ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" листопада 2019 р. Справа № 924/739/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю,В., при секретарі судового засідання Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, м. Хмельницький

до державного підприємства "Ізяславське лісове господарство", м. Ізяслав Хмельницької області

про стягнення грошей

за участю представників сторін: не з`явились

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 48 560 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в ході проведення працівниками Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області в період з 01.06.2017 року по 14.06.2017 року планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено факт порушення відповідачем вимог ст. 9-1 Закону „Про природно-заповідний фонд України та п. 27 Санітарних правил в лісах України в ході проведення суцільної санітарної рубки в кв. 6 вид 5.1 пл. 4, 7 га на території Михельського лісництва. Даний факт підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відновлення лісів № 317/03 від 14.06.17. Відповідно до п. 52 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27.07.95 № 555 проведено розрахунок розміру шкоди, який дорівнює 48 560 грн. Листом від 07.11.17 № 4727/06 відповідачу пропонувалось в добровільному порядку відшкодувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу. Проте, даний лист залишено без виконання.

В запереченнях на доводи відповідача позивач зазначає, що з викладеної відповідачем правової позиції необхідно розуміти, що відповідач використовує лісові ресурси в частині проведення суцільної санітарної рубки, а тому слід застосовувати виключно норми Лісового кодексу України без урахування приписів визначених в Законі „Про природно-заповідний фонд. Однак, позивач не погоджується з таким твердженням, оскільки відносини в сфері спецвикористання природних ресурсів регулюються, кім того Положенням про порядок установлення лімітів використання природних ресурсів загальнодержавного значення, затвердженого постановою КМУ від 10.08.91 № 459.

Під час проведення заходів відповідачем на території НПП „Мале Полісся здійснювалось спеціальне використання не лісових, а природних ресурсів. Поняття „спеціальне використання природних ресурсів є ширшим, ніж поняття „спеціальне використання лісових ресурсів, визначених у Лісовому кодексі України, а тому на рубки, пов`язані з веденням лісового господарства, до яких відносяться рубки та санітарні рубки в межах територій заповідного фонду поширюються саме вимоги Закону „Про природно-заповідний фонд України, як спеціального.

Щодо підтвердження протиправності дії відповідача на території НПП „Мале Полісся, то додатковим доказом останнього є матеріали щодо проектування включення до НПП „Мале Полісся лісових ділянок ДП „Ізяславське Лісове господарство.

Стосовно таксової вартості незаконно зрубленої деревини, вказано, що за основу брались дані, визначені у лісорубному квитку з колонки „Нормативна вартість. Щодо строків проведення заходів, то вони здійснювалися у період видачі лісорубного квитка і до дати закінчення, визначеної на звороті лісорубного квитка в графі „Строк закінчення заготівлі.

Представник позивача до суду не з`явився. Належність повідомлення позивача про час, дату і місце судового засідання підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому відповідної ухвали суду (з підписом про отримання).

Представник відповідача до суду не з`явився. Належність повідомлення відповідача про час, дату і місце судового засідання підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому відповідної ухвали суду (з підписом про отримання). Відповідач у наданих заявах по суті справи просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне.

1. Посилання позивача на п. 52 Санітарних правил в позові та розрахунку є неправомірне, оскільки таке стягнення є одним із видів відповідальності за порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання і є штрафною санкцією. Проте, така санкція не передбачена жодним Законом України, а прийнята нормативним актом КМУ.

2. На момент здійснення перевірки Держекоінспекцією, будь-яка уніфікована форма акту перевірки (чого вимагає закон) була відсутня. В попередні роки, під час здійснення перевірки застосовувались уніфіковані форми актів, затверджені наказом Мінекології та природніх ресурсів № 483. Проте, з 21.05.17 даний наказ скасовано. Станом на час проведення перевірки за спірними правовідносинами нова уніфікована фора не затверджена.

Крім того, складений держінспекцією акт, що поданий на підтвердження позовних вимог не відповідає вимога щодо оформлення документів ДСТУ 4163 2003, оскільки у ньому відсутня дата та реєстраційний індекс.

Таким чином, даний документ не є достатнім доказом вчинення дій відповідачем, що призвели до заподіяння шкоди, а відтак, немає всіх елементів складу правопорушення, що виключає наявність шкоди.

3. Відповідач є постійним лісокористувачем та здійснює свою діяльність відповідно до вимог законодавства. При проведенні рубок у 2015-2016 роках вимог закону відповідач не порушив. Відповідач дотримувався всіх необхідних процедур для здійснення санітарних рубок. Деревина, заготовлена від рубок формування і оздоровлення лісів не є використанням лісових ресурсів, і встановлення лімітів на заготівлю такої деревини законодавством не передбачено.

4. Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області є неналежним позивачем у даній справі, оскільки жодним законом не передбачено право останньої звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу. Крім того, згідно чинного законодавства, доказування наявності шкоди належить особі, якій завдано шкоду. Позивачу ж жодної шкоди не завдано.

5. Не може прийматись судом і поданий позивачем розрахунок розміру шкоди, оскільки він також не відповідає вимога ДСТУ 4163-2003. Так, він не містить назви організації, що склала документ, коду організації, назви самого документу і його індексу. Крім того, до розрахунку розміру шкоди необхідно було застосовувати Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природо заповідний фонд внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев, затверджені постановою КМУ від 24.07.13 № 541. Також, в розрахунку вказано, що основою його є акт. Проте, як вказано вище, до цього акту є обґрунтовані сумніви щодо законності його складання.

6. Позивач подав до суду дев`ять позовів з аналогічними предметами та підставами, що є умовою залишення позову без розгляду.

7. Відповідач заявив клопотання про застосування до спірних правовідносин позовної давності. При цьому, вказав, що про факти порушення законодавства позивач міг дізнатися під час попередніх перевірок. Тому строк позовної давності за такими порушеннями має відраховуватись саме з моменту, коли позивач міг дізнатися про їх наявність (перевірки в квітня 2016 та жовтня 2015 р.).

В додаткових поясненнях відповідач вказує, що станом на момент проведення перевірки та виявлення порушень, передача земель НПП „Мале Полісся не проводилась, межі природно-заповідного фонду не встановлювались (лист НПП „Мале Полісся). Отже, висновок позивача про порушення відповідачем законодавства внаслідок спеціального використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду базується на припущеннях та не підтверджене документально.

Також, позивач не надав жодного належного доказу, з якого можливо встановити часовий інтервал проведення суцільної санітарної рубки кварталу 6, виділу 5.1, площею 4, 7 га на території Михельського лісництва відповідачем.

З метою усунення порушень та недоліків за наслідком перевірки, позивач прийняв припис № 317/03. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.02.18 у справі № 822/3345/17 частково задоволено позов ДП „Ізаславський лісгосп до Держекінспекції у Хмельницькій області та вищевказаний припис визнано протиправним та скасовано. При цьому, суд вказав, що підприємство в період проведення рубок було законним користувачем відповідних ділянок лісу. Рубки проведені на підставі належним чином отриманих документів, з отриманням всіх передбачених дозволів. Наголошено, що позивач (ДП „Ізяславський лісгосп) не порушив вимог закону „Про природно-заповідний фонд України і Санітарних правил в лісах України.

Матеріалами справи встановлено.

27.04.16 під № 556 Хмельницьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства видано дозвіл на проведення суцільних санітарних рубок ДП „Ізаславське лісове господарство на площі 25, 8 га в 2016 році, в тому числі на Михельському лісництві, кв 6 вид 5.1 пл. 4, 7 га.

29.04.16 складено лісорубний квиток № 32 серійний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 № 453254 щодо того, що відповідачу у лісництві Михельське дозволяються рубка, в тому числі в кв. 6 нв 5.1, пл. 4, 7. Строк закінчення заготівлі 31.12.16.

Згідно акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів № 317/03 працівниками Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області проведено перевірку ДП „Ізяславське лісове господарство на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відновлення лісів. Згідно даного акту: перевірка здійснена на підставі наказу № 423 від 01.06.17 та направлення на перевірку від 01.06.17 № 332/03; початок перевірки 01.06.17, завершення 14.06.17; дані щодо останніх перевірок з 10.04.16 по 19.04.16 (акт перевірки від 19.04.16) і з 17.10.16 по 17.10.16 (акт перевірки від 17.10.16).

Як зазначено у вищеназваному акті (останній абзац стр. 2 з переходом на стр. 3 акту) відповідно до Указу Президента України від 02.08.12 № 420/2013 на території Ізяславського та Славутського районів Хмельницької області створено національний природниц парк „Мале Полісся на площі 8762, 7 га, в тому числі із вилученням у ДП „Ізаславський лісгосп 2764 га та без вилучення 2491, 7 га. Відповідно до довідки ДП „Ізяславський лісгосп від 06.06.17 № 671 станом на 01.06.17 передача земель наданих національному природному парку (НПП) „Мале Полісся не проводилось. На момент перевірки змін до матеріалів базового лісовпорядкування ДП „Ізяславський лісгосп на землях, що надані національному природному парку не внесено. Протягом 2015 2016 років на землях, що включені до складу НПП „Мале Полісся ДП „Ізяславський лісгосп проводились лісогосподарські заходи без врахування вимог Закону „Про природно-заповідний фонд України.

З вищевказаного акту видно, що під час перевірки працівниками Держекоінспекції виявлено ряд порушень вимог законодавства, в тому числі на території Михельського лісництва, квартал 6 вид 5.1 площа 4, 7 га - ст. 9-1 Закону України „Про природно-заповідний фонд України, п. 27 Санітарних правил в лісах України.

Акт підписаний працівниками екологічної інспекції, головним лісничим та директором ДП „Ізяславське лісове господарство. Також, він містить зауваження директора ДП „Ізяславське лісове господарство відносно ст. 9-1 Закону „Про природно - заповідний фонд України.

Крім того, у справі наявний розрахунок розміру стягнення за порушення проведення суцільно санітарної рубки в кв. 6 вид 5.1. пл. 4, 7 га Михельське лісництво ДП „Ізаславське лісове господарство з порушенням п. 27 Санітарних правил в лісах України (розрахунок). У розрахунку вказано, що його основа акт № 317/03 від 14.06.17 (дата закінчення перевірки, зазначена у акті). Згідно цього розрахунку загальна сума збитків 48 560 грн. Розрахунок виконав головний спеціаліст відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду рослинного і тваринного світу.

16.06.17 Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області винесено припис № 317/03 на ім`я відповідача про усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки ДП „Ізяславський лісгосп, проведеної в період з 01.06.17 по 14.06.17.

Листом від 21.06.17 № 64 НПП „Мале Полісся надало інформацію щодо того, що на час надання цієї інформації проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та проект землеустрою з організації і встановлення меж території НПП „Мале Полісся не розроблені. Речові права на земельні ділянки не оформлені. Лісовпорядкування і зонування території парку не проведено.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.17 у справі № 675/1203/17 за матеріалами, які надійшли від державної екологічної інспекції в Хмельницькій області про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 директора ДП „Ізяславське лісове господарство провадження у справі про адмінправопорушення закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення.

Згідно листа позивача від 07.11.17 № 4727/06, адресованого відповідачу, позивач вказав, що зобов`язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в добровільному порядку підлягає виконанню у 10-и денний термін шляхом перерахування коштів у сумі 48 560 грн.

Листом № 36 від 19.01.18 ГУ ДСУ НС у Хмельницькій області повідомило, що 02.09.15 була пожежа в лісових масивах ДП „Ізяславський лісгосп, а саме в Плужнянському (квартали: 89, 90, 101, 102, 103, 104, 109, 110, 111, 115, 116, 117) та Михельському (квартали № 6 і 7) лісництвах.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.01.18 № 111259944, за параметрами запиту права власності, інші речові права, іпотека, обтяження за НПП „Мале Полісся жодних відомостей немає.

Листом від 25.01.18 № 32-22-0.25-55/101-18 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області відділ в Ізяславському районі повідомив, що в архіві Держгеокадастру проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Ізяславського району НПП „Мале Полісся відсутній, а також повідомлено що реєстрація земельних ділянок в НКС не проводилась.

13.02.18 Хмельницьким окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 822/3345/17 за позовом ДП „Ізяславське лісове господарство до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про визнання протиправними дій, наказів, приписів, розрахунків та зобов`язання вчинити дії, яким, в тому числі: визнано протиправним та скасовано розрахунок розміру стягнення за порушення проведення суцільної санітарної рубки в кв. 6 вид 5.1, пл. 4, 7 га Михельське лісництво ДП „Ізяславське лісове господарство, яким розраховано загальну суму збитків в сумі 48 560 грн.; визнано протиправним та скасовано припис Держекоінспекції № 317/03 від 16.06.17 „Щодо усунення порушень природоохоронного законодавства.

04.09.19 адвокатом ОСОБА_2 С.І ОСОБА_3 (представник відповідача) зроблено адвокатський запит до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області № 04-1/09/19 відносно надання:

- інформації щодо підстав віднесення інспекцією кварталу 6, виділ 5.1. площею 4, 7 га на території ОСОБА_4 лісництва ДП „Ізяславський лісгосп (на яких проводилась суцільна санітарна рубка) до земель природно-заповідного фонду та копії документів на підставі яких інспекцією встановлено даний факт;

- інформації, чи проводилися інспекцією заміри площі та параметрів земельної ділянки (квартал 6, виділ 5.1., площею 4, 7 га на території Михельського лісництва ДП „Ізяславський лісгосп), на якій здійснювалась суцільна санітарна рубка. Якщо заміри проводилися, вказати ПІБ посадових осіб, що її здійснювали та надати інформацію з використанням яких саме технічних засобів виконувались заміри;

- інформації чи встановлювалось інспекцією в якому проміжку часу (періоді) проводилась суцільна санітарна рубка квартал 6, виділ 5.1. площею 4, 7 га на території ОСОБА_4 лісництва ДП „Ізяславський лісгосп з наданням відповідних копій документів;

- інформації, на підставі яких документів (даних), окрім акта перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відновлення лісів № 317/03 здійснювався розрахунок розміру стягнення за порушення проведення суцільної санітарної рубки в кварталі 6, виділ 5.1. площею 4, 7 га на території ОСОБА_4 лісництва ДП „Ізяславський лісгосп. У випадку використання для розрахунку розміру стягнення інших документів надати копії відповідних документів.

05.09.19 за номером 4191/11 Держекоінспекція у Хмельницькій області надала відповідь на вищевказаний запит, де повідомила:

- згідно інформації НПП „Мале Полісся від 01.06.17 № 57 квартал 6 Михельського лісництва ДП „Ізяславський лісгосп знаходиться на території НПП „Мале Полісся;

- Держекоінспекцією не проводились заміри площі та параметрів земельної ділянки (квартал 6 виділ 5.1. площа 4, 7 га Михельського лісництва ДП „Ізяславський лісгосп), на якій здійснювалась суцільна санітарна рубка. Інформація стосовно площі взята із даних лісорубного квитка;

- проміжок часу, в якому проводилась рубка Держекоінспекцією встановлювався із даних ДП „Ізяславський лісгосп в ході проведення планової перевірки та за результатами отриманої за запитом інформації;

- розрахунок розміру стягнення проводився за матеріалами перевірки, основою для його проведення є акт перевірки від 14.06.17 № 317/03.

Крім того, до справи надано лист НПП „Мале Полісся № 57 від 01.06.17, де відмічено землі що знаходяться в користуванні ДП „Ізяславський лісгосп на території НПП „Мале Полісся та довідку про ділянки, які проектується включити до складу проектованого національного парку „Мале Полісся до ДП „Ізяславський лісгосп.

Дослідивши подані сторонами заяви по суті справи та докази, та давши їм оцінку в сукупності при аналізі норм чинного законодавства, що регулює спірні відносини, суд врахував таке.

Статтею 1 Лісового кодексу України передбачено, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно статей 1, 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною. Державній охороні підлягає у т.ч. ліс.

Статтею 6 Лісового кодексу України передбачено, що усі ліси в Україні є власністю держави.

У відповідності до статті 3 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно екологічні (водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні), естетичні, виховні та інші функції, мають обмежене експлуатаційне значення і підлягають державному обліку та охороні.

Статтею 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища визначено, що ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.

Згідно статті 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Як вбачається із даних, зазначених у акті перевірки № 317/03 дотримання вимог природоохоронного законодавства, ДП "Ізяславське лісове господарство" є постійним користувачем земельних ділянок площею 24054,0 га, наданих для ведення лісового господарства.

Відповідно до статті 18 Лісового Кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані вести лісове господарство, здійснювати спеціальне використання лісових ресурсів та використовувати земельні ділянки лісового фонду способами, які забезпечували б збереження оздоровчих та захисних властивостей лісів, а також створювали сприятливі умови для їх охорони, захисту, використання і відтворення.

Статтею 19 Лісового кодексу України передбачено, що постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

В свою чергу, відповідно до статті 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища. Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі. Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

В силу положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 Положення "Про державну екологічну інспекцію в Україні", затвердженого Указом Президента України від 19 квітня 2017 року №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

У підп. 2, 8 п. 4 вказаного Положення визначено, що Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань в тому числі, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства; пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 28 вересня 2017 року № 652, основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах Хмельницької області. Для цього інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі, про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення.

Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області наділена повноваженнями, зокрема, проведення перевірок (у тому числі документальних) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування); розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Вищевикладеним спростовуються доводи відповідача, викладені у п. 3 відзиву на позов.

Згідно ч. 6, ч. 7 ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Тобто, за результатами перевірки складається акт, вимоги до якого визначені ст. 7 ЗУ Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, тому відсутність уніфікованої затвердженої форми не є підставою для визнання такого акту неналежним, чим спростовуються доводи відповідача, викладені у п. п. 1, 4 відзиву на позов.

Відтак, позивач в межах своїх повноважень здійснив планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів ДП Ізяславське лісове господарство, про що склав акт, у якому зазначено дати та час проведення перевірки, а також реквізити суб`єкта господарювання, який перевірявся (назву, адресу, код ЄДРПОУ), чим спростовуються доводи відповідача, викладені у п. 4 відзиву.

Згідно статті 65 Лісового кодексу України використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Статтею 69 Лісового кодексу України визначено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Статтею 9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд передбачено, що спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів.

Окрім того, п. 27 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1995 р. № 555 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 756) визначає, що суцільні санітарні рубки проводяться шляхом вирубування сухостійних, відмираючих і дуже ослаблених дерев, пошкоджених пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха, лише у деревостанах, в яких проведення вибіркових санітарних рубок призведе до зменшення повноти насаджень нижче 0,1.

Мінімальна площа суцільної санітарної рубки становить 0,1 гектара, а максимальна - визначається фактичними розмірами пошкодженого насадження, де необхідно провести таку рубку.

Під час проведення суцільних санітарних рубок застосовуються технології, які дають змогу максимально зберігати дерева, що не підлягають вирубуванню, підріст, підлісок, трав`яний покрив та ґрунти.

Позивачем під час проведення перевірки вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, результати якої зафіксовані в акті №317/03 від 14.06.2017 року, встановлено порушення відповідачем ст. 9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд України та п. 27 Санітарних правил в лісах України під час проведення суцільних санітарних рубок без отримання ліміту та дозволу у кварталі 6 виділу 5.1 площею 4, 7 га Михельського лісництва.

В подальшому, на підставі вказаного акту здійснено розрахунок розміру стягнення за порушення проведення суцільної санітарної рубки в кв 6 вид 5. 1 пл 4, 7 га за порушення п. 27 Санітарних правил в лісах України на суму 48 560 грн.

Статтею 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на інспекцію покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправнісгь (незаконність) поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, підприємство повинно довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.10.2018 р. у справі № 925/119/18 та від 22.07.2019 року у справі №909/374/18.

Доказами, які підтверджують порушення суб`єктом господарювання природоохоронного законодавства та наявність вини, судами визнаються в сукупності: підписаний та неоскаржений акт перевірки, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення, сплата штрафу та неоскарження дій Інспекції при проведенні перевірки та здійсненні розрахунку розміру збитків (постанови Верховного Суду від 09.11.2018 р. № 908/1593/17, від 10.07.2018 р. № 904/12434/16, від 12.10.2018 р. № 925/119/18, від 05.04.2018 р. у справі № 905/2992/16).

На підтвердження вчинення відповідачем правопорушення, за яке нараховано шкоду, позивачем надано акт перевірки та розрахунок шкоди. Жодних інших доказів, які б стали підставою для встановлення правопорушення, інспекцією не надано. При цьому, що сам акт перевірки підписано відповідачем із зауваженнями в частині виявленого порушення ст. 9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд. Розрахунок за порушення проведення суцільно санітарної рубки в кв. 6 вид 5.1. пл. 4, 7 га Михельське лісництво, яким розраховано загальну суму збитків відповідачу у сумі 48 560 грн., згідно рішення суду у справі № 822/3345/17, визнано протиправним та скасовано.

Відповідачем надано в матеріали справи дозвіл на проведення суцільних санітарних рубок від 27.04.16 року, в тому числі, на території АДРЕСА_1 лісництва, кв. 6, вид. 5.1, площа. 4, 7 га.

Окрім того позивачем не надано доказів накладення жодних адміністративних стягнень на винних осіб, а постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2017 року закрито адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю в діях директора ДП Ізяславське лісове господарство складу правопорушення. В рішенні суду у справі № 822/3345/17 (де предметом дослідження став наказ від 01.06.17 екоінспекції, що став підставою проведення перевірки, яка є предметом дослідження у справі № 924/744/19 та припис № 317/03 від 16.06.17, винесений за результатами перевірки, в період з 01.06.17 по 14.06.17, що вказано в приписі) суд встановив, що станом на час проведення перевірки (червень 2017 року) позивач був постійним лісокористувачем земельних ділянок, про які йдеться в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів. Суд прийшов до висновку, що позивач (ДП „Ізяславське лісове господарство), в період проведення рубок був законним користувачем відповідних ділянок лісу. Рубки проведені на підставі належним чином отриманих документів, з отриманням всіх передбачениз законом дозволів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (Справа Мала проти України, заява № 4436/07, рішення від 03.07.2014, пункт 49).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши все в сукупності, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту вчинення відповідачем порушення, за яке нараховано шкоду, стягнення якої є предметом даного спору. Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в позові у суду відсутні підстави вирішувати питання про сплив строків позовної давності.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повне судове рішення складено 13.11.19 року.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. І. Франка, 2/2) - рек. з пов. про вручення;

3 - відповідачу (30300, Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Михельська, 32) - рек. з пов. про вручення.