ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.11.2019 Справа № 920/652/19
Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., при секретарі судового засідання Молодецькій В.О., розглянувши матеріали справи № 920/652/19,
про стягнення 336 121 грн. 34 коп.,
за участю представників сторін:
Від позивача: Жеба Д.М., посвідчення №000513 від 01.03.2018 ордер серії ВМ №1001325 від 21.01.2019;
Від відповідача: не з`явився;
17.10.2019 позивачем було подано заяву від 17.10.2019 (вх. №8468) про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення рішення у справі.
Рішенням господарського суду Сумської області від 28.10.2019 у справі №920/652/19 позов задоволено: з Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНСІ» на користь Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» стягнуто 336121 грн. 34 коп. заборгованості, 5041 грн. 82 коп. витрат по сплаті судового збору.

01.11.2019 від позивача надійшло клопотання від 31.10.2019 (вх. №3400к) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Сенсі» на користь ПАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп., понесені у зв`язку з розглядом справи №920/652/19 у господарському суді Сумської області.

В судовому засіданні представник позивача вимоги, викладені в заяві, підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, письмових пояснень по суті заявлених вимог не подав.

Згідно п. 3 ч. 1. ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зі змісту ч.3 ст. 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 126 ГПКУ передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п.1, п. 2 ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. З урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 129 ГПКУ судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

В постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Згідно з п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правову (правничу) допомогу Приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» подано суду наступні докази:

- копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.08.2018р.;

- копію додатку №11 від 01.06.2019 р. до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.08.2018р.;

- копію акту надання послуг №198 від 28.10.2019 р.;

- копію звіту про обсяг наданих послуг до акту наданих послуг №198 від 28.10.2019 згідно договору про надання правової (професійної правничої) допомоги;

- копію рахунку на оплату №196 від 28.10.2019

- платіжне доручення №7427 від 01.11.2019р.

Суд приймає до уваги те, що: справа № 920/652/19 не відноситься до категорії типових справ, які розглядаються господарськими судами; згідно додатку №11 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги розмір гонорару адвокатського об`єднання становить 10 000 грн. 00 коп.; звіт про обсяг наданих послуг до акту наданих послуг №198 від 28.10.2019 згідно договору про надання правової (професійної правничої) допомоги та акт надання послуг №198 від 28.10.2019 р. були складені та підписані сторонами договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.08.2018р.; позовні вимоги по справі №920/652/19 задоволено в повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що ПАТ «НВАТ «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» подано належні докази, які підтверджують обґрунтованість витрат позивача на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп., а отже клопотання від 31.10.2019 (вх. №3400к від 01.11.2019) підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» від 31.10.2019 (вх. №3400к від 01.11.2019) про ухвалення додаткового рішення в справі № 920/652/19 - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНСІ» (вул. Тополянська, буд. 9/4, м. Суми, 40022, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» (проспект Курський, буд.6, м. Суми, 40020, ) 10 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 11.11.2019.

Суддя О.Ю. Соп`яненко