ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. м.Київ Справа№ 910/15493/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс-Груп»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019

у справі №910/15493/18 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс-Груп»

до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

про стягнення 1 058 314 631,66 грн.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 надіслано висновок експерта за результатами проведення комісійної економічної експертизи №12367/12368/19-71 від 30 серпня 2019 року до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на доопрацювання та надано у розпорядження судового експерта справу №910/15493/18, а також ухвалено зупинити провадження у справі №910/15493/18.

Приймаючи зазначене судове рішення суд першої інстанції виходив із необхідності направлення висновку судового експерта та матеріалів справи експертній установі на доопрацювання, у зв`язку з чим дійшов висновку про зупинення провадження у даній справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Баланс-Груп» звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/15493/18 та направити її для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків обставинам справи, а також прийняте з порушенням норм процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/15493/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді - Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс-Груп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/15493/18; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс-Груп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/15493/18 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» не скористалось своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надало суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням приписів частини 1 статті 270 та частини 1 статті 252 ГПК України апеляційний розгляд здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей передбачених у Главі «Апеляційне провадження».

Відповідно до положень ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Баланс-Груп" (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (далі-відповідач) 27 258 694,76 грн - 3% річних та 1 030 439 236,90 грн - інфляційних втрат, нарахованих за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транснова" договору про відступлення права вимоги №11-2018 від 06.11.2018 позивачу передано право вимоги до відповідача щодо сплати грошових сум у загальному розмірі 45 242 876,37 грн та право вимоги всіх пов`язаних із зобов`язаннями платежів (3% річних, інфляційні нарахування та інші).

Зазначаючи про прострочення сплати відповідачем вищевказаної заборгованості за період з 09.02.2004 по 12.11.2018, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України здійснив нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, що у підсумку становить 1 058 314 631,66 грн.

В процесі судового розгляду позивач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи для визначення правильності розрахунку проведених ним нарахувань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2019, яка постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 у справі №910/15493/18 залишена без змін, у зв`язку з призначенням судової бухгалтерської експертизи провадження у даній справі зупинено до отримання висновку експерта.

04 вересня 2019 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на адресу суду першої інстанції надіслано висновок експертів за результатами проведення комісійної економічної експертизи від 30 серпня 2019 року №12367/12368/19-71, акт здачі-приймання цього висновку та матеріали справи №910/15493/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 провадження у справі №910/15493/18 поновлено та призначено її до розгляду на 25.05.2019.

23 вересня 2019 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на адресу суду першої інстанції надіслано лист про повернення експертного висновку №12367/12368/19-71 від 30 серпня 2019 року на доопрацювання.

Враховуючи зазначений лист експертної установи та п.4.13 ст.4 наказу Міністерства юстиції України №53/5 від 08.11.1998 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» відповідно до якого у разі виявлення у висновку експерта технічних помилок або недоліків за рішенням органу, який призначив експертизу, або керівника установи висновок повертається експерту для доопрацювання, суд першої інстанції дійшов, зокрема, висновку про необхідність надіслання висновку експертів за результатами проведення комісійної економічної експертизи №12367/12368/19-71 від 30 серпня 2019 року до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на доопрацювання.

Не погоджуючись із судовим рішенням в цій частині скаржник стверджує, що нормами діючого законодавства не передбачено права експерта визнавати висновок проведеної та надісланої замовнику судової експертизи недійсним, а також дослідження питань, які не ставились на вирішення експерту судом. Тобто, доводи скаржника в цій частині фактично зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо необхідності надіслання висновку експерта до експертної установи на доопрацювання.

Колегією суддів дані твердження відхиляються, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частиною першою статті 255 ГПК України визначений перелік ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішень суду, при цьому слід зазначити, що даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак, у переліку ухвал, визначених ч.1 ст. 255 ГПК України, як таких, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня ухвала суду першої інстанції про надіслання висновку експерта до експертної установи на доопрацювання.

Таким чином, скаржником оскаржується ухвала, зокрема, в частині надіслання висновку експерта до експертної установи на доопрацювання, яка відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Крім того, колегією суддів звертає увагу на те, що висновок судового експерта для господарського суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється господарським судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 ГПК України, тобто скаржник в процесі розгляду даної справи не позбавлений права після доопрацювання висновку експерта надати свої міркування/заперечення щодо його повноти/ясності, необґрунтованості та суперечності з іншими матеріалами справи тощо.

Що стосується оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в частині зупинення провадження у даній справі, колегією суддів також відхиляються доводи скаржника в цій частині, оскільки судом першої інстанції було ухвалено надати у розпорядження судового експерта справу №910/15493/18, а у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії, зокрема продовжувати розгляд справи по суті.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що у даному випадку зупинення провадження у справі №910/15493/18, яке зумовлене необхідністю направити матеріали даної справи у розпорядження судового експерта, відповідає завданням та основним засадам господарського судочинства.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду в розумінні ст.ст.277, 280 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 129, 252, 269-271, 273, 275, 276, 280-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс-Груп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/15493/18 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2019 у справі №910/15493/18 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю «Баланс-Груп».

4.Матеріали справи №910/15493/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 12.11.2019.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко