УХВАЛА

11 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 922/934/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду Харківської області

у складі судді Погорелової О.В.

від 04.07.2019

та постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Пуль О.А., Білоусова Я.О., Крестьянінова О.О.

від 16.09.2019

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу»

про стягнення 267 143,88 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 10.10.2019 звернулось до Верховного Суду, через Східний апеляційний господарський суд, з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 922/934/19.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 01.11.2019 визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Студенець В.І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо:

1) Верховний Суд вже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку; або

2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.07.2019 Позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 139 113,91 грн інфляційних нарахувань, 45 680,01 грн 3% річних, 31 838,61 грн пені та 3 965,89 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2019 у справі №922/934/19 скасовано у частині відмови у стягненні 2 753,42 грн інфляційних втрат. Прийнято у скасованій частині нове рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 2 753,42 грн інфляційних втрат. У частині відмови у стягненні пені у сумі 47 757,93 грн рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2019 у справі № 922/934/19 залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 922/934/19 у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки у сумі 47 757,93 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема, скаржник зазначає, що рішення та постанова у частині зменшення судом розміру пені прийняті з порушенням норм матеріального права, зокрема статті 233 Господарського кодексу України, статей 549 - 552, 599, 625 Цивільного кодексу України, та процесуального права, а саме статей 236 та 238 Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд при вирішенні питання щодо зменшення пені повинен був об?єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, а не лише відповідача, причини неналежного виконання або невиконання зобов?язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення. Під час розгляду справи не було враховано інтереси позивача. Не враховано, що нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов?язанням за договором постачання природного газу.

Як убачається із оскаржуваних судових рішень, частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про доведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за Договором постачання природного газу №2498/1617-ТЕ-32 від 30.09.2016.

При цьому місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, взяв до уваги відсутність завданих збитків позивачу зі сторони відповідача, врахував майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, ступінь виконання відповідачем зобов`язання, а також інші обставини які унеможливлювали належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» умов договору, зменшив розмір заявленої до стягнення пені на 40% - до 31 838,61 грн.

Суд касаційної інстанції у цьому випадку переглядає рішення та постанову лише у частині зменшення суми пені з 79 596,54 грн до 31 838,61 грн, оскільки подання касаційної скарги зумовлено виникненням питання наявності або відсутності підстав для зменшення господарським судом заявленої до стягнення суми пені. В іншій частині судові рішення попередніх судових інстанцій, ухвалені по суті зазначеної справи, не оскаржує жодна зі сторін.

За змістом частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом частини 2 статті 551 цього Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Наведена норма кореспондує з положенням статті 233 Господарського кодексу України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань і дослідження доказів.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 14.08.2018 у справі № 903/827/17, від 30.08.2018 у справі № 925/1587/17.

Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, зменшуючи розмір заявленої позивачем пені до 31 838,61 грн, на підставі повного та об`єктивного розгляду усіх обставин справи та оцінки зібраних у справі доказів встановив наявність тих виняткових обставин, з якими законодавство пов`язує можливість зменшення розміру пені. Зокрема, суд установив, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на понесення позивачем збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору постачання природного газу №2498/1617-ТЕ-32 від 30.09.2016.

Отже, матеріали справи підтверджують, що вирішуючи питання про зменшення розміру пені, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, перевірив усі доводи сторін і врахував усі істотні обставини, а також інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Господарські суди повно встановили всі істотні для справи обставини, правильно застосували положення статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, врахували інтереси сторін, які заслуговують на увагу, і дійшли правильного висновку про наявність обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій. Зменшуючи розмір пені, суди обґрунтовано взяли до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, стягнення додатково до суми боргу інфляційних втрат і відсотків річних.

З огляду на викладене касаційна інстанція визнає, що місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, скориставшись правом, наданим йому процесуальним законодавством, правомірно зменшив розмір пені та встановив її у сумі 31 838,61 грн, оскільки визначився, що стягнення цієї суми пені у повному обсязі не є співрозмірним із можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання.

За наведених обставин правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 922/934/19.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі , яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Мамалуй

В. Студенець