РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

07.11.2019Справа № 910/9389/19

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/9389/19
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
до Приватного підприємства "Український науково-виробничий центр

"Промтекс"

про стягнення 181 992 грн.

за участю представників сторін:
від позивача: Гнатик К.М., довіреність № 9 від 03.01.2019;

від відповідача: Січевлюк В.А., ордер АА № 1005954 від 18.09.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства "Український науково-виробничий центр "Промтекс" про 181 992,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані поставкою приватним підприємством "Український науково-виробничий центр "Промтекс" неякісного товару за договором №115/В33-2018 від 21.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк на подання відзиву - протягом 15 днів з дати вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Крім того, разом з позовною заявою військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України подала заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у приватного підприємства "Український науково-виробничий центр "Промтекс" товарно-транспортної накладної №17/1від 17.02.2019 та видаткової накладеної №4 від 18.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2019 відмовлено військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

31.07.2019 до канцелярії суду позивач подав клопотання про повідомлення сторін щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2019 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

16.08.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує; від позивача - клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та заява про продовження процесуального строку, встановленого судом у п. 10 резолютивної частини ухвали від 19.07.2019 про відкриття провадження у справі № 910/9389/19.

23.08.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Розглянувши матеріали справи та надані сторонами пояснення по справі й докази, суд дійшов висновку про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) представників сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 судове засідання по справі призначено на 19.09.2019.

05.09.2019 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заява про поновлення пропущеного процесуального строку щодо звернення з клопотанням про витребування у відповідача доказів та клопотання про витребування письмових доказів у відповідача.

10.09.2019 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

13.09.2019 через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява про надання суду оригіналів письмових доказів для їх огляду.

19.09.2019 до початку судового засідання через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Присутні в судовому засіданні 19.09.2019р. представники позивача просили задовольнити клопотання про витребування письмових доказів та не заперечували щодо відкладення розгляду справи.

Представник відповідача підтримав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки повноважний представник у даній справі не зміг з`явитися в судове засідання, у зв`язку з прийманням участі в розгляді іншої справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та враховуючи приписи ст. 119 ГПК України, суд поновив позивачу пропущений з поважних причин процесуальний строк на подачу заяв і клопотань у справі № 910/9389/19.

Крім того, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, дійшов висновку про задоволення клопотання позивача про витребування у відповідача письмових доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 судове засідання у справі №910/9389/19 відкладено на 17.10.2019.

В судовому засіданні 17.10.2019 оголошувалась перерва до 07.11.2019.

В судовому засіданні 07.11.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 07.11.2019, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (замовник) та відповідачем (учасник) укладено Договір про поставку товару від 21.08.2018 № 115/B33-2018 (далі договір), відповідно до пункту 1.1. якого відповідач зобов`язується у визначені договором строки поставити позивачу якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору, а позивач прийняти і оплатити такі товари.

Додатком № 2 до договору сторони узгодили технічний опис товару, який підлягає поставці відповідачем.

Пунктом 1.2. договору визначено, що найменування (номенклатура, асортимент) товару код ДК 021:20-2- М`ясо свинини першої категорії (далі Товар). Кількість Товару за Договором лот 1 93 080 кг (у відповідності змін, визначених пунктом 1 додаткової угоди № 1 від 22.10.2018 до договору).

Пунктом 3.1. договору визначено, що його ціна складає 8 399 947,68 грн (у відповідності змін, визначених пунктом 2 додаткової угоди № 1 від 22.10.2018 до договору).

Згідно п. 2.1. договору передбачено, що якість товару, який поставляється відповідачем, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 7158:2010 товар, який відповідач зобов`язується передати позивачу, має відповідати вимогам до його якості на момент передачі його позивачу, а також протягом строку придатності (гарантійного терміну).

Пунктом 2.3. договору встановлено, що під час поставки кожної партії товару, позивач протягом двох робочих днів проводить обов`язкову перевірку якості та безпечності товару (органолептична перевірка), що постачається відповідачем.

Умовами підпункту 2.3.1. пункту 2.3. договору визначено, що результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, який підписується представником позивача, що здійснював перевірку, та представником відповідача. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін цього договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін цього договору.

Відповідно до пунктів 5.1. та 5.2. договору, дата і місце поставки товару зазначається у письмовій заявці. Відповідач повинен доставити товар до позивача (товароодержувача) не пізніше ніж за 10 календарних днів від дати, зазначеної в заявці. Доставка товару на склад позивача з подальшим транспортуванням (перевезенням) в частини Національної гвардії України визначені специфікацією, проводиться за рахунок коштів відповідача (або транспортом відповідача) на умовах DDP (в редакції Incoterms 2010).

Пунктом 7.4. договору сторони узгодили між собою, що у разі поставки неякісного товару та/або поставки товару з порушенням вимог розділу 2 цього договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 20 % вартості недоброякісного товару. Факт поставки неякісного товару підтверджується відповідним актом та/або протоколами досліджень. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін цього договору або не прибуття сторони на підписання, запис про таку відмову чи не прибуття сторони для підписання зазначається в акті і підписується відповідно другою стороною цього договору. Зазначений товар не зараховується відповідачу у виконання поставки і підлягає заміні в строк п`яти робочих днів з дня отримання документа щодо невідповідності якості товару. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.

Пунктами 10.1. та 10.3. договору визначено, що він набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, a в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання. Дія Договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі.

31.12.2018 сторони уклали додаткову угоду № 2 від до договору за умовами якої погодилися продовжити дію договору до 30.04.2019, а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання.

01.02.2019 сторони уклали додаткову угоду № 3 до договору, за умовами якої погодилися пункт 3.1. розділу 3 договору викласти у наступній редакції «Ціна договору складає 10 079 824 грн., у тому числі податок на додану вартість 1 679 970,81 грн. У 2018 році за специфікацією становить 8 399 947 грн., у тому числі податок на додану вартість - 1 399 991,28 грн. у 2019 році за специфікацією становить 1679 877 грн., у тому числі податок на додану вартість 279 979,53 грн.».

Відповідно до умов пункту 11.15. розділу 11 договору позивач надав під підпис уповноваженому представнику відповідача заявку від 31.01.2019 № 149, визначену пунктом 5.1 розділу 5 договору, про необхідність поставки товару в кількості 10 000 кг на склад позивача за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, з подальшим транспортуванням (перевезенням) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України за адресою: м. Дніпро, вул. Чичерiна, 46 транспортом відповідача на умовах DDP (в редакції Incoterms 2010).

Позивач стверджує, що на виконання заявки від 31.01.2019 № 149 відповідачем було поставлено неякісний товар, на підтвердження чого зазначає наступне.

18.02.2019 позивачу за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, авторефриджиратором MAN, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідач поставив товар, який визначений договором, в кількості 10 000 кг, дата виготовлення 24.01.2019, виробник ФОП Ліванський Р.А. (зареєстроване місце проживання: Житомирська область, Любарський район, смт. Любар, вул. Кірова, 11), адреса потужностей виробництва: Житомирська область, Любарський район, с. Н. Любар, комплекс будівель та споруд № 1.

Разом з поставленим товаром відповідач надав наступні документи:

- товарно-транспортну накладну № 17/1 від 17.02.2019, складену відповідачем;

- видаткову накладну № 4 від 18.02.2019, складену відповідачем, про поставку товару загальною кількістю 10 000 кг та вартістю 909 960 грн.

З метою перевірки якості поставленого товару, позивач 18.02.2019 у присутності уповноваженого представника відповідача Гущина С.В. (довіреність № 1Д/01/0219 від 01.02.2019) здійснив органолептичну перевірку поставленого товару на якість і безпечність та встановив, що він не відповідає вимогам ДСТУ 7158:2010 та технічному опису, узгодженому сторонами договору.

За результатами проведеної органолептичної перевірки поставленого товару, позивачем складено акт № 1 від 18.02.2019, примірник якого надано під підпис керівнику відповідача Мукоїді О.М., який ним підписаний без заперечень та/або зауважень.

За висновками акту № 1 від 18.02.2019, поставлений відповідачем товар не відповідає вимогам ДСТУ 7158:2010, не зараховується відповідачу у виконання поставки та підлягає поверненню.

Того ж дня, тобто 18.02.2019, з підстав, викладених вище, не зарахований у виконання поставки товар був повернутий відповідачу разом з товарносупровідними документами, а саме товарно-транспортною накладною № 17/1 від 17.02.2019 та видатковою накладною № 4 від 18.02.2019, складеними відповідачем, про поставку товару загальною кількістю 10 000 кг та вартістю 909 960 грн.

У зв`язку із викладеним, позивачем не можуть бути подані разом з позовною заявою письмові докази, а саме товарно-транспортна накладна № 17/1 від 17.02.2019 та видаткова накладна № 4 від 18.02.2019.

На підтвердження факту поставки відповідачем 18.02.2019 неякісного товару загальною кількістю 10 000 кг позивач також посилається на відомості в журналі в`їзду-виїзду техніки на територію позивача про в`їзд у період часу з 10 год. 20 хв. до 17 год. 20 хв. 18.02.2019 на територію позивача вантажного автомобіля МАН, державний номерний знак НОМЕР_4 , з вантажем - 10 000 кг м`яса свинини.

В подальшому, відповідач здійснив поставку товару позивачу, який прийнятий ним без заперечень та зауважень, згідно видаткових накладних № 4 від 20.02.2019, № 5 від 25.02.2019 та № 6 від 25.02.2019.

Таким чином, позивач стверджує, що приватним підприємством «Український науково-виробничий центр «Промтекс» 18.02.2019 поставлено неякісний товар за договором №115/В33-2018 від 21.08.2018, у зв`язку із чим просить стягнути з останнього 181 992,00 грн. штрафу.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3, 4 ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаро-супровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

За приписами ч. 1, 2, 4 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Позивач стверджує про здійснення відповідачем відвантаження на адресу позивача 18.02.2019 партії неякісного товару за договором у розмірі 10 000,00 кг на суму 909 900,00 грн. за видатковою накладною № 4 від 18.02.2019 та товарно-транспортною накладною №17/1 від 17.01.2019.

При цьому, позивач видаткову накладну № 4 від 18.02.2019 та товарно-транспортну накладною № 17/1 від 17.01.2019 разом із позовною заявою не подав, зазначивши, що вони були повернуті ним відповідачу.

Разом із тим, згідно п. 5.4. договору на кожну партію товару, що постачається, учасник обов`язково надає замовнику наступні документи, а саме: рахунок-фактуру, підписану особою, уповноважену на підписання господарських та фінансових документів; видаткову накладну (у трьох примірниках), підписану особою, уповноважену на підписання господарських та фінансових документів; товарно-транспортну накладну (у разі перевезення Товару автомобільним транспортом): оригінал декларації виробника про якість товару або сертифікат якості; експертний висновок про безпечність та відповідність товару ДСТУ або протокол дослідження про відповідність товару ДСТУ (оригінал або копія, завірена акредитованою лабораторією, яка його видала).

У п. 11.6. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363, встановлено, що перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається перевізнику.

Відтак, навіть у випадку поставки неякісного товару за договором, у позивача мають бути наявні документи, що підтверджують безпосередньо факт поставки товару, а саме: видаткова накладна № 4 від 18.02.2019 та товарно-транспортна накладна № 17/1 від 17.01.2019.

Отже, для позивача не існувало жодних об`єктивних перешкод щодо отримання та зберігання видаткової накладної № 4 від 18.02.2019 та товарно-транспортної накладної № 17/1 від 17.01.2019, якщо поставка товару за ними відбувалась.

Відповідач, в свою чергу, стверджує, що ним не складалися, ані видаткова накладна №4 від 18.02.2019, ані товарно-транспортна накладна №17/1 від 17.01.2019 щодо відвантаження товару за договором позивачу 18.02.2019.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту існування видаткової накладної № 4 від 18.02.2019 та товарно-транспортної накладної № 17/1 від 17.01.2019.

