УХВАЛА

14 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7342/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В.(головуючий), Бенедисюка І. М. та Колос І. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" (далі - Підприємство)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Класік-Рент" (далі -Товариство)

до Підприємства

про стягнення 781 988,04 грн та

за зустрічним позовом Підприємства

до Товариства

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 (згідно з відміткою на конверті) Підприємство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 про повернення апеляційної скарги зі справи № 910/7342/18. Окрім того, в касаційній скарзі Підприємство просило поновити строк на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.10.2019 касаційну скаргу Підприємства на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у даній справі залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження, а підстави пропуску такого процесуального строку були визнані Судом неповажними. Надано Підприємству строк для усунення недоліків касаційної скарги.

06.11.2019 (згідно з відміткою на конверті) Підприємство подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків, до якої додано касаційну скаргу у новій редакції. В зазначеній скарзі в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження Підприємство посилається на те, що не отримувало копії ні ухвали апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху від 29.01.2019, ані оскаржуваної ухвали від 11.03.2019, а про їх існування йому стало відомо лише 04.10.2019, після ознайомлення з матеріалами справи, а також зазначає, що скаржник був необізнаний з апеляційним провадженням, оскільки у зв`язку з процедурою реорганізації та ліквідації Підприємства колишній директор не передав всієї господарської документації новопризначеному голові ліквідаційної комісії, що ускладнило отримання інформації щодо судових рішень та виконавчих проваджень, а тому вважає, що строк на подання касаційної скарги належить поновити.

Частинами першою та другою статті 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду у даній справі прийнята 11.03.2019, а тому строк на її оскарження закінчився 01.04.2019.

Касаційну скаргу ж було подано скаржником до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 10.10.2019, підтвердженням чого є відмітка на конверті, в якому касаційна скарга надсилалася на адресу апеляційного господарського суду, тобто, з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019.

У клопотанні про поновлення строку Підприємством не обґрунтовано звернення з касаційною скаргою через 6 місяців після спливу строку на оскарження зазначеної ухвали апеляційного господарського суду, та не наведено непереборних обставин, що позбавили скаржника можливості дізнатися про оскаржувану ухвалу раніше ніж 10.10.2019, оскільки самі лише факти реорганізації Підприємства та неотримання копії оскаржуваної ухвали не можуть вважатися поважними причинами пропуску строків на її оскарження, тому що зумовлені суб`єктивною поведінкою сторони.

При цьому суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що Підприємство було скаржником у суді апеляційної інстанції, а тому не було позбавлене можливості відстежувати хід розгляду його ж апеляційної скарги.

Отже, обставини, на які посилається скаржник, зводяться до порушення ним вимог процесуального законодавства. Причини подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження постанови залежали лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно непереборних обставин.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції визнає наведені скаржником у заяві доводи про причини пропуску строку на касаційне оскарження неповажними, а тому відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Підприємства на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 зі справи № 910/7342/18.

Керуючись статтями 234, 288, 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 зі справи № 910/7342/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос