ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Справа№ 910/2526/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Жук Г.А.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання: Корінна А.О.
за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 07.11.2019

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалуГосподарського суду міста Києва від 20.05.2019
у справі № 910/2526/14 (Суддя Яковенко А.В.)
за заявоюПублічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк»
доПриватного акціонерного товариства «Інвікта»
пробанкрутство

за участю представників сторін:
від скаржника: від заявника:Кійко Є.А. Бойченко О.В.
від відповідача: від Арбітражного кер.Не з`явились; Ткаченко Н.В.

ВСТАНОВИВ

11.01.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про заміну кредитора.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 (судя Яковенко А.В. ) у справі № 910/2526/14 в задоволенні заяви про заміну кредитора ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2019, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 у справі № 910/2526/14 стосовно відмови здійснити заміну кредитора - ПАТ "Енергобанк" на його правонаступника ОСОБА_1 на суму 19 388 719,47 грн, як забезпеченого кредитора скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.05.2019 у справі №910/2526/14 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Пантелієнка В.О., суддів: Остапенка О.М., Грека Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 задоволено заяву судді Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі № 910/2526/14.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.05.2019 у справі №910/2526/14 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Грека Б.М., суддів: Остапенка О.М., Отрюха Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 у справі № 910/2526/14 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків зазначеної скарги.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 № 09.1-08/2262/19 у зв`язку із відпусткою судді Остапенка О.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у даній справі, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.07.2019 справу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Грека Б.М., судді: Отрюх Б.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 у справі № 910/2526/14 та призначено справу до розгляду на 12.08.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2019 № 09.1-08/2721/19 у зв`язку із відпусткою судді Отрюха Б.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у даній справі, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.08.2019 справу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Грек Б.М., судді: Пашкіна С.А., Жук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2019 прийнято матеріали справи № 910/2526/14 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Пашкіна С.А., Жук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у зв`язку з клопотанням представника ОСОБА_1 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 19.08.2019.

19.08.2019 Арбітражним керуючим М.М. Степаненко було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

19.08.2019 від представника ОСОБА_1 - Кійко Є.А . було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2019 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 та відкладено розгляд справи на 10.10.2019.

У судовому засіданні 10.10.2019 оголошено перерву до 17.10.2019.

Керуючись ст.216 у судовому засіданні 17.10.2019 оголошено перерву до 31.10.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019, у зв`язку із перебуванням судді Пашкіної С.А. з 21.10.2019 по 12.11.2019, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/2526/14.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 21.10.2019 справу № 910/2526/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Жук Г.А., Остапенко О.М.

31.10.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.11.2019.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме суд першої порушив норми ст. 514 ЦК України, та ст. 27 ЗУ «Про заставу». Не звернув уваги, що наявні всі підстави для переходу до нового кредитора права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували до моменту переходу.

12.09.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від представника ПАТ "Енергобанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що положеннями договору №1 про відступлення право вимоги за Договором №301-01 від 10.01.2003 не передбачають відступлення право вимоги за договором застави, укладеним з метою забезпечення виконання основого зобов`язання. При цьому, постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 у справі №910/2526/14 залишено без змін ухвалу господарського суду якою відмовлено в задоволені заяви про заміну кредитора у зобов`язанні за договором відступлення право вимоги від 29.02.2012.

Одним із складових елементів права на справедливий розгляд згідно зі статтею 6 конвенції, є право бути присутнім на розгляду своєї справи (рішення суду у справах «Тьерс та інші проти Сан-маріно», «Романов проти Росії», «Бадер та інші проти Швеції». Вказане право може бути дотримано, зокрема, шляхом належного повідомлення сторонам про розгляд справи судом.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 29.02.2012 між Публічним акціонерним товариством "Енергобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс", яка діє в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Даліз-Класік" було укладено Договір №1 відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Первісний кредитор (ПАТ "Енергобанк" ) відступив Новому кредитору "ТОВ "КУААПФ "Даліз-Фінанс") в повному обсязі право вимоги по стягненню з ТОВ "Інквіта" заборгованість за Кредитним договором (Договором про відкриття мільтивалютної кредитної лінії №301-01 від 29.03.2007р., який є новою редакцією Договору на видачу кредиту №301-01 від 10.01.2003р з усіма додатковими угодами до нього в загальній сумі 24 843 697,14грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16 887 175,53грн. та заборгованості за несплаченими відсотками у розмірі 7 956 521,61грн.). Окрім цього, Новому кредитору передано право вимагати від ТОВ "Інквіта" сплати штрафних санкцій нарахованих на дату відступлення в сумі 966 119,99грн. Право вимоги від Первісного кредитора до Нового кредитора перейшло з моменту підписання договору.

На виконання п.2.1., 2.2 Договору № 1 про відступлення права вимоги ТОВ "КУААПФ "Даліз-Фінанс" перерахувало ПАТ "Енергобанк" вартість відступленого права вимоги у розмірі 24 843 697,14грн.

28.08.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс", яка діє в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Даліз-Класік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Співдружність Ессет Менеджмент", що діє в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду "Співдружність-3" недиверсифікованого виду було укладено Договір №2 про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого Первісний кредитор ("ТОВ "КУААПФ "Даліз-Фінанс") відступив Новому кредитору (ТОВ "КУА "Співдружність Ессет Менеджмент") в повному обсязі право вимоги по стягненню з ТОВ "Інквіта" заборгованості за Кредитним договором (Договором про відкриття мільтивалютної кредитної лінії №301-01 від 29.03.2007р., який є новою редакцією Договору на видачу кредиту №301-01 від 10.01.2003р з усіма додатковими угодами до нього в загальній сумі 24 843 697,14грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16 887 175,53грн. та заборгованості за несплаченими відсотками у розмірі 7 956 521,61грн.). Окрім цього, Новому кредитору передано право вимагати від ТОВ "Інквіта" сплати штрафних санкцій нарахованих на дату відступлення в сумі 966 119,99грн. Право вимоги від Первісного кредитора до Нового кредитора перейшло з моменту підписання договору.

На виконання п.2.1., 2.2 Договору № 1 про відступлення права вимоги ТОВ "КУА "Співдружність Ессет Менеджмент" перерахувало "ТОВ "КУААПФ "Даліз-Фінанс" вартість відступленого права вимоги у розмірі 23 500 000,00грн.

01.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Співдружність Ессет Менеджмент", що діє в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду "Співдружність-3" недиверсифікованого виду та ОСОБА_1 було укладено Договір №3 про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого Первісний кредитор (ТОВ "КУА "Співдружність Ессет Менеджмент") відступив Новому кредитору ( ОСОБА_1 .) в повному обсязі право вимоги по стягненню з ТОВ "Інквіта" заборгованості за Кредитним договором (Договором про відкриття мільтивалютної кредитної лінії №301-01 від 29.03.2007р., який є новою редакцією Договору на видачу кредиту №301-01 від 10.01.2003р з усіма додатковими угодами до нього в загальній сумі 24 843 697,14грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16 887 175,53грн. та заборгованості за несплаченими відсотками у розмірі 7 956 521,61грн.). Окрім цього, Новому кредитору передано право вимагати від ТОВ "Інквіта" сплати штрафних санкцій нарахованих на дату відступлення в сумі 966 119,99грн. Право вимоги від Первісного кредитора до Нового кредитора перейшло з моменту підписання договору.

Як вбачається з заперечень ліквідатора, ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.09.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс", яка діє в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Даліз-Класік" було відмовлено у заміні кредитора Публічного акціонерного товариства "Енргобанк".

ОСОБА_1 було подано заяву про заміну кредитора, яка обґрунтована тим, що заявник звернулась до суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №301-01 від 10.01.2003 з урахуванням договору про відступлення права вимоги від 28.08.2012, від 01.03.2018.

Відмовляючи в задоволені заяви про заміну правонаступника, суд першої інстанції з яким погоджується апеляційний господарський суд, виходив з того, що для задоволення поданої заяви, не додано належних та допустимих доказів переходу застави від публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Даліз-Фінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Співдружність Ессет Менеджмент", що діє в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду "Співдружність-3" недиверсифікованого виду та до ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судами обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичних осіб, які не можуть надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Крім того, апеляційний господарський суд не приймає до уваги як належний доказ подані до суду копії простих векселів внаслідок відсутності на них підписів сторін та індосаментного ряду.

За таких підстав, апеляційний суд, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні поданої заяви.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Таким чином, посилання та доводи скаржника не знайшли свого підтвердження, в якості підстав скасування судового рішеня під час апеляційного провадження.

Відповідно статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції є такою, що вимогам закону відповідає

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

Вказані вимоги судом попередньої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було дотримано.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/2526/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Г.А. Жук

О.М. Остапенко

повний текст виготовлено 18.11.2019