ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2019 р. Справа №907/193/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Якімець Г.Г.

суддів Бонк Т.Б.

Матущак О.І.

без виклику сторін в порядку спрощеного провадження

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Імхотеп ВВС», б/н від 15 серпня 2019 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 11 червня 2019 року (підписане 29.07.2019 року, суддя Пригара Л.І.)

у справі №907/193/19

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, від імені якої діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Імхотеп ВВС», м. Ужгород

про стягнення 53 600,37 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Господарського суду Закарпатської області поступила позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, від імені якої діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імхотеп ВВС» про стягнення 53 600,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в супереч умовам договору № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.18 укладеного між ним та Акціонерним товариством «Українська залізниця» зобов`язання щодо виконання ремонтних робіт у визначений договором строк не виконав, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню в розмірі 16 968 грн. 27 коп. та штраф в розмірі 36 632 грн. 10 коп., що складає загальний розмір штрафних санкцій 53 600 грн. 37 коп.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 11 червня 2019 року у справі №907/193/19 (суддя Пригара Л.І.) позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імхотеп ВВС» - 53 600,37 грн. за договором № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.18 задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач згідно умов договору № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.2018 року зобов`язувався виконати роботи протягом вересня-жовтня 2018 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань у строки, передбачені договором, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача пені в розмірі 16 968 грн. 27 коп. та 36 632 грн. 10 коп. штрафу, оскільки наведені суми документально доведені та обґрунтовані.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Імхотеп ВВС» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 11 червня 2019 року у справі №907/193/19, позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, від імені якої діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» залишити без розгляду. Зокрема, апелянт зазначає, що позовна заява у даній справі підписана начальником підрозділу Ужгородської дирекції залізничних перевезень Пушкаш О.А. та його першим заступником Ісак В.Ю.. На підтвердження наявності повноважень на представництво інтересів позивача до позовної заяви додано дві нотаріально посвідчені довіреності.

Нотаріально посвідчена довіреність від 29.10.18 видана Регіональною філією юристконсульту юридичного сектору підрозділу ,,Ужгородська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця»- Шинковій Л.С..

Нотаріально посвідчена довіреність від 20.11.18 видана в порядку передоручення особам, які підписали позовну заяву, директором виконавчої регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ ,,Українська залізниця ОСОБА_1 В.С. і його першим заступником-головним інженером Заньків З.З.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що з Положення про регіональну філію ,,Українська залізниця АТ «Укрзалізниця» не вбачається наявність у виконавчого директора філії і його заступника права на представництво інтересів самої юридичної особи ПАТ «Українська залізниця» в судах і видання відповідної довіреності в порядку передоручення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 (в складі колегії: головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г., судді - Бонк Т.Б. та Матущак О.І.) відкрито апеляційне провадження у справі №907/193/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Імхотеп ВВС» на рішення Господарського суду Закарпатської області від 11 червня 2019 року. Дану апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, судова колегія Західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

29.08.2018 року між Публічним акціонерним товариством „Українська залізниця в особі виконуючого обов`язки начальника виробничого структурного підрозділу Ужгородська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця (Замовником, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Імхотеп ВВС (Підрядником, відповідачем у справі) було укладено договір № Л/ДН-5-18858/НЮ (надалі Договір).

Згідно п.1.1. договору замовник (позивач) доручає, а підрядник (відповідач) зобов`язується своїми силами та засобами виконати та здати замовнику роботи: Капітальний ремонт будівлі ДН-5 за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Тіхого, 8, а замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи і оплатити підряднику їх вартість у відповідності до умов договору.

Пунктом 1.2. договору сторони погодили, що зміст та обсяги робіт за договором визначаються зведеним кошторисом, складеним у відповідності до вимог Будівельні роботи ДСТУ Б.Д.2.2.-2012, монтаж ДСТУ Б.Д.2.3.-2012, пусконалагоджувальні роботи ДСТУ Б.Д.2.6.-2012, який є невід`ємною частиною договору (додаток № 2).

Розділом 3 договору сторони передбачили, що загальна сума договору визначається договірною ціною (Додаток № 1) та зведеним кошторисом (Додаток № 2), які є невід`ємною частиною договору і становить 2 679 589 грн. 20 коп. з ПДВ. Сума договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Пунктом 4.1. договору сторони визначили, що Підрядник виконує роботи згідно з календарним планом (Додаток № 3) відповідно до будівельних норм і правил.

Відповідно до п. 6.1. Договору, виконані роботи приймаються замовником з обов`язковим складанням відповідного акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), який підписується уповноваженими представниками замовника та підрядника.

Згідно розділу 8 Договору підрядник самостійно забезпечує роботи матеріально-технічними ресурсами (матеріалами, приладами, обладнаннями) та несе відповідальність за перевірку якості комплектності технологічного, електротехнічного, енергетичного та іншого обладнання та інших ресурсів. Підрядник зберігає право власності на матеріали власного постачання, які використовуються на місці проведення робіт, якщо підрядник не передав їх у власність замовнику за типовою формою № КБ-2в, № КБ-3.

Сторони визначили, що підрядник зобов`язаний виконати визначені договором роботи у встановлений термін у відповідності з вимогами кошторисної документації та нормативно-технічної документації, а замовник зобов`язаний прийняти роботу і оплатити її. (п.п. 10.1.1. та 10.3.1.Договору). У разі невиконання зобов`язань підрядником, замовник має право розірвати договір, повідомивши про це підрядника у десятиденний строк (п. 10.4.2. Договору).

У відповідності до п. 11.3. Договору за порушення строку виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості робіт за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Договір набирає чинності з моменту підписання двома сторонами та діє до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань (п. 16.1. Договору).

29.08.2018 року сторонами було підписано договірну ціну на будівництво Капітальний ремонт будівлі ДН-5 на суму 2 679 859 грн. 20 коп. та локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на суму 2 557 778 грн. 43 коп.

17.09.2018 року між сторонами спору підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року (форма КБ-2в) на суму 10 642 грн. 52 коп. без ПДВ (12 771 грн. 02 коп. з ПДВ).

У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у строки, передбачені умовами договору № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.2018 року, позивач звернувся до відповідача з листом від 21.11.2018 року про розірвання Договору № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.2018 року, а в подальшому з претензією від 25.02.2019 року про сплату пені та штрафу за несвоєчасне виконання умов договору. Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між сторонами по справі є правовідносинами підряду, згідно яких підрядник зобовязався на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони замовника, а замовник зобовязався прийняти та оплатити виконану роботу. (ч.1 ст.837 ЦК України)

Укладений між сторонами договір, в силу ст. ст. 173-175 Господарського кодексу України, є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач згідно умов договору № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.2018 року зобов`язувався виконати роботи протягом вересня-жовтня 2018 року. Однак, як вбачається із матеріалів справи відповідачем роботи, які визначені умовами договором та додатками до нього, виконано було частково.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов підставного висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України).

В силу п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 4 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 11.3. договору, за порушення строку виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості робіт за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

У зв`язку із простроченням відповідачем виконання робіт, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 16 968 грн. 27 коп. (вікна: сума згідно кошторису без ПДВ в розмірі 955 009 грн. 07 коп. матеріали в розмірі 919 517 грн. 26 коп. = сума робіт в розмірі 35 491 грн. 81 коп. без ПДВ виконані роботи 10 642 грн. 52 коп. без ПДВ = 24 849 грн. 29 коп. х 0,1% х 30 календарних днів = 745 грн. 48 коп. за жовтень 2018 року, та за листопад 2018 року 24 849 грн. 29 коп. х 0,1% х 30 календарних днів = 745 грн. 48 коп., грудень 2018 року 24 849 грн. 29 коп. х 0,1% х 1 = 24 грн. 85 коп.; фасад: згідно кошторису 1 602 769 грн. 36 коп. без ПДВ матеріали 1 104 302 грн. 87 коп. = сума робіт 498 466 грн. 49 коп. без ПДВ х 0,1% х 30 = 14 953 грн. 99 коп. за листопад 2018 року, 498 466 грн. 49 коп. х 0,1% х1 = 498 грн. 47 коп. за грудень 2018 року) та штраф за прострочення понад 30 днів в сумі 36 632 грн. 10 коп. (498 466 грн. 49 коп. + 24 849 грн. 29 коп. х 7% = 36 632 грн. 10 коп.)

Колегія суддів зазначає, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК Українита статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17).

При цьому, колегія суддів зазначає, що пунктом 11.3 договору підряду № Л/ДН-5-18858/НЮ від 29.08.19, яким на Підрядника покладається відповідальність у вигляді сплати на користь Замовника пені та штрафу за прострочення виконання ремонтних робіт, не оспорюються відповідачем, в зв`язку з чим в силу вимог статті 204 ЦК України презюмується правомірність вказаного правочину, а також доведеність та підставність стягнення на користь позивача 16 968,27 пені та 36 632,10 грн.штрафу.

У поданій апеляційній скарзі апелянт звертає увагу лише на те, що суд першої інстанції безпідставно не залишив позовну заяву без розгляду, оскільки така підписана не уповноваженими на це особами. Однак, колегія суддів не погоджується із такими доводами апелянта, з огляду на наступне:

Подана позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 03.04.19 №ДН-5-ДНЮ/74 підписана начальником підрозділу Ужгородської дирекції залізничних перевезень Пушкаш О.А. та першим заступником начальника підрозділу Ужгородської дирекції залізничних перевезень Ісак В.Ю. які діяли на підставі довіреності від 20.11.18, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А., зареєстрованої в реєстрі за №10258.

Вищенаведена довіреність від 20.11.18 видана в порядку передоручення виконавчим директором регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» Крот В.С. та головним інженером-першим заступником директора виконавчого регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» Заньків З.З. Вказані особи на підставі довіреності від 26.10.18, посвідченої Ісаєнко О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за №4518, уповноважені на право передоручення своїх повноважень, в т.ч. підписання позовної заяви від імені АТ «Укрзалізниця».

Беручи до уваги вищенаведене, особи які підписали позовну заяву у даній справі, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були наділені повноваженнями серед яких правом на підписання та подання позовної заяви від імені Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області від 11.06.2019 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Закарпатської області від 11.06.2019 у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 282-284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.06.2019 у справі № 907/193/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імхотеп ВВС», б/н від 15 серпня 2019 року без задоволення.

2.Матеріали справи № 907/193/19 повернути до господарського суду Закарпатської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Якімець Г.Г.

суддя Бонк Т.Б.

суддя Матущак О.І.