РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2019Справа № 910/8593/19
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С. В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Здраво"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж"

про відшкодування збитків у розмірі 236 492,18 грн.

Представники сторін:

від позивача: Сторонський Р. Я. (дов. б/н від 19.08.2019);

від відповідача : Самборська Г. М. (дов. №19 від 16.08.2019).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Здраво" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж" (далі - відповідач) про відшкодування збитків у розмірі 236 492,18 грн, з яких 177 449,00 грн. внаслідок втрати чотирьох місць вантажу, 49 704,80 грн. безпідставно сплачена плата за перевезення чотирьох місць вантажу, 2 206,04 грн. 3 % річних, 7 133,18 грн. інфляційних втрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за Договором транспортного експедирування № 1496 від 12.11.2015 в частині збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 у справі № 910/8593/19 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

22.07.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків, у якій останній також просить суд у відповідності до вимог ст. 90 Господарського процесуального кодексу України поставити відповідачу запитання з наданням письмової відповіді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/8593/19, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 03.09.2019, зобов`язано відповідача надати письмові відповіді на кожне питання поставлене позивачем відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

14.08.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заява свідка в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України та відзив на позов, в якому відповідач вказує на недоведеність позивачем розміру завданих збитків, безпідставність вимоги повернення частини сплачених за послуги коштів як набутих без достатньої правової підстави, заперечує проти стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач, скориставшись своїм процесуальним правом, 22.08.2019 надав до Господарського суду міста Києва відповідь на відзив, в якому обґрунтовує розмір збитків вартістю втраченого майна, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні 03.09.2019 розгляд справи відкладено на 26.09.2019.

У судовому засіданні 26.09.2019 закрито підготовче провадження та почато розгляд справи по суті, оголошено перерву до 24.10.2019

У судовому засіданні 24.10.2019 розгляд справи відкладено на 05.11.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 05.11.2019 підтримав заявлені позовні вимоги.

У судовому засіданні 05.11.2019 представник відповідача проти позову заперечив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Здраво" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж" було укладено договір транспортного експедирування № 1496 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого позивач, як клієнт доручає, а відповідач, як експедитор бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок клієнта надати транспортно-експедиторське обслуговування, пов`язане з організацією перевезень вантажів клієнта морським, повітряним та автомобільним транспортом в міжміському та міжнародному сполученні, а також організацію митного оформлення вантажу клієнта, відповідно до узгоджених сторонами заявок.

У межах вказаного Договору позивач подав заявку на перевезення вантажу № 108/1496 відповідно до якої позивач доручає відповідачу здійснити перевезення з місця завантаження - Mindray Building, Keji 12th Road South, High-tech Industrial Park Nanshan, Shenzhen 518057, P.R. China до місця розвантаження - Аеропорт "Київ-Бориспіль" вантажу: монітори пацієнта, апарати WATO EX-65 (Інвойс № MUA-146689, № MUA - 30149935) у кількості 33 місця, загальною вагою 2 459,9 кг.

Сума фрахту згідно заявки вказана у розмірі 14 400,00 доларів США, яка повинна була бути сплачена у національній валюті України за міжбанківським ринковим курсом продажу відповідної іноземної валюти протягом 3 днів від дати виставлення рахунку.

19.12.2017 позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошову суму у розмірі 410 064,61 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 16964.

Згідно із заявкою на перевезення вантажу № 108/1496 орієнтовна дата прибуття вантажу в аеропорт розвантаження визначена 11.12.2017, проте вантаж прибув до місця розвантаження лише 18.12.2017 у меншій кількості, а саме 29 місць з 33 місць, які були відправлені з пункта завантаження.

Вказані обставини підтверджується такими письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Згідно із авіанакладної № 235-69084514 з місця завантаження було відправлено 33 місця вантажу.

Актом про пошкодження вантажів № 5285 від 18.12.2017 зафіксовано нестачу місць та ваги вантажу, зокрема зазначено фактичну кількість місць - 29 та фактичну вагу вантажу - 2 175 кг.

У позиціях №1 та №3 Інвойсу № MUA-146689 від 09.10.2017 вказаний вантаж, який був відправлений з місця завантаження (Shenzhen, China) проте не надійшов до місця розвантаження.

Окрім цього, відповідно до наявного в матеріалах справи листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж" від 21.12.2017, відповідач підтверджує, що згідно авіанакладної № 235-69084514 в Бориспіль надійшло 29 місць вантажу, а 4 місця вантажу знаходяться в аеропорті міста Стамбула. Очікувана дата прибуття в Бориспіль 28.12.2017.

На дату розгляду справи, сторони не заявили та не надали суду доказів щодо отримання позивачем втрачених 4 місць вантажу.

У відповідності до частини 1, 3 статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 4.3.1. Договору визначено, що експедитор несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до моменту передачі вантажу вантажоодержувачам. В разі його втрати або пошкодження експедитор зобов`язаний відшкодувати втрати клієнту в повному обсязі.

Статтями 618, 932 Цивільного кодексу України та частиною 3 статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено відповідальність експедитора за збереження вантажу та за дії третіх осіб, які залучені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за свої дії.

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Таким чином, експедитор, прийнявши товар в пункті завантаження, без будь-яких зауважень в товарно-транспортних документах, в тому числі без зазначення недоліків, пов`язаних з порушенням умов завантаження продукції, несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час його транспортування до моменту його видачі.

Статтею 614 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, Цивільний кодекс України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Боржник звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено договірні зобов`язання, оскільки не забезпечено збереження місць вантажу та його видачу позивачу в повному обсязі, а тому враховуючи положення статей 618, 932 Цивільного кодексу України та умов Договору, відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу збитки пов`язані із втратою частини місць вантажу.

Вирішуючи питання, щодо розміру відповідальності суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1.2. Договору заявка є формою доручення клієнту, а саме завдання та/або вказівки клієнта експедитору щодо організації транспортно-експедиційного обслуговування, викладені в письмовому вигляді, в якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення (групи однотипних перевезень), а саме: вид, найменування, розміри, вага вантажу; сума, що підлягає сплаті експедитору; пункти відправлення та призначення вантажу; найменування вантажовідправника та вантажоодержувача; дата завантаження та розвантаження або термін перевезення; тип, кількість, державні номери транспортних засобів; умови перевезення; особливі вказівки клієнта; інші умови, узгоджені сторонами.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що заявка є невід`ємною частиною Договору.

Заявка на перевезення вантажу № 108/1496 повністю заповнена і оформлена у відповідності до вимог пункту 1.4. Договору, містить підписи уповноважених представників та печатки сторін.

Згідно із абзацом 6 заявки на перевезення вантажу № 108/1496 відповідальність авіакомпанії (і, відповідно, експедитора) за втрату та/або пошкодження вантажу обмежується Варшавською конвенцією.

У відповідності до пункту 3 статті 22 Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень, підписаної у Варшаві 12 жовтня 1929 року (далі - Варшавська конвенція), ратифікована Законом України N 685-VI від 17 грудня 2008 року, (набрала чинності для України 06.05.2009) відповідальність перевізника у випадку знищення, утрати, пошкодження або затримки в перевезенні вантажу обмежується сумою 17 спеціальних прав запозичення за кілограм, за винятком випадків, коли вантажовідправник зробив у момент передачі вантажного місця перевізнику особливу заяву про заінтересованість у доставці та сплатив додатковий збір, якщо це необхідно. У цьому випадку перевізник зобов`язаний сплатити суму, що не перевищує заявленої суми, якщо він не доведе, що ця сума перевищує дійсну заінтересованість відправника в доставці.

Станом на 21.06.2019 курс 1 спеціальних прав запозичення становив 36,6 грн, тобто враховуючи різницю у вазі вантажу (2 462 кг - 2 175кг = 287 кг) відповідальність експедитора обмежується сумою у розмірі 178 571,40 грн.

На підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем були надані Специфікація №1 від 21.12.2017 та Специфікація № 2 від 22.01.2018 до Інвойсу на яких проставлена печатка Київської митниці ДФС, у яких відсутні позиції №1 та №3 з Інвойсу на загальну суму 10 540 доларів США, що на 21.06.2019 становить 277 623 грн.

Таким чином, враховуючи перевищення вартості втраченого вантажу максимального розміру матеріальної відповідальності експедитора, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача збитків у сумі 177 449,00 грн. підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Щодо вимоги про повернення безпідставно сплаченої плати за перевезення 4 місць вантажу, суд зазначає наступне.

Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи те, що відповідач фактично надав позивачу послуги з транспортного експедирування у меншому обсязі ніж було обумовлено заявкою на перевезення вантажу № 108/1496, суд дійшов висновку про необхідність повернення позивачу вартості таких не наданих послуг у розмірі 49 704,80 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача про стягнення 3 % річних у сумі 2 206,04 грн. дійшов висновку про його обґрунтованість, а тому ця позовна вимога підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 6 849,00 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, у зв`язку із застосуванням ним невірного розрахунку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення 236 492,18 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 177 449,00 грн збитків, 49 704,80 грн. безпідставно сплаченої плати за перевезення 4 місць вантажу, 2 206,04 грн. 3 % річних та 6 849,00 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Здраво" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж" про відшкодування збитків у розмірі 236 492,18 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокбрідж" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ідентифікаційний код юридичної особи: 34603398) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Здраво" (04205, м. Київ, проспект Оболонський, буд. 35, ідентифікаційний код юридичної особи: 36698701 ) 177 449 (сто сімдесят сім тисяч чотириста сорок дев`ять) грн. 00 коп. збитків, 49 704 (сорок дев`ять тисяч сімсот чотири) грн. 80 коп. безпідставно сплаченої плати за перевезення 4 місць вантажу, 2 206 (дві тисячі двісті шість) грн. 04 коп. 3 % річних, 6 849 (шість тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 3 543 (три тисячі п`ятсот сорок три) грн. 13 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2019.

Суддя С. В. Стасюк