ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2986/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Недоруба Артема Григоровича, м. Первомайський
про стягнення коштів 71216,54 грн.
за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: Недоруб А.Г., (особисто) паспорт №001333827 від 20.12.2017.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Підприємство з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Недоруба Артема Григоровича про стягнення 69 4554,54 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та збитків у розмірі 1762,00 грн пов`язаних з оплатою судового збору у справі №635/9321/18. Також позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що відповідно до постанови Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2018р. у справі №635/2087/18, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП, яка відбулась 19.03.2018 року, в результаті чого було пошкоджено автомобіль Nissan X-Trail, державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу. На час скоєння ДТП ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ФОП Недорубом Артемом Григорийовичем , який у відповідності до ст.1172 ЦК України має відшкодувати залишок матеріального збитку на суму 69 454,54 грн. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача збитки у вигляді судового збору в сумі 1762,00 грн., які були ним понесені по справі №635/9321/18.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.09.2019 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання у справі на 23.10.2019 об 11:00.

Протокольною ухвалою від 23.10.2019 було відкладене судове засідання на 06.11.2019 о 12:50.

Представник позивача у судове засідання 06.11.2019 не з`явився, у поданому ним до суду клопотанні (вх.№25857 від 28.10.2019) зазначив про можливість розгляду справи без його участі.

Відповідач у судовому засіданні 06.11.2019 проти позову заперечував повністю, поряд із тим обґрунтованого відзиву на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

19 березня 2018 року об 11 годині 15 хвилин на автодорозі по вул.Дніпровській, 148, м.Мерефа Харківського району Харківської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 8170», номерний знак « НОМЕР_2 » допустив зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail», номерний знак « НОМЕР_1 », який рухався попереду та, в свою чергу, за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Trafic», номерний знак « НОМЕР_3 ». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» є власником автомобілю «Nissan X-Trail», номерний знак « НОМЕР_1 », відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , якому завдано майнової шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2018 у справі №635/2087/18 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , станом на дату ДТП (19.03.2018) працював водієм у фізичної особи-підприємця Недоруб Артема Григоровича , що підтверджується копією наказу (розпорядження) №3 від 28.11.2017 про прийняття на роботу ОСОБА_1 , копією трудової книжки серії НОМЕР_5 та Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №635/9321/18.

Так, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №635/9321/18 за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків позивачу було відмовлено у позові, у зв`язку із тим, що шкоду позивачу було заподіяно під час виконання трудових обов`язків ОСОБА_1 , який на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди працював у ФОП Недоруба Артема Григороивча , а отже згідно вимог ст.1172 ЦК України підстави для стягнення з ОСОБА_1 коштів на відшкодування завданої шкоди відсутні, такий обов`язок відшкодування завданої шкоди, що заподіяна працівником під час виконання ним трудових обов`язків, покладається на роботодавця.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №635/9321/18 закрито провадження у цивільній справі за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» до ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця Недоруба Артема Григоровича про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в частині позовних вимог до Фізичної особи-підприємця Недоруба Артема Григоровича у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Таким чином, факти, встановлені в постанові Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2018 у справі №635/2087/18 та в Рішенні Харківського районного суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №635/9321/18 не доказуються при розгляді даної справи.

Станом на дату ДТП, 19.03.2018, цивільна-правова відповідальність власника автомобілю «Mercedes-Benz 8170», номерний знак « НОМЕР_2 », була застрахована в ПРАТ «СК «ПРОВІДНА», що підтверджується полісом обов`язкового страхування №АМ 117946. Полісом обов`язкового страхування №АМ 117946 передбачена франшиза 1000,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100 000,00 грн, що підтверджується листом ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» №17-05/8675 від 02.08.2018.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі ст.6 цього Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31,35, 36 Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до звіту №39-D/41/5 від 23.05.2018 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Nissan X-Trail», номерний знак « НОМЕР_1 » становить 284692,64 грн.

15.08.2018 ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» за платіжним дорученням №0037401 було перераховано Позивачу страхове відшкодування в сумі 99 000,00 грн. за пошкодження транспортного засобу «Nissan X-Trail», номерний знак « НОМЕР_1 ».

26.07.2018 за платіжним дорученням №23999 позивачем за ремонт транспортного засобу «Nissan X-Trail», номерний знак « НОМЕР_1 » було перераховано СТО ФОП Пугачову П.Л. 168454,54 грн., згідно рахунку на оплату №ПП-00000128 від 06.07.2018.

Позивач у позовній заяві вказує, що невідшкодований залишок матеріального збитку завданому 19.03.2018 під час ДТП транспортному засобу «Nissan X-Trail», номерний знак « НОМЕР_1 » складає 69454,54 грн. (168 454,54 грн. вартість ремонту - 99 000,00 грн. страхове відшкодування) та підлягає відшкодуванню відповідно до ст.1172 ЦК України.

Відповідно до ч.1-2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч.1 ст.1172 ЦК України), така шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) транспортним засобом (частина друга ст. 1187 ЦК України).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ч.1 ст.1194 ЦК України).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 69 454,54 грн. правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача збитки у вигляді сплаченого ним до суду судового збору у розмірі 1762,00 грн. по справі №635/9321/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

При цьому, встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Як у випадках порушення зобов`язання за договором, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника.

В даному випадку сплачений позивачем по справі №635/9321/18 судовий збір у розмірі 1762,00 грн. не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України, оскільки вказані кошти були сплачені Підприємством з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» до Харківського районного суду Харківської області внаслідок невірного визначення позивачем юрисдикції суду з розгляду спірних правовідносин, а не внаслідок протиправної поведінки відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача 1762,00грн. понесених позивачем збитків, пов`язаних з оплатою судового збору у справі №635/9321/18.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір у розмірі 1873,47 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а сума судового збору у розмірі 47,53 грн. покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 509, 1166, 1172, 1187 ЦК України, ст. 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Недоруба Артема Григоровича (реєстраційний номер облікової платки платника податків НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» (01601, м.Київ, вул. Госпітальна, 4, ідентифікаційний код 25264533) 69 454 грн. 54 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 1873 грн.47 коп. витрат по сплаті судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення збитків у розмірі 1762 грн. 00 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Повне рішення складено "11" листопада 2019 р.

Суддя С.Ч. Жельне