СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Справа № 905/800/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: суддів: За участю секретаря судового засідання: за участю представників сторін від позивача від відповідача Чернота Л. Ф. Білецька І.В., Гребенюк Н.В. Телеснюк І.В. Дудар О. А. - керівник особисто за паспортом не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу (вх.№2934Д/3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область
на рішення Господарського суду Донецької області
від19.08.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 20.08.2019 року)
у справі за позовом до про В судовому засіданні був присутній вільний слухач:№905/800/19 (суддя - М. О. Лейба) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап", м. Запоріжжя Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область стягнення 533 596,23 грн. ОСОБА_1 (за паспортом)
ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап", м. Запоріжжя, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою вих. №1 від 25.04.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область про стягнення 527284,84 грн., з яких: 411000,00грн. - основний борг; 74576,79 грн. - пеня; 33702,00 грн. - інфляційні втрати; 8006,05 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №3/37-18 від 14.05.18р. в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару. В якості правової підстави позову позивач посилається, зокрема, на положення ст.ст.509, 525, 526, 530, 623, 625 Цивільного Кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 11.05.19 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/800/19; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження.

02.07.19 р. через канцелярію суду від позивача надійшли заява №115 від 27.06.19р. про збільшення розміру позовних вимог, у якій останній просить стягнути з відповідача 533596,23 грн., з яких: 411000,00 грн. - основний борг; 71029,81 грн. - пеня; 40689,00 грн. - інфляційні втрати; 10877,42 грн. - 3% річних, та заява №116 від 27.06.19р. про збільшення розміру судових витрат.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.07.19 р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап", м. Запоріжжя про збільшення розміру позовних вимог №115 від 27.06.19 р.; продовжено строк підготовчого провадження по справі №905/800/19 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 18.07.2019 року.

Ухвалою суд від 18.07.19 р. закрито підготовче провадження у справі №905/800/19; призначено справу до судового розгляду по суті на 19.08.2019 р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року (повний текст складено та підписано 20.08.2019 року) у справі №905/800/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап", м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область про стягнення 533 596,23 грн., з яких: 411 000,00 грн. - основний борг; 71 029,81 грн. - пеня; 40 689,00 грн. - інфляційні втрати; 10 877,42 грн. - 3% річних, задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап", м. Запоріжжя суму основного боргу у розмірі 411 000,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 40 689,00 грн., 3% річних у розмірі 10 877,42 грн., пеню у розмірі 71 029,81 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 938,25 грн. та судовий збір у розмірі 8 003,94 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область 16.09.2019 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №253 від 16.09.2019 року, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду; рішення Господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року у справі №905/800/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року у справі №905/800/19.

Апелянт вважає, що судом порушено та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, а саме судом неповно встановлені обставини справи, які мають значення для справи.

Вважає, що судом першої інстанції не досліджені обставини справи, що стосуються повноваження особи, яка приймала та підписувала видаткові накладні з боку покупця.

Скаржник звертає увагу суду на те, що видаткові накладні №149 від 20.07.2018 р. на 89688,80 грн., №151 від 24.07.2018р. на суму 123261,60 грн., №154 від 2018 р. на суму 129360,00 грн., №156 від 26.07.2018р. на суму 127180,80 грн., на загальну суму 569491,20 грн., взагалі не містять в собі інформацію про особу, яка отримувала товар.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції не досліджені обставини справи, що стосуються факту та міста поставки товару.

Також, відповідач вважає завеликим та недоведеним розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 938,25 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. - головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область на рішення Господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року у справі №905/800/19 залишено без руху та зобов`язано заявника доплатити судовий збір у розмірі 4 001,91 грн. і надати належні докази такої оплати, а також звернутися до апеляційного суду із вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року у справі №905/800/19.

02.10.2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область на поштову адресу суду надійшов супровідний лист №110/1 від 01.10.2019 року на усунення недоліків з доданим оригіналом платіжного доручення №3952 від 01.10.2019 року на суму 4 001,91 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року у справі №905/800/19.

Окрім того, заявником подано клопотання №110 від 01.10.2019 року про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року у справі №905/800/19.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді-члена колегії Радіонової О. О., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 року, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/800/19, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л. Ф., судді: Зубченко І. В., Медуниця О. Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область поновлено пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 20.08.2019 року) у справі №905/800/19; відкрито апеляційне провадження у справі №905/800/19; встановлено учасникам справи строк до 22.10.2019 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі; зупинено дію рішення Господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 20.08.2019 року) у справі №905/800/19.

16.10.2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап" надійшов відзив б/н від 11.10.2019 року на апеляційну скаргу з доказами його направлення апелянту - Товариству з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод".

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Зубченко І. В., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 року, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/800/19, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л. Ф., судді: Медуниця О. Є., Білецька А. М.

Після повідомлення головуючим суддею (доповідачем) про закінчення проведення підготовчих дій в порядку статті 267 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод", смт Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область до розгляду з повідомленням всіх учасників справи на "06" листопада 2019 р. о 14:00 год.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Білецької А.М. розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 року, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/800/19, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л. Ф., судді: Медуниця О.Є., Зубченко І.В.

У зв`язку з відпусткою судді-члена колегії Медуниці О.Є., станом на день розгляду справи, розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 року, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/800/19, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л. Ф., судді: Зубченко І. В., Гребенюк Н.В.

В судовому засіданні 06.11.2019 року було оголошено перерву до 13.11.2019 року о 10:00 год., про що учасників справи було повідомлено під розписку.

У зв`язку з відпусткою судді-члена колегії Зубченко І.В., станом на день розгляду справи, розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 року, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/800/19, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л. Ф., судді: Білецька А.М., Гребенюк Н.В.

В судовому засіданні 13.11.2019 р. представник позивача, заперечував проти доводів викладених в апеляційній скарзі, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод», смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 19.08.2019 року у справі №905/800/19 - без змін.

Представник відповідача в судове засідання 13.11.2019 р. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали Східного апеляційного господарського суду та рпозпискою (том 2, а.с.12). В попередньому судовому засіданні (06.11.2019) підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення госполдарського суду Донецької огрбласті від 19.08.2019 р. (повний текст складено та підписано 20.08.2019 р.) у справі №905/800/19 та прийняте нове, яким відмовити у позові у повному обсязі.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 13.11.2019 рік, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представника відповідача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність представників сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

В ході розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання у відповідності до вимог ст.223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 14.05.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дружківський вогнетривкий завод" (покупець) укладено договір поставки №3/37-18, згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язався поставити продукцію, що в подальшому іменується товар, а покупець - прийняти її та оплатити вартість, вказану у додатково узгоджених специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами п.2.1 договору врегульовано, що номенклатура, кількість, стандарти (ДСТУ, ТУ), строки поставки та ціна на окремі марки товару вказані в специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору.

Загальна сума цього договору складає суму всіх специфікацій, що є невід`ємною частиною цього договору, згідно п.2.3 договору.

Поставка товару здійснюється партіями на умовах, передбачених в специфікаціях до цього договору із зазначенням термінів поставки, у відповідності до вимог п.3.1 договору.

Сторони погодили, що датою поставки партії товару вважається фактична дата відвантаження цієї партії товару на складі покупця (п.3.2 договору).

За умовами п.3.3 договору унормовано, що постачальник надає покупцю протягом 5 днів з моменту поставки товару наступні документи:

- рахунок;

- видаткову накладну (товарно-транспортну накладну) при відвантаженні вантажним автомобільним транспортом;

- ТТН;

- залізничну накладну при відвантаженні залізничним транспортом.

Податкова накладна видається в день виникнення податкових зобов`язань відповідно до ст.187 Податкового кодексу України.

У пункті 4.1 договору встановлено, що покупець здійснює передоплату у розмірі 50% від вартості узгодженої партії товару на розрахунковий рахунок постачальника у гривнях на підставі виставленого рахунку, інші грошові кошти покупець сплачує по факту відвантаження та надання ваги фактично відвантаженого товару.

У відповідності до п.4.3 договору унормовано, що за згодою сторін можливі інші умови та форми розрахунків, обумовлені в специфікаціях на поставку певної партії товару.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019 р., але у будь-якому випадку до виконання зобов`язань сторін за цим договором, згідно п.8.1 договору.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Також, сторонами підписано додаток №3 від 27.06.2018р. до договору поставки №3/37-18 від 14.05.18р., який визначає найменування, одиницю виміру, кількість, ціну, строки, умови поставки та оплати товарів.

За змістом вказаного додатку до договору встановлено, що умови поставки - автотранспорт продавця DAP, м. Дружківка, с. Олексієво-Дружківка, строк поставки - липень-серпень 2018 р. Умови оплати: Покупець здійснює передоплату у розмірі 50% від вартості узгодженої партії товару на розрахунковий рахунок постачальника у гривнях на підставі виставленого рахунку, залишок грошових коштів від поставленої партії товару покупець сплачує з 14-ти денною відстрочкою платежу по факту поставки товару.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачу було поставлено продукцію відповідно до товаро-транспортної накладної №149 від 20.07.2018 року та видатковою накладною №149 від 20.07.2018 р. у розмірі 189 688,80 грн. (том 1, а.с.24-25). Продукцію отримано представнитком відповідача, що підтверджується підписом та печаткою. Позивачем було складено рахунок на оплату №155 від 20.07.2018 р. У подальшому, платіжним дорученням від 08.08.2018 року відповідачем було перераховано кошти у розмірі 235 518,60 грн. із призначенням платежу: «Оплата за ТМЦ сог. Договора №3/37-18 от 14.05.2018». Позивач самостійно зарахував частку коштів у розмірі 158 491,20 грн. на аплату зазначеного рахунку (189 688,80 грн. - сума накладної, на яку поставлено товар - 31197,60 грн. - залишок заборгованості).

Повноваження особи, яка приймала та підписувала видаткові накладні №151 від 24.07.2018р., №154 від 24.07.2018р., №156 від 26.07.2018 р з боку покупця, підтверджуються наявною в матеріалах справи копією довіреності №735 від 23.07.2018 р. (том 1, а.с.30).

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача за вищевказаним договором не спростований. Також, відповідачем не доведено факт сплати коштів за поставлений товар.

Між позивачем та відповідачем склалися тривалі господарські відносини. У даному випадку, несплата коштів за поставлений товар склалася саме за товаро-транспортними накладними: №149 від 20.07.12018 р. (том 1, а.с.25), №151 від 24.07.2018 р. (том 1, а.с.28), №154 від 24.07.2018 р. (том 1, а.с.32), №156 від 26.07.2018 р. (том 1, а.с.35). Поставка за вищевказаними товаро-транспортними накладними була сплачена на загальну суму 569 491,20 грн. Сплачено коштів у розмірі 158 491,20 грн. Тому, залишок заборгованості складає 411 000, 00 грн.

Отже, відповідач в порушення умов договору №3/37-18 від 14.05.18 р. та додатку №3 від 27.06.2018р. до нього, зобов`язання щодо оплати поставленого товару виконав не своєчасно та не в повному обсязі. Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість за видатковими накладними №149 від 20.07.2018 р., №151 від 24.07.2018р., №154 від 24.07.2018р., №156 від 26.07.2018 р. в загальному розмірі 411000,00 грн.

Зобов`язання згідно із ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Приписами ст.712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару, згідно ст. 692 Цивільного кодексу України.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Додатком №3 від 27.06.2018 р. до договору №3/37-18 від 14.05.18р. сторонами узгоджено умови оплати: Покупець здійснює передоплату у розмірі 50% від вартості узгодженої партії товару на розрахунковий рахунок постачальника у гривнях на підставі виставленого рахунку, залишок грошових коштів від поставленої партії товару покупець сплачує з 14-ти денною відстрочкою платежу по факту поставки товару.

Згідно з приписами частини 2 пункту 1 ст. 693 Цивільного кодексу України у разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу, тобто положення при виконанні зустрічних зобов`язань.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок, згідно ч. 4 ст. 538 Цивільного Кодексу України.

Факт отримання товару унеможливлює подальше здійснення його оплати в порядку попередньої оплати така оплата може бути тільки наступною.

Наведений висновок суду кореспондується з приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, яка регламентує подальшу оплату товару та підлягає застосуванню в даному випадку к спірним правовідносинам в силу хронологічної неможливості здійснення оплати саме як попередньої у відношенні вже здійснених до такої оплати поставок.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняти його на відповідальне зберігання чи повернути позивачу. У даному випадку продкція отримана у липні 2018 року. По теперішній час продукція не повернута та відсутнє підтвердження її сплати.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновкми суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині.

У даному випадку, як вірно зазначено господарським судом, відповідач не відмовився від прийняття поставленого товару та не повідомив продавця про будь-які недоліки чи невідповідності, актів невідповідності з приводу поставленого товару сторони не надали.

Аналогічний правовий висновок узгоджений з правовою позицією Верховного Суду, який викладений у постановах від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/18, від 02.07.2019 у справі №918/537/18.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нараховані та пред`явлені до стягнення 3% річних у розмірі 10877,42 грн., інфляційні втрати у розмірі 40689,00 грн.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із тексту позовної заяви вбачається, що позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 3% річних (нарахування здійснено на суму 411000,00 грн. за період з 10.08.2018 р. по 27.06.2019 р.) в розмірі 10877,42 грн. та інфляційні (нарахування здійснено на суму 411000,00 грн. за період з 08.2018 р. по 05.2019 р.) в розмірі 40689,00 грн.

Перевіривши розрахунок заявлених 3% річних, період та підстави нарахування, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розрахунок таких нарахувань є обґрунтованим та арифметично вірним. Тому, вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 10877,42 грн.

Стосовно розрахунка інфляційних нарахувань, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позивачем невірно визначений період для нарахування інфляційних, розрахунок є арифметично невірним.

Інфляційні витрати за період з вересня 2018р. по травень 2019 р. складають 42487,05 грн., тоді як позивачем заявлено 40 689,00 грн.

Частиною 2 ст.237 ГПК України унормовано, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають інфляційні витрати у розмірі 40689,00 грн.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 71029,81 грн. (нарахування здійснено за період з 10.08.2018р. по 01.02.2019р. на суму боргу 411000,00 грн., з урахуванням подвійної облікової станки НБУ).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд, згідно ст. 611 Цивільного кодексу України.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання, згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до вимог п. 6.2 договору, у випадку порушення строків оплати товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши розрахунок пені, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розрахунок відповідає нормам чинного законодавства та є обґрунтованим та арифметично вірним. Тому, стягненню підлягає - 71 029,81 грн.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам, на які посилається позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно недоведеністю позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 938,25 грн., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до вимог ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до вимог ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із тексту позовної зави вбачається, що позивачем було заявлено до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Крім того, позивачем подано заяви №3 від 11.06.2019р. про збільшення розміру судових витрат на 3500,00 грн., №116 від 27.06.2019р. про збільшення розміру судових витрат на 2000,00 грн., заява №120 від 19.08.19р. про збільшення розміру судових витрат на 3500,00 грн.

Інтереси позивача у даній справі представляв адвокат Грона Д.С., який приймав участь в судових засіданнях 04.06.19 р., 26.06.19 р., 09.07.19 р., 19.08.19 р.

В підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката, позивачем надано ордер на надання правової допомоги серії ЗП №036819 (том 1, а.с.49), платіжні доручення №190 від 28.03.2019 р. на суму 6000,00 грн. (том 1, а.с.48), №13 від 03.06.2019 р. на суму 3500,00 грн. (том 1, а.с.84), №31 від 27.06.2019 р. на суму 2000,00 грн. (том 1, а.с.116), №513 від 16.08.2019 р. (том 1, а.с.153), акти приймання-передачі наданих юридичних послуг №б/н від 03.06.2019р. (том 1, а.с.82), №б/н від 27.06.2019 р. (том 1, а.с.114), б/н від 19.08.2019 р. (том 1, а.с.150), рахунки на оплату №2 від 03.06.2019 р. (том 1, а.с.83), №4 від 27.06.2019 р. (том 1, а.с.115), №7 від 16.08.2019 р. (том 1, а.с.151), а також у копіях: договір №б/н від 22.03.2019 р. про надання правової допомоги (том 1, а.с.43-44), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП №001299 Грона Д.С. (том 1, а.с.45), акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №б/н від 27.03.2019 р. (том 1, а.с.46), рахунок на оплату №1 від 27.03.2019 р. (том 1, а.с.47), чеки №41393 від 04.06.2019 р. на суму 1046,77 грн., №49030 від 04.06.2019 р. на суму 453,28 грн. (том 1, а.с.85), №96999 від 18.08.2019 р. на суму 1561,75 грн. (а.с.152), службові документи АЗС №51183 від 04.06.2019 р. на суму 1046,77 грн., №98702 від 04.06.2019р. на суму 453,28 грн.

В апеляційній скарзі відповідач зауважує, про те, що Ордер на надання правової допомоги серія ЗП №036819 виданий адвокату Грона Д.С. згідно до Посвідчення адвоката №ЗП 001299, яке видане 30.05.2019 р. Радою адвокатів Запорізької області, але зазначає, що вказане посвідчення відсутнє в матеріалах справи. Вважає завеликим та недоведеним розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11938,25 грн. Тому як, згідно до наданого позивачем Акту приймання-передачі юридичних послуг від 27.03.2019 р. вказано, що Адвокатом надано послуги загальна вартість яких становить 6000 грн. на які витрачено 40 годин, але останній вважає, що не вказано які адвокатом були вчинені дії.

У даному випадку, підставою надання послуг є договір №б/н від 22.03.2019р. про надання правової допомоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап" (Клієнт) та адвокатом Грона Денис Сергійович (адвокат).

Пунктом 1.1 договору про надання правової допомоги унормовано, що Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Вартість юридичної допомоги, що надається адвокатом визначається домовленістю сторін та вказується в акті приймання-передачі послуг (п.4.1 договору про надання правової допомоги).

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом акту приймання-передачі наданих послуг та рахунку, згідно п.4.3 договору про надання правової допомоги).

Пунктом 4.4 договору про надання правової допомоги встановлено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. На письмову вимогу Клієнта, Адвокат може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

Сума, вказана в п.4.1 даного договору є гонораром Адвоката за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п.4.6 договору).

Факт понесення позивачем даних витрат підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №190 від 28.03.2019р. на суму 6000,00 грн., №13 від 03.06.2019р. на суму 3500,00 грн., №31 від 27.06.2019р. на суму 2000,00 грн., №513 від 16.08.19р. на суму 3500,00грн., загалом на суму 15000,00 грн.

Також, матеріали справи містять акти приймання-передачі наданих юридичних послуг №б/н від 27.03.2019р., №б/н від 03.06.2019р., №б/н від 27.06.2019р., б/н від 19.08.19р. із зазначенням виду послуги, витраченого часу за кожну послугу окремо та вартістю, що підписані клієнтом та адвокатом.

Крім того, позивачем до складу судових витрат також включені витрати на придбання пального для участі в судових засіданнях, які відображені у актах приймання-передачі наданих юридичних послуг №б/н від 03.06.2019р. на суму 1500,00грн. та б/н від 19.08.19р. на суму 1561,75 грн., а всього 3061,75 грн.

В підтвердження вказаних витрат до матеріалів справи надані копії чеків №41393 від 04.06.2019р. на суму 1046,77 грн., №49030 від 04.06.2019р. на суму 453,28 грн., № 96999 від 18.08.2019р. на суму 1561,75грн. на придбання пального.

Проте, з наданих суду доказів понесення витрат для придбання пального в сумі 3061,75 грн. не вбачається, що вказані оплати здійснювались безпосередньо позивачем, або його представником - адвокатом Грона Д.С.

Судова колегія дійшла висновку, що витрати позивача на правничу допомогу адвоката, є доведеними належними доказами на загальну суму 11938,25 грн. Тому, за змістом вищенаведених норм процесуального закону на відповідача покладається відшкодування витрат позивача на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи в сумі 11938,25 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Пронін проти України», «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії»).

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий суд з дотриманням норм процесуального та матеріального права постановив рішення, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничо впроваджувальний центр "Гандікап" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, викладені у позовній заяві.

Судовий збір розподіляється у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 126 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод», смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 19.08.2019 р. (повний текст 20.08.2019р.) у справі №905/800/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 19.08.2019 р. (повний текст 20.08.2019р.) у справі №905/800/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у встановленому законом порядку протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 13.11.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 14.11.2019 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя А.М. Білецька

Суддя Н.В. Гребенюк