ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2836/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

позовної заяви Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області, м. Харків в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, м. Харків
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельної фірми "Рекорд", м. Харків , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельної фірми "Камєя", м. Харків , 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрістар", м. Харків
про стягнення 760 414,05 грн.
без виклику представників

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області (надалі - Прокурор) 02 вересня 2019 року звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення на користь Харківської міської ради (надалі - Позивач) з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельної фірми "Рекорд" (надалі - 1. Відповідач), Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельної фірми "Камєя" (надалі - 2. Відповідач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрістар" (надалі - 3. Відповідач) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 760 414,05 грн., а також суми судового збору у розмірі 12306,46 грн.

Свої вимоги, Позивач, обґрунтовує неналежною сплатою за користування земельною ділянкою плати за землю у встановленому законодавчими актами розміру, внаслідок чого Відповідач зберіг у себе майно - грошові кошти.

Позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2836/19, розгляд справи призначено до здійснення в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами ухвалою суду від 06 вересня 2019 року.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала суду від 06 вересня 2019 року, що була направлена на адреси сторін, отримані сторонами про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні, окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельної фірми "Рекорд" та Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельної фірми "Камєя", які визначені учасниками справи у якості Відповідачів, в довідках поштових повідомленнях визначено, що причиною повернення поштового відправлення є "відсутність адресата".

Частиною 7 статті 120 ГПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Також, ухвалою суду, сторони були повідомлені про можливість надання додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотання, заяви та пояснення до суду у відповідний строк.

Відповідачами у строк, встановлений ст. 251 ГПК України, були надані відзиви за вх. №22292 від 18.09.2019р.; за №22294 від 18.09.2019 р.; за № 22456 від 19.09.2019 р.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Так, у позові Прокурор посилається на те, що в ході господарської діяльності Відповідачі: ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камєя», ТОВ «Фрістар» використовують земельну ділянку, що розташована на території Немишлянського району м. Харкова та має поштову адресу: Стадіонний АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , площею 0,1040 га, для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2», яка є єдиним комплексом нерухомого майна та належить товариствам на праві приватної власності.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що основним видом діяльності зазначених товариств є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, а саме: ТОВ ВТФ «Рекорд», що зареєстроване з 25.11.1996 (в стадії припинення не перебуває), ТОВ ТВФ «Камєя», що зареєстроване з 16.01.1996 (в стадії припинення не перебуває), ТОВ «Фрістар», що зареєстроване з 16.10.2006 (в стадії припинення не перебуває).

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради вжито заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за вищевказаними адресами, здійснено обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Межі земельної ділянки визначені за результатами геодезичної зйомки відповідно до зовнішніх меж будівлі.

Так, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що нежитлові приміщення підвалу №1-10, 12, 27, ІV, 1 - го поверху №16, 16а-21, 21а-27, 27а-34, VII, VIIa, VIIб, VIII, IX, X, XI, XII; 2-го поверху №14-17, 17а-24, 24а-31, 25а, ІХ, Х в літ. «А-2» загальною площею 986,5 кв.м., адреса яких: Стадіонний АДРЕСА_3 , 3 у м. Харкові, належать ТОВ ВТФ «Рекорд» на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.1998 за №1927.

З інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлові приміщення підвалу №1-30, І, ІІ, 1 - го поверху №5-15, 35-38 в літ. «А-2» загальною площею 676,7 кв.м., адреса яких: Стадіонний АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 м. Харкові, належить ТОВ ТВФ «Камєя» на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.1996 за №906-В.

Також, встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: Стадіонний АДРЕСА_3 , 1-А АДРЕСА_4 м. Харкові, розташовані нежитлові приміщення 1-го поверху №2 та 2-го поверху №6-:-9,24 площею 355,5 кв.м. в літ. «А-2», право власності зареєстровано за ТОВ «Фрістар», на підставі договору купівлі-продажу № 577 від 02.08.2018.

Відповідно до інформації Східного управління ГУ ДФС у Харківській області від 28.03.2019 №9910/9/20-40-58-18 ТОВ ВТФ «Рекорд» у 2016 році сплачено земельного податку у сумі 9 597,81 грн., за 2017 рік у сумі 8 813, 42 грн., за 2018 рік - 10 415, 76 грн.

Відповідно до інформації ГУ ДФС у Харківській області від 08.05.2019 №14491/9/20-40-16 ТОВ ВТФ «Рекорд» () станом на 07.05.2019 сплачено земельного податку 79 570,44 грн. в 2019 році; ТОВ ВТФ «Камея» () сплачено земельного податку у 2016 році у сумі 9 808,37 грн., у 2017 році 10 074, 15 грн., у 2018 році 10 027, 49 грн., у 2019 - 8 326, 96 грн.; ТОВ «ФРІСТАР» не обліковується в Східному управлінні ГУ ДФС у Харківській області як платник плати за земельну ділянку, на якій розташовані нежитлові приміщення.

Прокурор зазначає, що ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камєя» та ТОВ «Фрістар» з часу придбання нерухомого майна та по теперішній час використовують земельну ділянку площею 0,1040 га по Стадіонному проїзду, 3 та Стадіонному проїзду, 1-А у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав та, відповідно, не сплачують платежів за їх використання, відповідно до встановленого законодавчими актами розміру на підставі чого Департаментом територіального контролю Харківської міської ради проведено обстеження та складено акт від 14.05.2019 щодо встановлення використання Відповідачами нежитлової будівлі літ. «А-2» земельну ділянку площею 0,1040 га для експлуатації та обслуговування.

Відповідачі, у своїх відзивах посилаються на неможливості встановлення факту використання об`єктів нерухомості, що розташовані за різними адресами, тобто на різній земельній ділянці та нарахування плати за зазначену землю вважають безпідставною та без правової обґрунтованості, доказів як такої, що сформовано у якості об`єкту цивільних прав протягом періоду зазначеного у позові.

Також, Відповідач посилається на розбіжність між актом обстеження земельної ділянки від 14.05.2019р. та план-схемою, що було направлено на його адресу, стосовно площі, оскільки в акті визначено - 0,1040 га , а в плані-схеми 0,800 га.

Відповідно до матеріалів справи, позовної заяви та відповіді на відзив, вбачається та встановлено, що актом обстеження земельної ділянки від 14.05.2019 та по плану-схемі визначено земельну ділянку площею 0,1040 га, яка має поштову адресу: Стадіонний АДРЕСА_5 та АДРЕСА_1 . АДРЕСА_6 , що використовуються для експлуатації та обслуговування єдиного майнового комплексу нерухомого майна в літ. «А-2» саме ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камея» та ТОВ «Фрістар».

Так Відповідачі посилаються на звернення до органу для про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зазначеним адресам та отримання ними відповіді, що надання в оренду або у власність земельної ділянки для обслуговування вбудованого чи прибудованого приміщення в нежитловій будівлі неможливо з підстав неможливості створення об`єкту земельних відносин - земельної ділянки, не порушуючи єдиний комплекс нерухомого майна - виділити приміщення будинку, як окрему будівлю та надати їй окрему адресу, яка необхідна (для визначення місця розташування земельної ділянки), як складова поняття "земельна ділянка".

Повноваження органів влади у сфері земельних правовідносин щодо оформленням власниками об`єктів нерухомості прав на земельні ділянки, не є дискреційними. За умови подачі необхідних документів, такий орган зобов`язаний надати дозвіл на розробку технічної документації для належного оформлення права користування земельною ділянкою власником нерухомості. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 826/11251/18 від 10 квітня 2019 року).

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що обов`язок покладено саме на осіб які звертаються з такими заявами, а отже при звернені Відповідачів до органів влади у сфері земельних правовідносин щодо оформленням власниками об`єктів нерухомості прав на земельні ділянки останніми не виконано передбачених законом умови подачі необхідних документів.

Таким чином, суд не може розцінювати надані Відповідачами докази звернення, як такі що були належним чином оформлені, що були вжиті всі необхідні заходи для отримання такого дозволу на розробку технічної документації, та не доведено до суду що такі права були порушенні.

Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові затверджене Рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 № 41/08.

Суд зазначає, що технічна документація на спірну земельну ділянку не розроблена, а між Позивачем та Відповідачами склались позадоговірні, кондиційні правовідносини, розрахунки Харківської міської ради зроблені не для укладання з ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камея», ТОВ «Фрістар» угод щодо земельної ділянки, а використовуються в якості цивільного елементу та як доказу обґрунтування ціни позову, яку Відповідачі безпідставно зберегли не сплачуючи за використання цієї земельної ділянки.

Виконуючи покладені на Департамент територіального контролю Харківської міської ради функції і завдання Департамент розраховує розмір збитків, заподіяних територіальній громаді міста Харкова порушенням вимог земельного законодавства, у випадках, визначених Земельним кодексом України; розмір коштів, які підлягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті набуття, зберігання майна (земельних ділянок) територіальної громади м. Харкова без достатніх правових підстав (у розмірі орендної плати за землю); плату за землю як податок (у формі орендної плати або земельного податку), отримує розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, (п. 3.1.9. Положення).

Розмір безпідставно збережених коштів Відповідачів - ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камєя» у період з 01.08.2016 по 31.07.2019 та ТОВ «Фрістар» у період з 01.09.2018 по 31.07.2019 розраховано Харківською міською радою як розмір плати за земельні ділянки комунальної власності у вигляді орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою органом місцевого самоврядування.

Згідно Наказу Директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради № 12 від 26.02.2018, яким у Додатку № 2 затверджена типова форма розрахунку плати за землю, розрахунок здійснюється уповноваженими особами, у зв`язку з безпідставним збереженням коштів, які повинні були надійти до бюджету міста як орендна плата.

Уповноважені особи Харківської міської ради при здійсненні розрахунків керуються в першу чергу Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Мінагрополітики від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», рішеннями Харківської міської ради від 27.02 2008 № 41/08 та від 03.07.2013 № 1209/13.

Таким чином: - ТОВ ВТФ «Рекорд» у період з 01.08.2016 по 31.07.2019 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у сумі 388 128,30 грн. (у 2016 році не сплатило орендну плату у розмірі 63 480,45 грн., у 2017 році 128 520, 90 грн. впродовж 2018 - 2019 років 196 126,95 грн.); - ТОВ ТВФ «Камєя» у період з 01.08.2016 по 31.07.2019 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у сумі 304 235, 68 грн. (у 2016 році не сплатило орендну плату у розмірі 42 200,73 грн., у 2017 році 84 130, 25 грн. впродовж 2018 - 2019 років 177 904,70 грн.); - ТОВ «Фрістар» у період з 01.09.2018 по 31.07.2019 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у сумі 68 050,07 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Відповідачі володіють лише нежитловими приміщеннями, які знаходяться на спірній земельній ділянці, а з моменту виникнення права користування на вказане нерухоме майно у ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камєя» та ТОВ «Фрістар» виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під єдиним комплексом нерухомого майна, а останні не є ані власниками, ані постійними землекористувачами спірної земельної ділянки, отже не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для них, як землекористувачів, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

Матеріалами справи визначено, що Харківська міська рада здійснювала обстеження земельної ділянки у спірних відносинах саме у межах та у порядку вжиття заходів самоврядного контролю, а не для вчинення щодо такої земельної ділянки юридично-значимих дій, де до акту обстеження земельної ділянки долучені ситуаційна схема земельної ділянки для встановлення її місцезнаходження у просторі та геодезична зйомка земельної ділянки, якою встановлені межі, площа та конфігурація цієї земельної ділянки.

Харківською міською радою разом із фахівцями у галузі геодезії та землевпорядних робіт, за допомогою сертифікованого обладнання встановлені межі, площа та конфігурація земельної ділянки по Стадіонному проїзді, 3 та Стадіонному проїзді, 1-А у м. Харкові, яку використовують ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камєя» та ТОВ «Фрістар», а координати точок знімальної основи визначались супутниковим методом з прив`язкою до сертифікованої мережі в системі СК - 63 ХАРКІВ (КНВА) із застосуванням RTK приймача GNSS S660P № S6626C123188554. Вся апаратура супутникових радіонавігаційних систем, що використовувалась для виконання топографо-геодезичних робіт зареєстрована та обліковується у Держгеокадастрі України (Реєстр апаратури супутникових радіонавігаційних систем геодезичного коду 9015. Реєстраційний номер 1315 (S660P№S6626C123188554).

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради здійснювалось два види обстежень, направлених на: обстеження земельних ділянок при підготовці рішень про передачу у власність та користування, при оформленні угод щодо оренди землі, актів прийому-передачі земельних ділянок, за вмотивованими запитами виконавчих органів Харківської міської ради та в інших випадках, які необхідні для виконання покладених на Департамент повноважень (п. 3.2.1. Положення) та на обстеження земельних ділянок з метою здійснення контролю за дотриманням порядку їх використання та охорони (п. 3.2.1.).

Департамент здійснює обстеження земельних ділянок комунальної власності за запитами інших виконавчих органів міської ради для подальшого вчинення щодо такої земельної ділянки юридично-значимих дій, як, зокрема, підготовки проекту рішення сесії міської ради щодо передачі земельної ділянки у власність або надання її у користування, так і у межах здійснення самоврядного контролю за дотриманням порядку використання земельних ділянок комунальної власності.

З наведеного позову та наданих сторонами доказів, які всебічно досліджені, вбачається, що відбувається факт безпідставного збереження саме коштів у розмірі орендної плати ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камєя» та ТОВ «Фрістар» за рахунок Харківської міської ради, оскільки Відповідачі безпідставно використовують спірну земельну ділянку та зберігають кошти, не сплачуючи орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі, за користування останніми за відсутності укладеного договору, а Харківська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати).

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 р. № 15-рп/2002 у «справі про досудове врегулювання спорів» розтлумачено: «..обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист».

Положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом Верховенства права суд вирішив, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший, другий і третій частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). Аналогічний припис закріплений у частині четвертій статті 56 ЦПК України, чинного з 15 грудня 2017 року.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Така позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 587/430/16-ц.

Стаття 53 Господарського процесуального Кодексу України (далі ГПК України) передбачає право прокурора звертатися до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави. Прокурор, звертаючись до суду, у позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановленому законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради листом від 05.08.2019 №12253/0/226-19 направлено повідомлення на адресу Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області, що заходи правового реагування шляхом звернення до суду з позовом про стягнення з ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камєя», ТОВ «Фрістар» безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по Стадіонному проїзду, 3 та Стадіонному проїзду, 1-А у м. Харкові не вживались, у зв`язку із неможливістю Харківської міської ради сплатити значно великі суми судового збору за подання позовних заяв майнового характеру.

Таким чином з підстав вищевикладених суд визнає таке звернення Прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

Дана позовна вимога щодо стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 760 414, 05 грн. стосується ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камєя» та ТОВ «Фрістар», оскільки останні, в порядку ст.ст. 1212, 1214 ЦК України зобов`язані сплатити вказані кошти на користь Харківської міської ради, у зв`язку з незаконним використанням земельної ділянки загальною площею 0,1040 га, яка розташована по Стадіонному проїзду, 1-А та Стадіонному проїзду, 3 у м. Харкові.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи суд зазначає, що правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Згідно із положення ст. 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено та матеріалами справі підтверджується, що за адресами Стадіонний проїзд, 3 АДРЕСА_6 та АДРЕСА_2 1-А у м. Харкові є нерухоме майно які на праві власності належать ТОВ ВТФ «Рекорд», ТОВ ТВФ «Камєя», ТОВ «Фрістар», але відповідне право користування щодо вказаної земельної ділянки у період з 01.06.2016 по 31.07.2019 за Відповідачами зареєстровано не було, а отже використання вищезазначеної земельної ділянки здійснювались останніми без правовстановлюючих документів

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У зобов`язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об`єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.

Відповідно до ст. 1214 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не був власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не був суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Як вже зазначалося судом, Відповідачі правомірно володіли лише нежитловими приміщеннями, розташованими на спірній земельній ділянці. Разом з тим, жодних дій щодо оформлення вказаної земельної ділянки Відповідач так і не здійснив, а отже, приймаючи до уваги, що ТОВ ВТФ «Рекорд» у період з 01.08.2016 по 31.07.2019, ТОВ ТВФ «Камєя» у період з 01.08.2016 по 31.07.2019, ТОВ «Фрістар» у період з 01.09.2018 по 31.07.2019 користуються спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України, останній повинен відшкодувати Позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши розрахунки, суд приходить до висновку, що вони є вірними та здійснені на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Мінагрополітики від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013».

Суд приходить до висновку, що обов`язок Відповідачів сплатити суму безпідставно отриманого доходу виникає в силу самого факту користування спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави та без сплати орендної плати, і не залежить від того чи сталося це внаслідок поведінки набувача, потерпілого чи інших осіб, або сталось поза їх волею.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір, які понесла Харківська місцева прокуратура №3, яка представляє інтереси держави в особі Харківської міської ради у зв`язку з пред`явленням зазначеного позову становить 12 306,46 грн., яка складається із 1 вимоги майнового характеру (1,5% від безпідставно збережених коштів у розмірі 760 414,05 грн.) підлягають стягненню з Відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, ст. 120,125, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Рекорд» (, проїзд Стадіонний, 3, м. Харків, 61091) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7 м. Харків, 61003, ідентифікаційний код 04059243, р/р НОМЕР_1 , Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 388 128, 30 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича фірма «Камєя» (, проїзд Стадіонний, 3, м. Харків, 61091) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7 м. Харків, 61003, ідентифікаційний код 04059243, р/р НОМЕР_1 , Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 304 235, 68 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрістар» (, проїзд Стадіонний, 17 А, м. Харків, 61091) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7 м. Харків, 61003, ідентифікаційний код 04059243, р/р НОМЕР_1 , Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 68 050,07 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Рекорд» (, проїзд Стадіонний, 3, м. Харків, 61091) на користь прокуратури Харківської області (р/р 7171, , Банк одержувача: ДКСУ м. Києва, код банку: 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, призначення платежу: повернення судового збору) суму судового збору у розмірі 6 281,43 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича фірма «Камєя» (, проїзд Стадіонний, 3, м. Харків, 61091) на користь прокуратури Харківської області (р/р 7171, , Банк одержувача: ДКСУ м. Києва, код банку: 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, призначення платежу: повернення судового збору) суму судового збору у розмірі 4923,72 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрістар» (, проїзд Стадіонний, 17 А, м. Харків, 61091) на користь прокуратури Харківської області (р/р 7171, , Банк одержувача: ДКСУ м. Києва, код банку: 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, призначення платежу: повернення судового збору) суму судового збору у розмірі 1101,32 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "11" листопада 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя І.П. Жигалкін