СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. Справа № 922/226/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А. ,

за участі секретаря судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

позивача - Ріпка В.О., наказ від 07.10.2019, довіреність від 07.10.2019 (директор);

відповідача - Таран В.В. (особисто) та адвокат Синєпольська О.В., угода № 350-с про надання юридичної допомоги від 08.02.2019, ордер серія ХВ №1356 від 18.10.2019, свідоцтво (дублікат) про право на надання адвокатських послуг № 1211 від 26.03.2014;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - ФОП Таран В.В. (вх. № 2853Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 22 травня 2019 року (повний текст складено 03.06.2019) у справі № 922/226/19

за позовом Приватного підприємства "Торгівельні ряди", смт Кегичівка Кегичівського району Харківської області,

до Фізичної особи - підприємця Таран Віталія Васильовича, смт Кегичівка Кегичівського району Харківської області,

про стягнення 92279,00 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року ПП "Торгівельні ряди" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ФОП Таран В.В. про стягнення 92279,00 грн за договором найму (оренди) торгівельного місця на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди" № 15 від 15.06.2015, зокрема: 41910,00 грн заборгованості з орендної плати; 7410,00 грн інфляційних втрат; 1784,00 грн - 3% річних від простроченої суми; 1805,00 грн пені та 39370,00 грн неустойки, нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України за час прострочення повернення об'єкту найму. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач з лютого 2016 року не проводить розрахунки з орендної плати та після закінчення строку дії договору оренди не повернув об'єкт найму за актом приймання-передачі.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.05.2019 у справі №922/226/19 (суддя Шатерніков М.І.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Таран Віталія Васильовича на користь Приватного підприємства "Торгівельні ряди" - неустойку в розмірі 39370,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Повний текст зазначеного рішення складено та підписано 03.06.2019.

На примусове виконання рішення від 22.05.2019 у справі № 922/226/19, яке набрало законної сили 25.06.2019, Господарським судом Харківської області видано наказ від 01.07.2019 (а.с. 224).

Відповідач - ФОП Таран В.В. 03.09.2018, тобто з порушенням встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення по справі № 922/226/19, засобами поштового зв'язку звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2019 у справі № 922/226/19 в частині стягнення з ФОП Таран В.В. на користь ПП "Торгівельні ряди" 39370,00 грн неустойки та 1921,00 грн витрат зі сплати судового збору, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Також апелянт - ФОП Таран В.В. разом з апеляційною скаргою подав заяву за вх. №8667 від 12.09.2019 про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач не мав реальної можливості повернути об'єкт оренди - земельну ділянку, оскільки вона не визначена в натурі, а умови договору є некоректними, невизначеними та такими що не можливо виконати. Зазначає також про те, що суд першої інстанції невірно задовольнив позовні вимоги в частині неустойки, оскільки посилання на розрахунок відсутні. Крім того, до вимог про стягнення неустойки (пені та штрафу) застосовується спеціальна позовна давність в один рік та, відповідно, на думку апелянта строк неповернення об'єкту оренди складає 2,5 років.

Позивач - ПП "Торгівельні ряди" 12.09.2019 за вх. № 8684 подав до Східного апеляційного господарського суду заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача в порядку ч. 2 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України. Посилається на те, що апеляційну скаргу подано з порушенням вимог ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач звернувся з апеляційною скаргою лише через 72 дні після дати набрання законної сили оскаржуваним рішенням. Зазначає про відсутність підстав для поновлення строку на подання апеляційної скарги, адже в заяві про поновлення строку на подання апеляційної скарги не зазначено жодних поважних причин пропущення строку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 у справі №922/226/19 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу, з наданням апелянту строку для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом подання заяви із зазначенням поважних підстав для поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги та доказів на підтвердження їх поважності.

01.10.2019 у зв'язку з відпусткою судді Пушая В.І. проведено повторний автоматичний розподіл справи № 922/226/19 та для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашової С.В., суддя Істоміна О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі №922/226/19 задоволено заяву відповідача про поновлення строку на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, встановлено позивачу строк до 21.10.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу, призначено справу на 29.10.2019 о 10:00 год., викликано в судове засідання учасників справи та зупинено дію оскаржуваного рішення.

