УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18.11.2019 Справа № 910/16012/19

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича (м. Київ)

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (м. Київ)

про стягнення 114 520,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Попов Вячеслав Євгенович (далі - ФОП Попов В.Є., позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - ТДВ СК "Альфа-Гарант", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 114 520,37 грн.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, у порушення вказаної норми, позивач не надав суду доказів виконання сторонами договору цесії (відступлення права вимоги) № 11/11/2019 від 11.11.2019 р., укладеного між ФОП Поповим В.Є. та ОСОБА_1 , що свідчать про перехід такого права до нового кредитора (ФОП Попова В.Є.) про відшкодування збитків, зокрема, доказу сплати первісному кредитору ( ОСОБА_1 ) суми грошових коштів за набуту ним вимогу, а також актів приймання-передачі документації новому кредитору за договором відступлення права вимоги № 11/11/2019 від 11.11.2019 р.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У якості доказу сплати судового збору позивач надав копію дубліката квитанції № 0.0..1 від 13.11.2019 р. на суму 1 921,00 грн.

Проте, необхідно зазначити, що відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", п. 2.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) суд перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Здійснивши такі дії, суд встановив, що інформація про зарахування судового збору за дублікатом квитанції № 0.0..1 від 13.11.2019 р. на суму 1 921,00 грн. у Господарському суді міста Києва відсутня, що вбачається з бази "Діловодство спеціалізованого суду".

З огляду на вказане, надана заявником копія дубліката квитанції № 0.0..1 від 13.11.2019 р. на суму 1 921,00 грн. не є належним доказом сплати судового збору за позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування у сумі 114 520,37 грн. залишити без руху.

Надати Фізичній особі-підприємцю Попову Вячеславу Євгеновичу строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головіна К.І.