ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у задоволенні подання

18.11.2019м. ДніпроСправа № 904/449/19

За поданням державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України

у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Калашнікова Андрія Анатолійовича , м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Фесенко Ксенії Григорівни, м. Дніпро

про стягнення коштів у сумі 675 040,50 грн.

Суддя Бондарєв Е.М.

за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

Представники:

Від Соборного ВДВС Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Калашніков Андрій Анатолійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Фесенко Ксенії Григорівни про стягнення коштів у сумі 675 040,50 грн. за договором поставки № К-01/14 від 04.01.2014.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2019 позов задоволено у повному обсязі.

На виконання зазначеного рішення 18.04.2019 видано наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фесенко Ксенії Григорівни на користь Фізичної особи-підприємця Калашнікова Андрія Анатолійовича заборгованість у розмірі 675 040,50 грн., витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 10 125,61 грн.

До суду 13.11.2019 від державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшло подання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Подання обґрунтовано тим, що згідно з отриманого повідомлення на запит про перетин боржником державного кордону України, боржник має закордонний паспорт НОМЕР_1 . Також згідно повідомлення, боржник ФОП Фесенко Ксенія Григорівна перетинає державний кордон України. Державним виконавцем вчинялись дії та вживались заходи для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду, однак у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках боржника в банківських установах та рухомого/нерухомого майна, державний виконавець позбавлений можливості виконати наказ суду. Також, незважаючи на те, що боржника було належним чином повідомлено про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано з`явитись до державного виконавця, Фесенко К.Г. жодного разу не з`явилася до державного виконавця, не надала декларацію про доходи та майно, не вчинила жодних дій на добровільне погашення присудженої до стягнення суми, що у свою чергу свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до приписів ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Ухвалою суду від 13.11.2019 прийнято подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України до розгляду в засіданні на 14.11.2019 о 15:00 год.

Розпорядженням №1840 від 14.11.2019 керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області у зв`язку з перебуванням судді Назаренко Н.Г. у відрядженні та відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи по вх.№52151/19 справи №904/449/19.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява розподілена судді Бондарєву Е.М.

З урахуванням того, що ч. 2 ст. 377 Господарського процесуального кодексу України передбачено негайний розгляд подання, та необхідність повідомлення державного виконавця про дату розгляду подання, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, з огляду на положення Конвенції, подання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України має бути розглянуте не пізніше наступного дня після його надходження до суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2019 прийнято подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України до розгляду в засіданні на 18.11.2019 о 10:30 год.

Про дату, час і місце судового засідання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Петренко Д.О. повідомлено шляхом надсилання ухвали суду на електронну пошту Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - , яка вказана державним виконавцем в поданні, з відомостями щодо отримання електронного листа з ухвалою.

За заявою Фізичної особи-підприємця Калашнікова Андрія Анатолійовича державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Петренко Д.О. керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" 21.06.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59388558, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 59388558 надіслано боржнику рекомендованим листом 679, який повернуто поштою на адресу Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" 21.06.2019 винесено постанову про арешт майна боржника. Копії постанови про арешт майна боржника надіслано для виконання в органи та установи, що посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, сторонам виконавчого провадження.

На виконання вимог постанови про арешт майна боржника державним виконавцем внесено відповідний запис про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником об`єктів нерухомого майна не зареєстровано.

Також 03.07.2019 державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження та до банківських установ, інших фінансових установ.

В ході провадження виконавчих дій, державним виконавцем були направлені запити до державних реєстраційних органів. Відповідно до повідомлення встановлено, що за боржником не зареєстровано право власності на транспортні засоби. Також згідно отриманих повідомлень, за боржником не виявлено зареєстрованим право власності на будь-яке майно, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до отриманих повідомлень банківських установ, боржник не є клієнтом банку, кошти на рахунку клієнта банку відсутні або недостатні для виконання постанови.

Згідно отриманого повідомлення на запит про перетин боржником державного кордону України, боржник має закордонний паспорт НОМЕР_1 . Також згідно повідомлення, боржник ФОП Фесенко Ксенія Григорівна перетинає державний кордон України.

Державний виконавець зазначає, що незважаючи на те, що боржника було належним чином повідомлено про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано з`явитись до державного виконавця, Фесенко К.Г. жодного разу не з`явилася до державного виконавця, не надала декларацію про доходи та майно, не вчинила жодних дій на добровільне погашення присудженої до стягнення суми, що у свою чергу свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

За приписами частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Як було роз`яснено у листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

При цьому, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відтак, суд зазначає, що право приватногоо виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, вищенаведені виконавчі дії з примусового виконання рішення суду не є абсолютним правом виконавця, а є його обов`язком, оскільки в силу приписів ч.1 ст.18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати усіх можливих заходів, передбачені Законом з примусового виконання рішень.

Відповідно до вказаного листа Верховного Суду України, однією з підстав для відмови у задоволенні подання є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За змістом ч. 2 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Крім того, суд враховує, що свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб (ч. 3).

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Тобто, наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Судом встановлено, що у матеріалах подання відсутні докази того, що боржник вчиняє свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Отже, суд зазначає, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, в розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Проте, всупереч наведеному, державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів вчинення боржником свідомих діянь, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення по цій справі.

Отже, виходячи з вищевикладеного, у даному випадку задоволення подання з підстав, викладених державним виконавцем, може призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Петренко Д.О. про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Петренко Д.О. про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання - 18.11.2019 та може бути оскаржена на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.М. Бондарєв