На виконання зазначеної ухвали позивач ПП "Торгівельні ряди" 18.10.2019 за вх. №9881 надав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому не погоджується з доводами скаржника, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача - ФОП Таран В.В. до початку судового засідання 25.10.2019 за вх. № 10105 подав клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у зв'язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні 29.10.2019.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у справі №922/226/19 оголошено перерву в судовому засіданні до 14.11.2019 о 09:30 год.

Представник позивача - Приватного підприємства "Торгівельні ряди" у судовому засіданні 14.11.2019 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач ФОП Таран В.В. та його представник у судовому засіданні 14.11.2019 підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

15.06.2015 між Приватним підприємством "Торгівельні ряди" (позивач) та Фізичною особою - підприємцем Таран Віталієм Васильовичем (відповідач) було укладено Договір найму (оренди) торговельного місця №15 на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди", згідно п. 1.1. якого позивач, як наймодавець, передав, а відповідач, як наймач, прийняв у тимчасове платне користування торговельне місце у вигляді ділянки із твердим покриттям (далі - об'єкт найму), яке розташоване на ринку ПП "Торгівельні ряди" за адресою: 64003, вул. Миру, 30, смт Кегичівка Харківської області.

Загальна площа об'єкту найму становить 08 кв.м. ділянки з твердим покриттям (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 1.3. Договору, торгівельне місце було передано в тимчасове платне користування для торгівлі товарами на розсуд наймача з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Вступ відповідача у користування об'єктом найму наставав одночасно з підписанням сторонами Договору (п. 2.1. Договору).

Отже, умовами Договору не передбачено передачі об'єкту найму наймачу за актом приймання-передачі, а факт передачі в найм торговельного місця прив'язаний лише до підписання сторонами Договору.

При цьому згідно до пункту 2.4. Договору, об'єкт найму вважається поверненим наймодавцю з часу підписання сторонами акта приймання-передачі про фактичне повернення майна з оренди.

Розмір плати за користування об'єктом найму в межах строку дії Договору становив 635 грн. щомісячно (пункт 3.1.)

Сторони погодили в пункті 5.1.6. Договору, що при затримці повернення з вини наймача торговельного місця після припинення дії цього Договору наймач сплачує плату за користування об'єктом найму у подвійному розмірі.

Зазначений пункт договору кореспондується з частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Плата за користування об'єктом найму сплачується відповідачем помісячно в готівковій формі у якості передоплати до 20 числа щомісячно (пункт 3.4. Договору).

Відповідач за договором зобов'язався своєчасно, наперед до 20 числа щомісячно, і в повному обсязі сплачувати наймодавцю плату за користування об'єктом найму (п. 4.1.2.), мати всі необхідні документи для здійснення торгівлі у відповідності до правил торгівлі на ринках та вимог чинного законодавства (п. 4.1.3.), дотримуватися правил торгівлі та вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють торговельну діяльність на ринках, правил охорони праці, санітарно-гігієнічних та протипожежних норм та вимог на об'єкті найму (п. 4.1.6.), мати на об'єкті найму всі документи на право торгівлі на ринку та на товар, що реалізується, згідно з вимогами чинного законодавства України (п. 4.1.7. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань відповідач повинен нести відповідальність, передбачену чинним законодавством України, зокрема, за порушення строку перерахування коштів, встановлених в п. 4.1.2, наймач сплачує пеню в розмірі 10% від суми боргу за кожний день прострочення (п. 5.1.1. Договору).

Згідно п. 5.1.9. Договору, сплата штрафу, пені, встановлених цим договором та законодавством України, не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п. 6.1. Договору, цей договір діє з 15.06.2015 по 05.01.2016 (але не більше одного року).

За умовами п. 4.4.3. Договору, позивач має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до Договору або його дострокового розірвання у випадку несвоєчасної сплати плати за користування об'єктом найму або використання об'єкта найму на цілі, не обумовлені договором, недосягнення згоди про збільшення розміру плати за користування об'єктом найму, тощо.

Згідно п. 6.4. Договору, дія даного Договору припиняється внаслідок: закінчення строку його дії; загибелі об'єкта найму; продажу об'єкта найму; дострокового його розірвання на вимогу наймодавця або наймача; банкрутства та/або ліквідації наймача або наймодавця; несплати наймачем плати за користування об'єктом найму більше 3-х місяців; неузгодження з наймодавцем проведення капітального ремонту, реконструкції, переобладнання; інших підстав, передбачених законодавством.

У пункті 6.6. Договору сторони визначили, що у випадку відсутності заперечень наймодавця та наймача про припинення дії Договору протягом одного місяця до його закінчення він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені Договором, про що укладається додаткова угода у письмовому вигляді.

На торговельному місці розташована мала архітектурна форма - металева споруда гараж, що сторонами при розгляді справи не заперечувалось.

07.02.2016 позивач, на підставі пункту 4.4.3. Договору, у зв'язку із зростанням роздрібних цін та розміру орендної плати за землю, надав відповідачу для підписання додаткову угоду до Договору щодо збільшення розміру плати за користування об'єктом (т. 1 а.с. 58).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем додаткова угода не підписана, що свідчить про недосягнення сторонами згоди щодо збільшення розміру плати за користування об'єктом найму.

23.02.2016 р., позивач направив відповідачу претензію, згідно з якою виступив з ініціативою розірвання Договору на підставі пунктів 4.2.2., з урахування пункту 4.4.3. та пункту 6.4. (дострокового розірвання на вимогу Наймодавця або Наймача) Договору та повідомив про припинення Договору. При цьому позивач заперечував проти будь-якого користування відповідачем об'єктом найму, виступав проти продовження у будь-який спосіб строку дії цього Договору на майбутнє та вимагав на підставі пункту 4.1.10. Договору повернути об'єкт найму згідно з Актом приймання-передачі та попереджав, що при затримці повернення з вини Наймача торговельного місця після припинення дії цього Договору Наймач сплачує плату за користування об'єктом найму у подвійному розмірі до дня фактичної передачі об'єкта найму за актом приймання-передачі передачі. Відповідач відмовився від одержання вищезазначеної поштової кореспонденції (т. 1 а.с. 62).

02.07.2016 р., позивач направив відповідачу претензію, згідно з якою пропонував сплатити у строк до 18.07.2016 заборгованість за період з 20.02.2016 по 02.07.2016 у розмірі 4 750 грн. (т. 1 а.с. 64).

19.02.2017 р. позивач направив відповідачу заяви про припинення договору найму (оренди) торговельного місця та вимогу повернути місце із оренди, в якій вимагає прибрати із торговельного місця встановлену на ньому малу архітектурну форму та після цього скласти і підписати із ПП «Торгівельні ряди» акт приймання-передачі про фактичне повернення майна (т. 1 а.с. 66-69).

В матеріалах справи міститься довідка Ощадбанку від 21.11.2016 вих. № 43-683/16, з якої вбачається, що на рахунок позивача не поступало безготівкових коштів від відповідача (т. 1 а.с. 50).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.05.2019 у справі №922/226/19 позовні вимоги задоволені частково, з тих підстав, що нарахування позивачем 2 540 грн заборгованості з орендної плати з 20.02.2016 по 15.06.2016 є безпідставним, у зв'язку з нечинністю договору в цей період, а також внесенням орендної плати відповідачем до 20.02.2016. Враховуючи, що суму основного боргу було заявлено безпідставно, суд відмовив в задоволенні пені, 3% річних та суму інфляційних нарахувань. Крім того, нарахування суми подвійної плати за користування об'єктом оренди в розмірі 39 370 грн. на підставі п. 5.6.1. договору є безпідставним, оскільки дослідивши умови пункту 5.6.1 договору, суд встановив, що це ті ж самі умови що передбачені ст. 785 ЦК України, якою передбачена сплата неустойки. Нарахування неустойки в розмірі 39 370 грн на підставі ст. 785 ЦК України за період користування торгівельним місцем за період з 20.06.2016 по 21.01.2019 (протягом 31 місяця) суд задовольнив в повному обсязі, оскільки відповідач орендоване майно позивачу не повернув.

Відповідач просить рішення по справі в частині стягнення неустойки скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (частина 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов'язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позов в частині стягнення неустойки суд першої інстанції зазначив про припинення дії договору 05.01.2016.

Зазначений договір у встановленому законом порядку недійсним не визнано, а відтак умова щодо повернення торгового місця є чинною. Проте, торгове місце за актом після закінчення строку дії договору повернуто не було.

Апелянт зазначає про те, що об'єкт найму - це земельна ділянка площею 8 кв.м. з твердим покриттям, що розташована на ринку смт. Кегичівка, пр. Миру, 30, яка ніяким чином не обмежена та не має ані номеру, ані межі, відтак ФОП Таран В.В. не мав технічної можливості передати по акту земельну ділянку, оскільки вона не визначена в натурі.

В судовому засіданні 14.11.2019 відповідач Таран В.В. дав пояснення, що орендоване торгове місце не звільнено, не передано за актом приймання-передачі позивачу та на ньому розташований гараж.

Відповідно п. 1.1. якого позивач, як наймодавець, передав, а відповідач, як наймач, прийняв у тимчасове платне користування торговельне місце у вигляді ділянки із твердим покриттям (далі - об'єкт найму), яке розташоване на ринку ПП "Торгівельні ряди" за адресою: 64003, вул. Миру, 30, смт Кегичівка. Загальна площа об'єкта найму становить 08 кв.м. ділянки з твердим покриттям (п. 1.2).

Торгівельне місце передається у тимчасове платне користування для торгівлі товарами на розсуд наймача з дотриманням вимог чинного законодавства України (п.1.3).

Відповідно Правил торгівлі на ринках смт Кегичівка, затверджених рішенням Кегичівської селищної ради ХХ сесії скликання від 09.12.2011 №388, торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (к тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що об'єктом найму є саме ділянка з твердим покриттям, а не земельна ділянка, відтак посилання відповідача ФОП Таран В.В. на те, що правовідосини, які виникли між сторонами є земельними, суд вважає необґрунтованим, оскільки торгівельне місце на ринку, що надається для розміщення необхідного для здійснення підприємницької діяльності тимчасового спорудження (павільйону) не є земельною ділянкою у розумінні Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", тому що між власником землі (землекористувачем) та користувачем торговельного місця на ринку не виникають правовідносини з землекористування, оскільки ринки надають послуги з передачі в користування саме торговельних місць на своїй території (замощення, площадки, покриття, тощо), відтак, зайняття відповідачем торговельного місця на ринку не є тотожним з зайняттям земельної ділянки.

Згідно статті 764Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Позивач (орендодавець) у строк, встановлений статтею 764 Цивільного кодексу України, заперечив проти дій відповідача щодо користування спірними об'єктами оренди та вимагав їх повернення.

Згідно п. 4.1.10. Договору, наймач зобов'язався повернути наймодавцю об'єкт найму згідно з актом приймання-передачі в стані, не гіршому від його стану на момент передачі в найм з урахуванням зносу у встановлених розмірах.

Матеріали справи не містять доказів, відповідно до яких строк дії Договору було продовжено сторонами (в межах однорічного терміну) після кінцевої дати його дії - 05.01.2016 шляхом укладення відповідної додаткової угоди, а відтак договір найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди" № 15 від 15.06.2015 припинив свою дію 05.01.2016.

Як зазначалося вище, стаття 785 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. (ч.2 ст. 785 ЦК України).

З огляду на наведене, суд першої прийшов до обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 39 370 грн. за період з 20.06.2016 по 21.01.2019.

Щодо посилань апелянта на не застосування судом першої інстанції спеціальних строків позовної давності, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з частиною 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Отже, стаття 785 ЦК України передбачає особливий вид майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який не виконує обов'язку з повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

При цьому за правовою позицією Верховного Суду України, зокрема у постанові від 20.03.2012 у справі № 40/117, до вказаної неустойки не підлягає застосуванню встановлений положеннями статті 258 ЦК України спеціальний річний строк позовної давності, враховуючи її самостійний, відмінний від передбаченої у статті 549 ЦК України, статус майнової відповідальності наймача у правовідносинах оренди.

Зазначений особливий статус вказаної неустойки обумовлений тим, що зобов'язання наймача з повернення орендованого майна виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець у цьому випадку позбавлений можливості застосувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання свого зобов'язання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі, передбаченому статтею 785 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 11 05.2018 р. по справі № 915/1030/16.

Відтак, посилання відповідача, що судом першої інстанції не було застосовано однорічний строк позовної давності до вимоги про стягнення неустойки є безпідставним.

З огляду на наведене, твердження заявника апеляційної скарги щодо не правильного застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Відповідно до приписів ст. 275 ГПК України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст.276 ГПК України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Таран Віталія Васильовича на рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2019 по справі №922/226/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2019 по справі №922/226/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 19.11.2019р.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна