встановив, що складність розрахунків складових боргу зумовлена зміною відсоткової винагороди за користування майном, а також наявністю часткового розрахунку за договором фінансового лізингу № 4С16080ЛИ від 16.09.2016 року, що безпосередньо впливає на період та розмір нарахованої пені за прострочення сплати лізингових платежів. Додатково відповідач вказує, що в аналогічній справі за № 903/920/18 ухвалою господарського суду Волинської області від 01.04.2019 було призначено судову експертизу. В подальшому постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 названу ухвалу залишено без змін. Відповідач вважає оскаржувану ухвалу господарського суду Закарпатської області від 23.07.2019 року прийнятою з дотриманням норм матеріального права. Просить залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача просив залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно із частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 100 ГПК України).

За приписами статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

В ході розгляду апеляційної скарги суд встановив, що відповідач заперечує правильність наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині загального розміру заборгованості, пені та відсоткової винагороди за користування майном відповідно до договору фінансового лізингу № 4С16080ЛИ від 16.09.2016 року. Клопотання про призначення експертизи обґрунтовує неможливістю самостійно визначити правильний розмір заборгованості перед Банком через складність розрахунків складових боргу, що зумовлені зміною відсоткової винагороди за користування майном, частковим розрахунком по договору фінансового лізингу № 4С16080ЛИ від 16.09.2016, що безпосередньо впливає на період та розмір нарахування пені за прострочення сплати лізингових платежів

При винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, вирішуючи питання призначення судово-економічної експертизи у даній справі, виходив з того, що розрахунки загального розміру заборгованості, стягнення якої становить предмет позову, є складними, оскільки потребують дослідження та співставлення значного обсягу первинних фінансових документів, аналіз їх даних потребує спеціальних знань у сфері фінансово - кредитних операцій, тобто у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Жодна із сторін не надала висновку експерта з цих питань.

З метою з`ясування питань розміру заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.03.2019 в частині прострочених лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 4С16080ЛИ від 16.09.2016, в частині простроченої відсоткової винагороди за користування майном за договором фінансового лізингу, в частині пені за порушення грошового зобов`язання за названим договором, вирішення яких потребує спеціальних знань, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі № 907/232/19.

Доводи скаржника стосовно ненедання відповідачем власного розрахунку та відповідних доказів щодо стверджуваного ним розміру заборгованості у даній справі не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до частини 2 статті 14 Господарського процесуального кодексу України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Також суд критично оцінює аргументи скаржника про те, що надані ним розрахунки заборгованості та виписки по рахунках легко перевіряються арифметичним шляхом, не потребують спеціальних знань і вмінь фахівця.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що у рішеннях національних судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Обов`язковою умовою винесення обґрунтованого рішення є дослідження обставин, які входять до предмета доказування, в даному випадку - обставин щодо фактичного розміру заборгованості по сплаті лізингових платежів, визначення заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном та по сплаті пені за порушення грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо необхідності проведення у даній справі судово-економічної експертизи з метою встановлення правильності проведених позивачем розрахунків по всіх складових предмету спору, зокрема з огляду на те, що сума заборгованості за договором фінансового лізингу є великою та потребує співставлення значного обсягу первинних фінансових документів. Аналіз даних, наведених позивачем в розрахунку заборгованості, потребує спеціальних знань у сфері фінансово-лізингових операцій.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що в місцевого господарського суду були достатні підстави для задоволення поданого відповідачем клопотання про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі №907/232/19.

Оскаржувана ухвала прийнята судом у відповідності до норм процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» б/н та дати (вх. № 01-05/3446/19 від 19.09.2019) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Закарпатської області від 23.07.2019 у справі № 907/232/19 без змін.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя Г.В. Орищин