РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2019Справа № 910/12982/19

За позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКО - ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ»

до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО - СТРАХОВА КОМПАНІЯ»

про стягнення 14 009,98 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКО - ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО - СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (відповідач) про стягнення 14 009,98 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКО - ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12982/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

02.10.2019 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист № 9-09/31862 від 30.09.2019 у відповідь на запит суду з інформацією про страхове покриття за полісами № АМ /3035483 .

03.10.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 надійшов супровідний лист з Довідкою № 812960 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську від 22.06.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі.

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 про відкриття провадження у справі № 910/12982/19.

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази, а також докази надані Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

18.05.2018 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКО - ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» (позивач, страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено Договір страхування В № 301487 (надалі - договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «ВАЗ 21114-125-51», державний номер НОМЕР_2 .

15.06.2018 в місті Слов`янськ на вулиці Банківській сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «ВАЗ 21114-125-51», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ГАЗ 24», державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . Наведене підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою № 812960 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську від 22.06.2018.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_2 п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2019 у справі № 243/1997/19, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальністі на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Висновку № 333/06 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 25.06.2018, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобіля «ВАЗ 21114-125-51», державний номер НОМЕР_2 , становить 75 118,56 грн. (надалі - висновок № 333/06 від 25.06.2018).

Згідно Висновку № 368/07 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 . 02.07.2018, вартість придатних запасних частин (складових) автомобіля «ВАЗ 21114-125-51», державний номер НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження, становить 24 114,17 грн. (надалі - висновок № 368/07 від 02.07.2018).

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № 162/18 від 24.07.2018 по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 51 004,39 грн., виплата якого підтверджується позивачем наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1785 від 24.07.2019.

В пункті 5 страхового акту № 162/18 від 24.07.2018 «Визначення розміру страхового відшкодування» зазначено, що згідно висновку № 333/06 експертного автотоварознавчого дослідження від 25.06.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21114-125-51», державний номер НОМЕР_2 , становить 122 903,31 грн., тобто вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля «ВАЗ 21114-125-51», державний номер НОМЕР_2 , до пошкодження - 75 118,56 грн. Отже, має місце конструктивна загибель автомобіля.

Відповідно до п. 10.3.2 Договору страхування В № 301487 від 18.05.2018, у випадку знищення, конструктивної загибели ТЗ - у розмірі ринкової вартості ТЗ на день страхового випадку до його настання, зменшеної на ринкову вартість пошкодженого в результаті страхового випадку ТЗ.

Згідно висновку № 368/07 утилізаційна вартість пошкодженого автомобіля «ВАЗ 21114-125-51», державний номер НОМЕР_2 , становить 24 114,17 грн.

Таким чином сума страхового відшкодування становить: 75 118,56 грн. - 24 114,17 грн. = 51 004,39 грн. Франшиза 0%.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 15.06.2018) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В спірному випадку позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП, з урахуванням ліміту по майну за полісом № АМ/3035483. При цьому право вимоги до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків, завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика.

Відповідно до полісу № АМ/3035483, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО - СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (відповідачем), ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 100 000,00 грн., строк дії полісу встановлений з 17.05.2018 до 16.05.2019.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_2 керував автомобілем «ГАЗ 24», державний номер НОМЕР_3 , на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АМ/3035483, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі 910/7449/17, у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/171/17, а також і у постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 916/2517/17.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений висновком № 333/06 від 25.06.2018, висновком № 368/07 від 02.07.2018, страховим актом № 162/18 від 24.07.2018 по договору страхування та платіжним дорученням № 1785 від 24.07.2019.

Положеннями Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № АМ/3035483 становить 1 000,00 грн.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою № 14 від 27.07.2018 про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 50 004,39 грн., відповідно до якої позивач просив відповідача здійснити виплату страхового відшкодування в порядку суброгації, з вирахуванням суми франшизи, у розмірі 50 004,39 грн.

08.08.2019 відповідачем частково було виконане зобов`язання за полісом № АМ/3035483 та здійснене страхове відшкодування у розмірі 35 994,41 грн., що підтверджується копією наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 6091 від 08.08.2019.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача про стягнення 14 009,98 грн. складаються з різниці між фактично сплаченим позивачем страховим відшкодуванням - 51 004,39 грн., за вирахуванням франшизи за полісом № АМ/3035483 в розмірі 1 000,00 грн. та часткової виплати відповідачем страхового відшкодування в розмірі 35 994,41 грн.

Відповідач без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подав, наявність у нього спірної заборгованості не заперечив, а рівно не заперечив, що станом на час розгляду справи дана заборгованість ним не погашена.

Докази протилежного в матеріалах справи відсутні, а відповідачем до справи не залучені.

За встановлених обставин, до виплати із страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 14 009,98 грн. (51 004,39 грн. (фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування, розмір якого визначений висновком № 333/06 від 25.06.2018, висновком № 368/07 від 02.07.2018, страховим актом № 162/18 від 24.07.2018 по договору страхування та платіжним дорученням № 1785 від 24.07.2019) - 1 000,00 грн. (франшиза за полісом № АМ/3035483) - 35 994,41 грн. (часткова сплата відповідачем страхового відшкодування)).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 14 009,98 грн. страхового відшкодування підлягає повному задоволенню в сумі 14 009,98 грн.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО - СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40; ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКО - ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» (84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, буд. 37; ідентифікаційний код 13494943) 14 009,98 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ять гривень 98 коп.) страхового відшкодування, 1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 15.11.2019.

Суддя Гумега О.В.