При цьому, посилання позивача на заявку від 31.01.2019 № 149 жодним чином не підтверджує поставки відповідачем неякісного товару 18.02.2019 за видатковою накладною № 4 від 18.02.2019 та товарно-транспортною накладною № 17/1 від 17.01.2019.

В той же час, надані позивачем видаткові накладні № 4 від 20.02.2019, № 5 від 25.02.2019 та № 6 від 25.02.2019.свідчать про поставку відповідачем позивачу всього товару за заявкою від 31.01.2019 № 149, який був прийнятий позивачем без заперечень та зауважень щодо якості.

На підтвердження поставки 18.02.2019 відповідачем товару, позивач посилається також на журнал в`їзду-виїзду техніки на територію позивача.

Судом встановлено, що згідно відомостей журнал в`їзду-виїзду техніки на територію позивача, 18.02.2019 на територію Військової частини НОМЕР_1 заїхав автомобіль МАН, державний номер НОМЕР_5 від ФОП Ліванський, мета прибуття м`ясо.

Інших відомостей журнал в`їзду-виїзду техніки на територію позивача не містить.

Отже, журналом в`їзду-виїзду техніки на територію Військової частини НОМЕР_1 не підтверджуються обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Також, як на доказ поставки 18.02.2019 відповідачем товару неналежної якості за договором позивач посилається на Акт встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 №1.

Так, в Акті встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 №1 зазначено, що 18.02.2019 на склад військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України поставлено товар неналежної якості, а саме: м`ясо свинини категорії 1 у півтушах в кількості 10 000 кг., дата виготовлення 24.01.2019, виробництва ФОП Ліванський Р.А. с. Н. Любар, Любарський район, Житомирська область, комплекс будівель та споруд № 1, згідно видаткової накладної № 4 від 18.02.2019. Транспортний засіб MAH, AE 8811 BI, опломбований. Згідно ДСТУ 7158:2010: температурний режим в транспортному засобі дотриманий згідно норми. Комісія пропонує не приймати товар неналежної якості та повернути товар постачальнику ПП УНВЦ «ПРОМТЕКС».

Вказаний Акт складений комісією у складі представників позивача (Полончук В.П., ОСОБА_1 , Демков, О.О., Сидорчук, Я.О.).

Від відповідача зазначено представника за довіреністю №Д/01/0219 від 01.02.2019 С.В.Гущина, під прізвищем якого в Акті міститься підпис.

Позивач стверджує, що вказаний акт було підписано керівником відповідача - Мукоїдою О.М. без заперечень та зауважень, що, на його думку свідчить про визнання відповідачем факту поставки 18.02.2019 товару неналежної якості за договором згідно видаткової накладної № 4 від 18.02.2019 та товарно-транспортної накладної № 17/1 від 17.01.2019.

Разом із тим, у доданій позивачем до позовної заяви копії Акту встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 №1 вказано, що його підписано представником відповідача за довіреністю від 01.02.2019 № 1Д/01/2019 Гущиним С.В.

Проте, що Акт встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 №1 підписано керівником відповідача - Мукоїдою О.М. в ньому не зазначено.

При цьому, у довіреності від 01.02.2019 №1Д/01/2019 відсутні повноваження Гущина С.В. щодо встановлення фактів поставки товару неналежної якості.

Із заяви свідка ОСОБА_2 , судом встановлено, що 18 лютого 2019 року останній перебував на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою АДРЕСА_1 . Однак, йому не було відомо кому належав вантаж, доставлений на територію Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України автомобілем MAH, державний номерний знак НОМЕР_6 . Жодні документи на цей вантаж йому не передавалися.

Також ОСОБА_2 зазначив, що не приймав участі у роботі комісії, склад якої зафіксований у Акті встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 № 1.

При цьому, факт перебування працівника відповідача 18.02.2019 на території Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не підтверджує факт поставки товару неналежної якості, про який зазначено в Акті від 18.02.2019 № 1.

Із заяви свідка ОСОБА_3 , судом встановлено, що останній не був присутній при діяльності комісії, склад якої зафіксований у Акті встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 № 1, а також не приймав жодної участі у діяльності цієї комісії, яка перевіряла товар, вироблений фізичною особою-підприємцем Ліванським Р.А. та доставлений автомобілем MAH, державний номерний знак НОМЕР_6 .

Також ОСОБА_3 зазначив, що 18 лютого 2019 року його не було проінформовано про діяльність вказаної комісії та про існування Акту встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 № 1 та/чи про необхідність закріплення результатів роботи цієї комісії шляхом підписання вказаного акту.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

ОСОБА_3 також стверджує, що в період з 16 лютого 2019 року по 18 лютого 2019 року перебував за межами міста Києва у відрядженні, на підтвердження чого надає Наказ №01кв-15/02-19 від 15.02.2019 та посвідчення про відрядження.

Докази перебування ОСОБА_3 18.02.2019 на території Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в матеріалах справи також відсутні.

При цьому, суд зазначає, що наданий позивачем витяг з Книги обліку видачі одноразових перепусток не містить відомостей про перебування ОСОБА_3 18.02.2019 на території Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

В той же час, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що Акт встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 № 1 підписаний ОСОБА_3 19.02.2019.

Викладене визнається позивачем, підтверджується відомостями в книзі обліку видачі одноразових перепусток позивача про видачу громадянину ОСОБА_3 о 11 год. 00 хв. 19.02.2019 перепустки № 6 на право перебування на території позивача, яку він повернув того ж дня о 13 год. 00 хв.

Також, свідок від позивача ОСОБА_4 в заяві від 23.10.2019 № 78/6-2591 повідомив суду, що 19.02.2019 зранку приблизно о 11 год. 00 хв. до нього за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А прибув керівник відповідача - Мукоїда О.М., якому він надав для ознайомлення акт № 1 від 18.02.2019, складений комісією позивача. Після ознайомлення зі змістом акту № 1 від 18.02.2019, він був підписаний власноруч керівником відповідача - ОСОБА_3 в його присутності без заперечень та/або зауважень щодо його змісту та висновків комісії.

Викладеними обставинами підтверджується, що керівник відповідача - Мукоїда О.М. не брав участі у перевірці товару та складенні Акту встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 № 1, що свідчить про недотримання позивачем порядку приймання товару за якістю, а підпис ОСОБА_3 на вказаному акті свідчить лише про ознайомлення його зі змістом вказаного акту, а не визнання викладених у ньому обставин.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи доказів здійснення саме відповідачем 18.02.2019 поставки товару за договором позивачу, про неналежну якість якого зазначено в Акті встановлення факту поставки товару неналежної якості від 18.02.2019 № 1.

Як на підтвердження факту поставки товару відповідачем за видатковою накладною №4 від 18.02.2019 і товарно-транспортною накладною № 17/1 від 17.01.2019, та його неналежної якості згідно акту від 18.02.2019 № 1 позивач посилається також на показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються у відповідних документах.

Положеннями ст. 88 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

До предмету доказування в даній справі відноситься факт поставки товару неналежної якості та докази невиконання зобов`язань за договором.

Оскільки факти поставки відповідачем товару за договором може встановлюватись виключно відповідними первинними документами, іншими письмовими доказами, форма та зміст яких погоджена сторонами чи визначена законодавством, - такі обставини не можуть встановлюватися на підставі показань свідків, не підтверджених первинними документами, з огляду на що, в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України судом вказані докази (заяви свідків) відхиляються.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, з якого можна було б встановити факт поставки 18.02.2019 саме відповідачем товару за договором, штраф за неналежну якість якого заявлено позивачем до стягнення.

Таким чином, позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України є недоведеними та безпідставними, у зв`язку із чим суд відмовляє в задоволенні позову.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 19.11.2019.

Суддя А.І. Привалов