СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Справа № 917/389/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу апелянта - особи, яка не брала участі у справі - ТОВ "Астарта-Київ", (вх. 2999 П/1-7) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 року, постановлену у приміщенні вказаного суду суддею Тимощенко О.М., повний текст якої складено 15.05.2019 року, у справі

за позовом ОСОБА_1 , смт. Козельщина,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", смт. Козельщина,

про:

1) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" 13 069 000,00 грн. в якості грошової виплати ринкової вартості 0,918% частки у статутному капіталі станом на момент виходу;

2) стягнення 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01.02.2019 року як дати порушення грошових зобов`язань у розмірі 13 069 000,00 грн. до моменту виконання рішення по справі тим самим відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України встановити в рішенні суду правила нарахування 3% річних, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 у справі №917/389/19 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" до ОСОБА_1 про припинення зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" перед ОСОБА_1 , що виникло з Протоколу № 05/04/2018 від 04-11 травня 2018 року про виплату ОСОБА_1 13 069 000 грн. вартості частки майна товариства та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

Особа, яка не брала участі у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Астарта-Київ" з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 у справі №917/389/19, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вказує, що оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд вирішив питання про права та інтереси ТОВ "Астарта-Київ", оскільки останнє є учасником на володарем 100% акцій відповідача у справі - ТОВ Агрофірма "Добробут".

Апелянт та сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим їм процесуальним правом не скористались та в судове засідання не з`явились, своїх повноважних представників не направили.

Від ТОВ "Астарта-Київ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого він зазначає, що представник апелянта не може прийняти участь в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду у зв`язку з його зайнятість в інших судових засіданнях в Кобилянському районному суді Полтавської області.

Розглянувши заявлене клопотання відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з того, що відповідно до вимог пункту 11 статті 270 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, через нез`явлення в засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з вимогами статті 56 ГПК України. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, беручи до уваги, що відповідно до вимог статті 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони.

Крім того, до клопотання про відкладення розгляду справи ТОВ "Астарта-Київ" на долучено доказів на підтвердження обставин, зазначених в такому клопотанні.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів, враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні господарського суду Полтавської області знаходиться справа №917/389/19 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" про: 1) стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" 13 069 000,00 грн. в якості грошової виплати ринкової вартості 0,918% частки у статутному капіталі станом на момент виходу; 2) стягнення 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01.02.2019 року як дати порушення грошових зобов`язань у розмірі 13 069 000,00 грн. до моменту виконання рішення по справі тим самим відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України встановити в рішенні суду правила нарахування 3% річних.

14.05.2019 надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" до ОСОБА_1 про припинення зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", що виникло з Протоколу №05/04/2018 позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" від 04-11 травня 2018 року про виплату ОСОБА_1 13 069 000,00 грн. вартості частки майна товариства, пропорційну його частці в статутному капіталі товариства.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що вона надійшла до суду 14.05.2019 року за вх. № 968/19, тобто поза межами строку, встановленого для подання відзиву та, відповідно, зустрічної позовної заяви, що суперечить приписам ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повернення зустрічного позову, з огляду на таке.

Стаття 46 ГПК України передбачає процесуальні права та обов`язки сторін, серед яких Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 180 ГПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій, зокрема зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов (п. 8 ч. 2 ст. 176 ГПК України).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 178 ГПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

За змістом ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, що п. 5 резолютивної частини ухвали господарського суду Полтавської області від 21.03.2018 було встановлено відповідачу у строк для подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження.

Зазначена ухвала суду від 21.03.2019 була надіслана ТОВ Агрофірма "Добробут" 22.03.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1.

Згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала від 21.03.2019 була вручена відповідачу за адресою його місцезнаходження 28.03.2019 (т.1 а.с.233), а відтак ТОВ Агрофірма "Добробут" було зобов`язане подати відзив до 12.04.2019 включно.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні 15.05.2019 року протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про постановлення ухвали про продовження відповідачу строку для надання відзиву на позов, а тому місцевий господарський, з посиланням на положення ч. 1 ст. 180 ГПК України, дійшов висновку про те, що ТОВ Агрофірма "Добробут" було вправі пред`явити зустрічний позов у строк до 12.04.2019 включно.

Проте, як вбачається із вхідної відмітки суду на першому аркуші зустрічного позову ТОВ Агрофірма "Добробут" було подано зустрічний позов до суду лише 14.05.2019.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої згаданої статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на наведене та подання ТОВ Агрофірма "Добробут" зустрічного позову з порушенням встановленого судом строку, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що зустрічний позов ТОВ Агрофірма "Добробут" не може бути прийнято до розгляду, він підлягає поверненню заявнику.

Крім того, судова колегія зауважує, що із змісту ст. 180 ГПК України законодавцем встановлено преклюзивний строк для пред`явлення зустрічного позову, порушення якого має наслідком повернення позовної заяви, а можливість поновлення такого строку (як це до прикладу передбачено ст.ст. 80, 99 Господарського процесуального кодексу України) не передбачено. Такі висновки суду, зокрема, підтверджуються формулюванням законодавцем положень ч. 6 ст. 180 ГПК України, якими чітко визначено наслідок пропуску строку - повернення позову без будь-якого посилання на можливість його поновлення за наявності поважних причин пропуску.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, як такі, що спростовуються матеріалами справи, оскільки ТОВ Агрофірма "Добробут" було обізнане про пред`явлений до нього позов, з огляду на наявні в матеріалах справи докази надсилання йому копії позовної заяви, а отже до 12.04.2019 у останнього було достатньо часу скористатися в повній мірі своїми процесуальними правами та обов`язками, у тому числі завчасно ознайомитися з матеріалами справи та подати зустрічний позов до спливу процесуального строку.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. Тому, учасники провадження мають розуміти, що встановлені судом строки будуть застосовані.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зустрічну позовну заяву ТОВ Агрофірма "Добробут" подано з порушенням строку, встановленого ч. 1ст. 180 ГПК України та такий позов підлягав поверненню заявнику, на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Разом з тим, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до господарського суду з окремим позовом в загальному порядку.

Аналогічні правові висновки наведені у Постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №904/2739/18.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Відповідно до ч. 1ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції не виявлено підстав, передбачених ст. 277 ГПК України для задоволення вимог апеляційної скарги ТОВ "Астарта-Київ".

Враховуючи викладене, ухвала місцевого господарського суду прийнята з дотриманням та відповідно до приписів господарського процесуального закону, тому доводи скаржника про порушення судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. За таких обставин оскаржувана ухвала суду першої інстанції зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.11.2019

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя О.І. Склярук