СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Справа № 905/866/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.,

за участі секретаря судового засідання Марченко В.О.,

за участі представників:

позивача адвокат Балашов Ю.В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 20.06.2012 № 4367, довіреності від 22.04.2019 б/н та договору про надання правової допомоги від 22.04.2019 № 2019/10ск/19 (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в Донецькому апеляційному суді);

відповідача не з`явився;

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу відповідача ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь (вх. № 2901Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 28 серпня 2019 року (повний текст складено 30.08.2019) у справі № 905/866/19

за позовом Приватного підприємства Ергане, м. Маріуполь Донецької області,

до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь Донецької області,

про стягнення 2166857,91 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року ПП Ергане звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь про стягнення заборгованості в сумі 2166857,91 грн за договором підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск, 32502,87 грн судового збору, 30000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та інші судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем п. 4.1.1 договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск в частині оплати у 60-денний строк виконаних робіт за рахунками-фактури від 28.01.2019 №№ 1-4, від 28.02.2019 №№5-10 та від 25.03.2019 №№ 12-17, виставленими на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних підрядних робіт за січень, лютий та березень 2019 року, на загальну суму 2025934,80 грн. Також просить стягнути з відповідача на підставі п. 16.2 зазначеного договору пеню в сумі 102426,85 грн, яка складається з 60403,12 грн пені, нарахованої за період з 26.02.2019 по 31.05.2019 за прострочення зобов`язань за січень 2019 року та 42023,73 грн пені, нарахованої за період з 30.03.2019 по 31.05.2019 за прострочення зобов`язань за лютий 2019 року, та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути: інфляційні втрати на суму 29960,69 грн, яка складається з 17590,80 грн, нарахованих за період з 26.02.2019 по 31.05.2019 за прострочення зобов`язань за січень 2019 року та 12369,89 грн, нарахованих за період з 30.03.2019 року по 31.05.2019 за прострочення зобов`язань за лютий 2019 року; а також 3% річних на суму 8535,57 грн, яка складається з 5033,59 грн, нарахованих за період з 26.02.2019 по 31.05.2019 за прострочення зобов`язань за січень 2019 року та 3501,98 грн, нарахованих за період з 30.03.2019 по 31.05.2019 за прострочення зобов`язань за лютий 2019 року.

В процесі розгляду справи відповідач - ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь подав до Господарського суду Донецької області заяву про зменшення суми штрафних санкцій на 90%, з посиланням на наявність виняткових обставин, які вплинули на фінансовий стан підприємства і стягнення пені може призвести до настання негативних наслідків для відповідача.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.08.2019 у справі № 905/866/19 (суддя Зекунов Е.В.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 2025934,80 грн, а також 3% річних в сумі 2540,28 грн, інфляційні нарахування в сумі 6515,11 грн та пеню в сумі 30118,46 грн та витрати на сплаті судового збору в сумі 30976,63 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено, з посиланням на те, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом 07.05.2019, безпідставно здійснив нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат по 31.05.2019. Заяву відповідача про зменшення суми штрафних санкцій на 90% залишено без задоволення за недоведеністю обставин, на які посилається відповідач в обґрунтування своєї заяви.

Повний текст зазначеного рішення складено 30.08.2019.

Відповідач ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що надані позивачем до позовної заяви рахунки-фактури від 28.01.2019 №№ 1-4, від 28.02.2019 №№ 5-10 та від 25.03.2019 №№ 12-17 по договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск на загальну суму 2025934,80 грн не містять акцепту відповідача ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь, тому, на думку скаржника, відсутні докази початку перебігу строку виникнення у відповідача зобов`язання по оплаті зазначених рахунків. Зазначає, що на момент звернення з позовом (07.05.2019) у відповідача було відсутнє прострочення зобов`язань по рахунках-фактури від 25.03.2019 №№ 12-17 на загальну суму 687207,60 грн, оскільки відповідно до умов договору останнім днем оплати за цими рахунками-фактури є 24.05.2019. Також відповідач в апеляційній скарзі просить зменшити суму штрафних санкцій на 90%, якщо рішення суду першої інстанції буде залишено без змін, з посиланням на те, що ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь знаходиться в м. Маріуполі, в якому починаючи з 2014 року проводилась антитерористична операція (АТО) та даний час триває операція об`єднаних сил (ООС), що негативно впливає на ведення підприємством господарської діяльності та його фінансовий стан. Зазначає, що застосування до ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь штрафних санкцій у вигляді стягнення пені, розмір якої є досить суттєвим для відповідача, негативним чином вплине та ще більше погіршить його матеріальне становище.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 905/866/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, встановлено позивачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, призначено справу на 22.10.2019 об 11:00 год. та викликано в судове засідання учасників справи.

На виконання зазначеної ухвали позивач - ПП Ергане 16.10.2019 за вх. № 9807 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами скаржника, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, та заперечує проти задоволення клопотання про зменшення суми штрафних санкцій на 90%. Зазначає, що позивач також здійснює свою діяльність в м. Маріуполі, де починаючи з 2014 року проводилась антитерористична операція (АТО) та даний час триває операція об`єднаних сил (ООС). Також просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат на професійну правову допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 10000,00 грн та надав платіжне доручення від 30.09.2019 № 652 на суму 10000,00 грн (т. 3 а.с. 102) на підтвердження оплати витрат на професійну правову допомогу.

Відповідач ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь у відповіді на відзив на апеляційну скаргу від 18.10.2019 за вх. № 9873 заперечує проти доводів позивача, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, а в разі залишення без змін рішення суду першої інстанції - зменшити суму штрафних санкцій на 90%, покласти на позивача судові витрати.

03.10.2019 за вх. № 9436 відповідач ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь подав клопотання про участь в судовому засіданні по справі № 905/866/19 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 905/866/19 задоволено клопотання відповідача про участь в судовому засіданні по даній справі в режимі відеоконференції, доручено Донецькому апеляційному суду забезпечити проведення відеоконференції по справі № 905/866/19, розгляд якої призначено на 22.10.2019 об 11:00 год.

18.10.2019 у зв`язку з відпусткою судді Попкова Д.О. проведено повторний автоматичний розподіл справи № 905/866/19 та для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Істоміна О.А. та суддя Барбашова С.В.

В судове засідання 22.10.2019 прибули представники позивача та відповідача, та висловили свої позиції по справі. У зв`язку з неможливість вирішення спору в даному судовому засіданні оголошено перерву до 07.11.2019 о 12:00 год. Та доручено Донецькому апеляційному суду забезпечити проведення відеоконференції по даній справі.

Представник позивача - ПП Ергане в судовому засіданні 07.11.2019 підтримав відзив на апеляційну скаргу.

Представник відповідача ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь в судове засідання 07.11.2019 не прибув, хоча про місце, день та час розгляду справи був належно повідомлений, що підтверджується поштовим зворотним рекомендованим повідомленням № 346 (т. 3 а.с. 120).

У відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на те, що позиція відповідача по справі викладена в апеляційній скарзі та запереченні на відзив на апеляційну скаргу, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав позивача щодо розгляду справи судом упродовж розумного строку, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду рішення суду першої інстанції без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи, викладені в апеляційні скарзі, вислухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 24.10.2018 між ПП Ергане (підрядником) та ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь (замовником) укладено договір підряду № 2019/10ск, згідно з умовами якого підрядник зобов`язався за завданням замовника у відповідності до умов цього договору виконати роботи передбачені графіком проведення ремонтів на ПрАТ МК Азовсталь, договірними цінами та/або заявками замовника, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані підрядником роботи.

У відповідності до п. 2.1 договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск, вартість, вид та обсяг усіх робіт, виконаних по договору, визначаються договірними цінами, які містять посилання на даний договір та є його невід`ємними частинами.

Вартість робіт може бути переглянута в разі зміни обсягів робіт за ініціативою замовника, обґрунтовується відповідними розрахунками та оформляється шляхом укладання сторонами додаткових угод до договору (пп. 2.2, 2.3 договору).

В п. 2.5 договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск сторони передбачили орієнтовну суму договору, яка складає 24000000,00 грн, зокрема ПДВ 20%, що складає 4000000,00 грн.

Згідно з п. 18.1 договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск, договір набирає сили з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2019, а в частині гарантійних зобов`язань та санкцій за їх порушення до закінчення гарантійного строку.

Відповідно до Порядку сдачі-приймання робіт, визначеного в Розділі 9 зазначеного договору, сдача-приймання виконаних робіт здійснюється щомісячно по факту виконання робіт підрядником по актам приймання виконаних робіт (акт форми КБ-2в). Підрядник за результатами виконаних робіт зобов`язаний щомісячно не пізніше 23 числа кожного місяця передати замовнику оформлені акти сдачі виконаних робіт, з наданням документального підтвердження щодо обсягів виконаних робіт та використаних підрядником матеріалів/механізмів/устаткування, а замовних у разі відсутності зауважень зобов`язаний підписати ці акти протягом 5 днів з дня їх отримання. У разі виявлення неякісно виконаних робіт, замовник складає акт, в якому зазначає перелік недоліків в роботі та строки їх усунення. У цьому разі акт сдачі робіт підписується замовником після усунення підрядником недоліків в роботі.

Порядок розрахунків за договором підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск сторони визначили в Розділі 4 договору.

У відповідності до пп. 4.1.1 п. 4.1 договором підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск, розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт проводиться замовником після підписання двостороннього акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом сплати грошових коштів на поточний рахунок підрядника впродовж 60 календарних днів з дати акцепту рахунка, виставленого підрядником на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

На виконання умов договору ПП Ергане з грудня 2018 року по березень 2019 року виконало роботи з капітального ремонту устаткування ТЛЦ ПрАТ МК Азовсталь, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2018 року - березень 2019 року по договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск на загальну суму 3275395,20 грн (т. 1 а.с. 29-180, т. 2 а.с. 1-148).

Вказані акти приймання виконаних підрядних робіт підписані замовником - ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь без заперечень та зауважень, зокрема: за грудень 2018 року підписані 26.12.2019, за січень 2019 року 28.01.2019; за лютий 2019 року 28.02.2019 та за березень 2019 року 25.03.2019, що підтверджується особистим підписом уповноваженої особи замовника на зазначених актах.

Також на кожному із зазначених актів міститься акцепт (прийняття пропозиції) ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь щодо оплати цих актів у вигляді відповідного штампу ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь із зазначенням дати акцепту, номера акту та суми, яка належить до сплати за виконані роботи по цьому акту. Кожний з таких штампів містить особистий підпис уповноваженої особи відповідача - ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь, зокрема, акти:

- за грудень 2018 прийнято до сплати (акцептовано) 26.12.2018 (акти № 2915 на суму 947874,00 грн з ПДВ та № 2916 на суму 301586,40 грн з ПДВ);

- за січень 2019 року прийнято до сплати (акцептовано) 28.01.2019 (акти №№ 5340, 5341, 5342, 5343, 5344, 5345, 5346, 5347, 5348 на суму 271530 грн з ПДВ; №№ 7294, 7295, 7296 на суму 24992,40 грн з ПДВ; №№ 5349, 5350, 5351, 5352, 5353, 5345, 5354, 5355, 5356 на суму 174399,60 грн з ПДВ; № 5357 на суму 180589,20 грн з ПДВ);

- за лютий 2019 року прийнято до сплати (акцептовано) 28.02.2019 (акти № 24 на суму 216624 грн з ПДВ; №№ 25, 26, 27 на суму 24992,40 грн з ПДВ; №№ 28, 29, 30, 31, 32, 33 на суму 168508,80 грн з ПДВ; №№ 41,42,43 на суму 102303,60 грн з ПДВ; №№ 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40 на суму 114111,60 грн з ПДВ; № 44 на суму 60675,60 грн з ПДВ);

- за березень 2019 року прийнято до сплати (акцептовано) 25.03.2019 (акти № 45 на суму 216392,40 грн з ПДВ; №№ 46 ,47, 48, 49, 50, 51 на суму 168276,00 грн з ПДВ;№№ 52, 53, 54 на суму 102823,20 грн з ПДВ; №№ 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61 на суму 114111,60 грн з ПДВ; №№ 62 на суму 60612 грн з ПДВ; №№ 63,64,65 на суму 24992,40 грн з ПДВ).

Після двостороннього підписання кожного із зазначених актів приймання-передачі виконаних робіт відповідачем в порядку пп. 4.1.1 п. 4.1 договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск були виставлені на оплату позивачу рахунки-фактури по договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск на загальну суму 3275395,20 грн, зокрема: №№ 106, 111 від 26.12.2018; №№ 1-4 від 28.01.2019; №№ 5-10 від 28.02.2019 та №№ 12-17 від 25.03.2019.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно зі стст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів, тобто, з дій осіб, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України, договір підряду може укладатися, зокрема, на ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 Цивільного кодексу України).

Відповідно до чинного законодавства права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції оформлюються первинними документами відповідно до вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За своїм змістом рахунок не є первісним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції, а є лише документом, в якому зазначено суму належного за товар платежу.

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск сторони передбачили, що розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт проводиться замовником після підписання двостороннього акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом сплати грошових коштів на поточний рахунок підрядника впродовж 60 календарних днів з дати акцепту рахунка підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Зважаючи на викладене, апелянт безпідставно посилається на те, що надані позивачем до позовної заяви рахунки-фактури №№ 1-4 від 28.01.2019, №№ 5-10 від 28.02.2019 та №№ 12-17 від 25.03.2019 не містять акцепту відповідача ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь, оскільки суми, зазначені в цих рахунках-фактури були погоджені відповідачем в актах приймання виконаних підрядних робіт за січень-березень 2019 року, на підставі яких були виставлені вказані рахунки-фактури.

Відповідач частково оплатив виставлені позивачем рахунки-фактури по договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск на загальну суму 1249460,4 грн, зокрема: по платіжному дорученню № від 27.02.2019 на суму 947874,00 грн згідно з рах. № 106 від 26.12.2018 (т. 2 а.с. 149) та по платіжному дорученню № від 27.02.2019 на суму 301586,40 грн згідно з рах. № 111 від 26.12.2018 (т. 2 а.с. 150).

Таким чином, у відповідача залишилась заборгованість за виконані позивачем роботи по договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск у період з січня по березень 2019 року на суму 2025934,80 грн.

Позивач цінним листом від 26.04.2019 № 277 направив на адресу відповідача претензію з вимогою про сплату боргу за виконані роботи відповідно до договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск по рахункам-фактури №№ 1-4 від 28.01.2019; №№ 5-10 від 28.02.2019 та №№ 12-17 від 25.03.2019 на загальну суму 2025934,80 грн (том 2 а.с. 151-152), та разом з претензією направив копії вказаних рахунків-фактури та 2 примірника акту звірки станом на 15.04.2019 для підпису відповідачем, що підтверджується відповідними поштовою накладною та описом вкладення до цінного листа (т. 2 а.с. 153-154).

Відповідач претензію позивача залишив без задоволення, рахунки-фактури не оплатив, акт звірки не підписав, що стало підставою для звернення ПП Ергане до місцевого господарського суду з позовними вимогами про стягнення з ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь основного боргу за договором в сумі 2025934,80 грн, інфляційних втрат в сумі 29960,69 грн, 3% річних в сумі 8535,57 грн та пені в сумі 102426,85 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.08.2019 у справі № 905/866/19 позовні вимоги ПП Ергане задоволено частково з підстав неправильного визначення позивачем періодів прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами стст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки суми, зазначені в рахунках-фактури №№ 1-4 від 28.01.2019, №№ 5-10 від 28.02.2019 та №№ 12-17 від 25.03.2019 відповідачем були погоджені в актах приймання виконаних підрядних робіт за січень 2019 року 28.01.2019, за лютий 2019 року 28.02.2019 та за березень 2019 року 25.03.2019, зважаючи на умови пп. 4.1.1 п. 4.1 договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск, перебіг строку виникнення у відповідача зобов`язання по оплаті рахунків-фактури, виставлених на підставі цих актів, почався відповідно за січень 2019 року з 29.01.2019, за лютий 2019 року з 01.03.2019 та за березень 2019 року з 26.03.2019.

Таким чином, відповідач мав оплатити рахунки-фактури за січень 2019 року - до 29.03.2019 (протягом 60 календарних днів з дати акцепту 28.01.2019), за лютий 2019 року - до 29.04.2019 (протягом 60 календарних днів з дати акцепту 28.02.2019) та за березень 2019 року - до 24.05.2019 (протягом 60 календарних днів з дати акцепту 25.03.2019).

Станом на момент прийняття рішення від 28.08.2019 у справі № 905/866/19 докази оплати відповідачем виконаних робіт за січень-березень 2019 року за договором підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск по рахункам-фактури №№ 1-4 від 28.01.2019, №№ 5-10 від 28.02.2019 та №№ 12-17 від 25.03.2019 на загальну суму 2025934,80 грн відсутні в матеріалах справи. Тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу на загальну суму 2025934,80 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню на загальну суму 102426,85 грн, зокрема: за січень 2019 року на суму 60403,12 грн, нараховану за період з 26.02.2019 по 31.05.2019 та за лютий 2019 року на суму 42023,73 грн, нараховану за період з 30.03.2019 по 31.05.2019.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати на загальну суму 29960,69 грн, а саме: за січень 2019 року в сумі 17590,80 грн, нарахованих за період з 26.02.2019 по 31.05.2019 та за лютий 2019 року в сумі 12369,89 грн, нарахованих за період з 30.03.2019 року по 31.05.2019; та 3% річних на загальну суму 8535,57 грн, зокрема: за січень 2019 року - 5033,59 грн, нарахованих за період з 26.02.2019 по 31.05.2019; за лютий 2019 року - 3501,98 грн, нарахованих за період з 30.03.2019 по 31.05.2019.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Початок відліку (момент прострочення) періоду прострочення відповідної суми грошового зобов`язання, що становить базу нарахування (перший множник) у відповідності до ст. 253 Цивільного кодексу України є день, наступний після визначеної (кінцевої) дати платежу.

Кінець відліку періоду прострочення є день, що передує дню, в якому відбулося погашення/припинення відповідного грошового зобов`язання, оскільки з урахуванням п. 30.1 ст. 30 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою - тобто день погашення визначає термін припинення відповідного зобов`язання у розумінні ч. 2 ст. 251 Цивільного кодексу України. Тобто день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення.

Згідно з п. 16.2 договору підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск, у випадку порушення замовником строків оплати виконаних робіт за договором, він сплачує пеню в розмірі 0,5% від вартості виконаних, але не оплачених робіт за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних за весь час прострочення, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та 3% річних.

За приписами ст. 163 Господарського процесуального кодексу, ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Отже, при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення штрафних санкцій, індексу інфляції та процентів річних необхідно мати на увазі, що вони розраховуються за певний період прострочення зобов`язань станом на момент пред`явлення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання, а у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження - не пізніше, ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Як вже зазначалось вище, відповідач мав оплатити рахунки-фактури №№ 1-4 від 28.01.2019 до 29.03.2019, №№ 5-10 від 28.02.2019 - до 29.04.2019 та №№ 12-17 від 25.03.2019 - до 24.05.2019.

З позовною заявою до Господарського суду Донецької області позивач - ПП Ергане звернувся 07.05.2019.

За таких обставин, на момент звернення з позовом (07.05.2019) період прострочення зобов`язань з оплати виконаних робіт за договором підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск по рахункам-фактури №№ 1-4 від 28.01.2019 був з 30.03.2019 по 07.05.2019 та по рахункам-фактури №№ 5-10 від 28.02.2019 з 30.04.2019 по 07.05.2019.

По рахункам-фактури №№ 12-17 від 25.03.2019 станом на момент звернення з позовом строк оплати ще не сплинув, тому період прострочення з оплати по цим рахункам-фактурам відсутній.

На підставі зазначеного, здійснивши перерахунок пені, 3% річних та інфляційних витрат, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача пені в сумі 30118,46 грн, 3% річних в сумі 2540,28 грн та інфляційних нарахувань в сумі 6515,11 грн, нарахованих за період з 30.03.2019 по 07.05.2019 по простроченим зобов`язанням за січень 2019 року та за період з 30.04.2019 по 07.05.2019 по простроченим зобов`язанням за лютий 2019 року.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 90% судова колегія зазначає наступне. В обґрунтування зазначеного клопотання ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь посилається на те, що знаходиться в м. Маріуполі, в якому починаючи з 2014 року проводилась антитерористична операція (АТО) та даний час триває операція об`єднаних сил (ООС), що значно ускладнило ведення господарської діяльності товариством. Зокрема, у результаті порушення залізничного сполучення - основного джерела постачання сировини, ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь опинився перед загрозою зупинки. З метою забезпечення виробничого процесу, та стабілізацією обсягів виробництва ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь був змушений нести додаткові витрати на забезпечення доставки сировини та відправки вантажів іншими способами. У зв`язку з ускладненням логістики поставок через проведенням військових дій в регіоні, ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь був здійснений перехід на поставку сировини більш дорогим морським транспортом замість залізничного, у виробництві стало використовуватися більш дороге імпортне вугілля через неможливість забезпечення українським вугіллям, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій державою території. Крім того, збільшилися відстані маршруту перевезення залізничним транспортом, що спричинило значні додаткові витрати на оплату доставки сировини. Здійснення господарської діяльності на території АТО, ООС (знаходження в безпосередній близькості від лінії зіткнення) та заборгованість контрагентів перед ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь негативно впливають на можливість достатньої мірою забезпечити виробничий процес, викликає падіння обсягів виробництва та показників прибутку.

Можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, у випадку, коли розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, передбачена ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України. При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки суд має взяти до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; майнові та інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Тобто, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Крім того, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, визначені в ст. 3 Цивільного кодексу України, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися на засадах справедливості та розумності.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що вони не є імперативними, зменшення розміру неустойки є правом суду та може бути застосоване на розсуд суду, за наявності певних умов.

При цьому, суд має врахувати, що наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 № 7-рп/2013).

Станом на момент розгляду справи відсутні докази хоча б часткового погашення відповідачем заборгованості за договором підряду від 24.10.2018 № 2019/10ск.

Відповідачем - ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь не доведено, що причиною прострочення виконання грошового зобов`язання є обставини, які перебувають поза його волею, а стягнення пені на загальну суму 30118,46 грн є неспівмірним з наслідками порушення, не відповідає засадам розумності і справедливості, перетворюється у несправедливо непомірний тягар для відповідача та може спричинити повне зупинення господарської діяльності товариства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ПП Ергане також знаходиться та веде свою господарську діяльність в регіоні, пов`язаному з проведенням військових дій, проте, зазначені обставини не завадили йому, як підряднику, виконати роботи передбачені договором від 24.10.2018 № 2019/10ск, та, внаслідок порушення грошового зобов`язання замовником (ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь) по зазначеному договору, позивач не досяг очікуваних результатів від господарської діяльності.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про відсутність підстав для зменшення штрафних санкцій, пред`явлених до стягнення з відповідача.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 74 , ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази які підтверджують, що особа здійснювала всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За приписами чч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача та залишення без змін рішення Господарського суду Донецької області від 28.08.2019 у справі № 905/866/19.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Отже, в силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача, судові витрати понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.

Вирішуючи питання про задоволення клопотання позивача - ПП Ергане про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги відповідача в сумі 10000,00 грн, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В Східному апеляційному господарському суді інтереси позивача - ПП Ергане, зокрема щодо подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача та щодо участі в судових засіданнях від 22.10.2019 та від 07.11.2019) представляв адвокат Балашов Юрій Вячеславович на підставі довіреності від 22.04.2019 б/н, виданої адвокатському бюро «БАЛАШОВ та партнери» в особі керуючого адвоката Балашова Ю.В. (т. 1 а.с. 11) та договору про надання правової допомоги від 22.04.2019 № 2019/10ск/19, укладеного між ПП Ергане та адвокатським бюро «БАЛАШОВ та партнери» в особі керуючого адвоката Балашова Ю.В. (т. 2 а.с. 165-166).

Згідно з п. 5.2 договору про надання правової допомоги від 22.04.2019 № 2019/10ск/19, розмір гонорару, який клієнт сплачує за надану в межах цього договору правову допомогу, а саме: за представлення клієнта в Східному апеляційному господарському суді становить 10000,00 грн.

Відповідно до п. 5.4 зазначеного договору, оплата за договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку.

На підтвердження оплати витрат на професійну допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції позивач надав платіжне доручення від 30.09.2019 № 652 на суму 10000,00 грн, яке свідчить про сплату позивачем на рахунок адвокатського бюро «БАЛАШОВ та партнери» 10000,00 грн за супровід справи у Східному апеляційному господарському суді згідно з договором від 22.04.2019 № 2019/10ск/19 по рахунку № 49 від 30.09.20219 (т. 3 а.с. 102).

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення клопотання позивача - ПП Ергане про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку в сумі 10000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 123, 126, 129, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, стст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 28.08.2019 у справі № 905/866/19залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Лепорського , будинок 1, ) на користь Приватного підприємства Ергане (87505, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Граверна, будинок 1, ) витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку в сумі 10000,00 грн.

Повний текст постанови складено 12.11.2019.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна