ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2019 р. Справа №909/130/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Желік М.Б.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Калуської міської ради за вих. №2524/0232/04 від 12.07.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/2652/19 від 15.07.2019)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 (суддя Стефанів Т.В., повний текст складено 24.06.2019)

у справі №909/130/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боксана" (надалі ТзОВ "Боксана"), м. Калуш, Івано-Франківська область

до відповідача: Калуської міської ради, м. Калуш, Івано-Франківська область

про визнання права власності на земельну ділянку

за участю представників:

від позивача: Малетин А.Я. - адвокат (ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1000246 від 15.08.2019)

від відповідача: Мельник В.А. - представник (довіреність № 1363/02-32/01 від 29.12.2018)

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Боксана" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Калуської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 у справі №909/130/19 позов задоволено. Визнано за ТзОВ "Боксана" право власності на земельну ділянку згідно договору купівлі-продажу, укладеного 29.02.2008 між Калуською міською радою та ТзОВ "Боксана", предметом якого була земельна ділянка площею 1,2741 га, кадастровий номер :09:002:0008, що розташована за адресою: м. Калуш, вул. Чорновола (Шахтарська), земельна ділянка 60, посвідчений приватним нотаріусом Тихан О. М. 29.02.2008, номер у реєстрі нотаріальних дій 1558. Стягнуто з Калуської міської ради на користь ТзОВ "Боксана" 5044,76 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірна земельна ділянка передана ТзОВ "Боксана у зв'язку з договірними орендними відносинами, які існували між сторонами до укладення договору купівлі-продажу від 29.02.2008, на підставі акту про передачу земельної ділянки в натурі від 20.06.2007, підписаного та скріпленого печатками сторін та актом про встановлення меж в натурі ТзОВ "Боксана" для обслуговування виробничих приміщень на вул. Чорновола, 60 в м. Калуші від 20.06.2007, на даний час перебуває у володінні, користуванні та розпорядженні позивача.

Правомірність (законність) договору купівлі-продажу від 29.02.2008 станом на день розгляду справи ніким не оспорена, він не визнаний недійсним в судовому порядку. Окрім того, місцевий господарський суд зазначає, що ТзОВ "Боксана" перебуває в процесі банкрутства (на стадії ліквідації). В ході ліквідаційної процедури виявлено наявність у ТзОВ "Боксана" земельної ділянки, що належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.02.2008 та включено її до складу ліквідаційної маси. Відтак, реалізація цієї земельної ділянки сприятиме погашенню вимог кредиторів в порядку встановленої судом черговості, в тому числі погашення заявлених вимог Калуської міської ради.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач своїми діями тільки підтверджує факт права власності позивача на спірну земельну ділянку, зокрема, звертаючись до суду з позовом про примусове виконання договору купівлі-продажу від 29.02.2008, заявлення кредиторських вимог у справі про банкрутство ТзОВ "Боксана", що становить суму несплаченої вартості земельної ділянки. Фактично, відповідачем до ТзОВ "Боксана" заявлялись такі вимоги як до власника оспорюваної земельної ділянки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Калуська міська рада на поштову адресу Західного апеляційного господарського суду надіслала апеляційну скаргу, якій просить суд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 скасувати на прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вказане рішення відповідач вважає необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, Калуська міська рада зазначає, що позивач не є власником земельної ділянки з підстав невиконання ним умов договору купівлі-продажу від 29.02.2008, в частині повної оплати за земельну ділянку (відповідач зазначає, що оплачена сума вартості землі становить 100000,00 грн) та відсутності доказів державної реєстрації права власності на земельну ділянку у відповідності до вимог чинного законодавства. Неправильним також є посилання суду на норми ч.1 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки земельна ділянка площею 1,2741 га на вул. Чорновола, 60 не належить позивачу на праві власності. Окрім того, скаржник зазначає, що сам факт включення суми боргу до реєстру вимог кредиторів не свідчить про її погашення, а наявність рішення суду про стягнення коштів за договором купівлі-продажу від 29.02.2008, ще раз підтверджує його неналежне виконання зі сторони покупця.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2019 справу №909/130/19 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, судді-члени колегії Желік М.Б. та Данко Л.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 в складі колегії суддів: суддя доповідач - Кравчук Н.М., судді Данко Л.С. та Плотніцький Б.Д. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Калуської міської ради на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 у справі №909/130/19. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 27.08.2019.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2019, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Данко Л.С., справу №909/130/19 розподілено до розгляду судді Желіку М.Б., у зв'язку з чим склад колегії сформовано з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, судді Желік М.Б. та Плотніцький Б.Д.

27.08.2019 судове засідання по розгляду апеляційної скарги Калуської міської ради на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 у справі №909/130/19 не відбулось, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Желіка М.Б. в період з 27.08.2018 по 02.09.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 в складі колегії суддів: суддя доповідач - Кравчук Н.М., судді Желік М.Б. та Плотніцький Б.Д. призначено справу №909/130/19 до розгляду у судовому засіданні на 17.09.2019.

В судовому засіданні 17.09.2019 оголошено перерву до 15.10.2019.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2019, у зв'язку з перебуванням у відпустці в період з 04.10.2019 по 17.10.2019 судді Плотніцького Б.Д., справу №909/130/19 розподілено до розгляду судді Скрипчук О.С., у зв'язку з чим склад колегії сформовано з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, судді Скрипчук О.С. та Плотніцький Б.Д.

27.08.2019 представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про закриття апеляційного провадження у справі № 909/130/19 (зареєстрований за вх. № ЗАГС 01-04/5343/19). У вказаному клопотанні позивач зазначає, що апеляційну скаргу, на підставі якої ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2019 відкрито провадження у даній справі, підписано першим заступником міського голови - Романко Голиною, яка не мала такого повноваження. В обґрунтування викладеного заявник посилається на ч.2 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування».

В судовому засіданні 15.10.2019 представник позивача доводи вищевказане клопотання підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти клопотання про закриття провадження заперечив. Зокрема, зазначив, що відповідно до ч.3 ст.56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У даному випадку керівником Калуської міської ради є міський голова, який уповноважений діяти від її іменні.

Згідно з п. 20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова видає розпорядження в межах своїх повноважень.

Частиною 5 вищевказаної статті встановлено, що сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

З долученої до матеріалів справи копії Розпорядження міського голови № 210-к/03 від 10.06.2019 вбачається, що міський голова Матвійчук І.В. розпорядився вважати його у щорічній основній відпустці тривалістю 14 календарних днів з 29.06.2019 по 12.07.2019 (включно), виконання обов'язків міського голови на час відпустки покласти на першого заступника міського голови Романко Галину Василівну. Вказане розпорядження оформлене на бланку виконавчого комітету Калуської міської ради.

В судовому засіданні представник міської ради зазначив, що у Калуської міської ради та виконавчого комітету Калуської міської ради наявний лише один бланк.

Апеляційна скарга Калуської міської ради підписана першим заступником міського голови Романко Г.В. 12.07.2019 - тобто, в період виконання нею обов'язків міського голови.

В судовому засіданні 15.11.2019 оголошено перерву до 05.11.2019.

05.11.2019 представник позивача через канцелярію суду повторно подав клопотання про закриття апеляційного провадження у справі № 909/130/19 (зареєстрований за вх. № ЗАГС 01-04/6739/19). У вказаному клопотанні позивач зазначає, що апеляційну скаргу, на підставі якої ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2019 відкрито провадження у даній справі, підписано першим заступником міського голови - Романко Голиною, яка не мала такого повноваження. В обґрунтування викладеного заявник посилається на ч.2 ст. 42 та п.1 ч.3 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Колегія суддів, порадившись на місці, дійшла висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання з огляду на таке.

Стаття 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» міський голова видає розпорядження в межах своїх повноважень

З огляду на те, що доказів скасування Розпорядження міського голови № 210-к/03 від 10.06.2019 чи визнання його недійсним в судовому порядку відповідачем апеляційному господарському суду не надано, суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що апеляційну скаргу підписано особою, яка немає права її підписувати.

В судовому засіданні 05.11.2019 представник відповідача (скаржника) доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 05.11.2019 проти доводів апеляційної скарги заперечив, просить суд рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд, встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.02.2008 між Калуською міською радою (продавець) та ТзОВ "Боксана" (покупець) 29.02.2008 укладено договір купівлі-продажу (а.с. 10-11).

Згідно з умовами вказаного договору продавець відповідно до рішення Калуської міської ради від 28.11.2007 № 440 передає за плату, а покупець приймає у власність і оплачує земельну ділянку з усіма обтяженнями, обмеженнями і сервітутами по вул. Чорновола, 60 в м. Калуші Івано-Франківської області, площею 1,2741 га, згідно з планом земельної ділянки, кадастровий номер :09:002:0008 (п.1.1 договору).

Згідно з пунктами 2.1 та 2.2 договору ціна земельної ділянки складає 336 317,00 грн та сплачується покупцем протягом тридцяти календарних днів з моменту набуття чинності цим договором.

Платежі за цим договором мають здійснюватись шляхом перерахування покупцем обумовлених сум на розрахунковий рахунок державного бюджету м. Калуша - 330263,29 грн; на розрахунковий рахунок земельно-кадастрового бюро Калуської міської ради - 6053,71 грн (п. 2.4. договору).

Державну реєстрацію договору Калуським міським відділом земельних ресурсів Держкомзему України проведено 14.05.2008 за № 23/01-28.

18.06.2008 ТзОВ "Боксана" здійснило часткову оплату за придбання спірної земельної ділянки в сумі 100 000,00 грн, про що свідчить платіжне доручення від 18.06.2008 за № 404 (а.с. 14).

Позивач звертався до відповідача з листом про повернення коштів, сплачених ТзОВ "Боксана" за договором купівлі-продажу від 29.02.2008.

Листом № 3370/2-09/20 від 14.09.2010 Калуська міська рада повідомила ТзОВ "Боксана" про те, що спірний договір є чинним та зазначила про необхідність здійснення оплати за придбану земельну ділянку з боку позивача в повному обсязі (а.с. 12).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2010 у справі № Пз-8/65 залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.01.2011 первісний позов прокурора м.Калуша в інтересах держави в особі Калуської міської ради Івано-Франківської області до ТзОВ «Боксана» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки в сумі 236 317,00грн. -основного боргу, 14 470,40 - 3 % річних, 55 361,80грн. інфляційних нарахувань, 70 710,6грн. пені задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь Калуської міської ради 230 263,29грн. основного боргу, 53 942,60грн. інфляційних втрат та 14 099,68грн - 3 % річних. Стягнуто з відповідача в дохід державного бюджету України 2 983,82грн державного мита та 186,82грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти позовних вимог в сумі 78 554,23грн відмовлено. В задоволенні зустрічних позовних вимог ТзОВ «Боксана» до Калуської міської ради Івано-Франківської області про розірвання договору купівлі-продажу від 29.02.2008р. - відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2014 встановлено, що грошові вимоги Калуської міської ради до ТзОВ «Боксана» у сумі 298 305,57 грн, які виникли на підставі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2010 у справі №Пз-8/65 не погашено. На підставі наведеного, суд визнав грошові вимоги Калуської міської ради у сумі 298 305,57 грн., що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.09.2019 у справі № 909/387/14 ТзОВ "Боксана" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Зважаючи на той факт, що ТзОВ "Боксана" перебуває в процесі банкрутства на стадії ліквідації, ліквідатор Ігнатів О.Л. (призначений згідно ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 20.12.2017 у справі № 909/387/14), як керівник товариства звернувся до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована: Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Чорновола, земельна ділянка 60, кадастровий номер земельної ділянки :09:002:0008.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калуської міської ради від 27.07.2018 за № 42271263 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на земельну ділянку, що розташована: Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Чорновола, земельна ділянка 60, кадастровий номер земельної ділянки :09:002:0008 за суб'єктом ТзОВ "Боксана", 32694731, з тих підстав, що заявником не долучено до заяви оригіналу договору купівлі-продажу від 29.02.2008 та не проведено сплату вартості придбаної земельної ділянки в повному розмірі.

04.02.2019 арбітражний керуючий Ігнатів О.Л. звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про майнові вимоги, обґрунтовуючи її неможливістю державної реєстрації права власності на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на земельну ділянку та невизнанням його права на таку земельну ділянку відповідачем.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке:

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а у рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловив думку про те, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів…".

Статтею 4-1 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, передбачено дві форми судового процесу - позовне провадження, яке передбачає розгляд справ судом на засадах змагальності, та провадження у справі про банкрутство, що здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Положеннями ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України до підвідомчості господарських судів віднесено, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

За приписами ч. 9 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України (виключна підсудність справ) справи передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі № 372/3584/16-ц вказала, що окрім указаних у статті 10 Закону № 4212-VI спорах, до пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 908/4057/14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.09.2019 у справі № 909/387/14 ТзОВ "Боксана" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Звертаючись 04.02.2019 до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про майнові вимоги, арбітражний керуючий Ігнатів О.Л. вказав, що ТзОВ "Боксана" перебуває в процесі банкрутства на стадії ліквідації та посилаючись на пункт 7 частини 1 статті 12 та частину 9 статті 16 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) просив даний позов розглядати в процедурі банкрутства, без порушення нової справи.

В тексті ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2019 суд зазначив, що даний спір підлягає розгляду в позовному провадженні, поза межами справи про банкрутство.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, оскільки визнання права власності на земельну ділянку є за своєю правовою природою майновим спором, що стосується формування активу позивача-боржника та можливостей погашення за рахунок таких активів вимог кредиторів у справі про банкрутство №909/387/14.

Вказана обставина визначає спеціальний порядок розгляду даного спору в межах справи №909/387/14 про банкрутство ТзОВ "Боксана".

Положеннями ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю.

З огляду на встановлені вище обставини справи, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції помилково було розглянуто позовні вимоги по суті, оскільки дана справа підлягала передачі за підсудністю для розгляду по суті в межах справи №909/387/14 про банкрутство ТзОВ "Боксана". .

Відповідно до ст. 279 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв'язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 у справі №909/130/19 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а справа передачі для розгляду по суті у межах справи №909/387/14 про банкрутство ТзОВ "Боксана".

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 279, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Калуської міської ради задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 у справі № 909/130/19 скасувати.

3. Матеріали справи № 909/130/19 передати до Господарського суду Івано-Франківської області для розгляду по суті в межах справи №909/387/14 про банкрутство ТзОВ "Боксана".

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки передбаченні ст.288 ГПК України.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді М.Б. Желік

О.С. Скрипчук