ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. Справа№ 910/8265/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 року

у справі № 910/8265/19 (суддя: Блажівська О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 1211 094,58 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на корить позивача 1 211 094,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 1 211 094,58 грн залишено без руху.

Так, в мотивувальній частині вказаної ухвали судом було зазначено, що заявнику необхідно надати обґрунтований розрахунок суми, що стягується із зазначенням суми, що стягується, назви та № договору, № рахунку за яким стягується вказана сума, період заборгованості тощо.

16.07.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" надійшла позовна заява, змінена у порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд міста Києва позовну заяву з доданими до неї документами повернув Товариству з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" своєю ухвалою від 22.07.2019 року на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі та спрямувати справу до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема ч. 5 п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Так, скаржник зазначив, що договори були укладені з однією метою, а саме перевезення та зберігання майна перевізником. Тому, за твердженням скаржника, останній правомірно об`єднав вимоги між тими самими сторонами з правовідносин, що виникли зі змісту одного предмету.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2019 року справу № 910/8265/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 року у справі № 910/8265/19 залишив без руху своєю ухвалою від 16.09.2019 року.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому розмірі згідно з чинним законодавством.

Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 року у справі № 910/8265/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників своєю ухвалою від 23.09.2019 року.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О., на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/8265/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 року у справі № 910/8265/19 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М. своєю ухвалою від 22.10.2019 року.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 22.07.2019 року, суд першої інстанції зазначив про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, що суперечить вимогам ст. 173 Господарського процесуального кодексу України та вирішив повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю «Спрінгвей Україна».

Частиною 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, нормою процесуального права закріплювалося право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом, позивач просив стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спрінгвей Україна» згідно із договором про надання послуг №04468/ОД-2018 від 30.07.2018 року, договору на збереження вантажу від 03.02.2014 року № ОД/ДН-1-14-69дНЮ та розрахунку № 1, грошові кошти у розмірі 588 438,28 грн, що складають загальну вартість зниклого вантажу; грошові кошти у розмірі 117 687,65 грн, що складають вартість митних платежів; грошові кошти у розмірі 18 914,48 грн, що є вартістю логістичних та брокерських послуг; грошові кошти у розмірі 4 100,00 грн, що є вартістю сплати за послуги зберігання зниклого вантажу; 4 950, 00 грн, що є вартістю банківської комісії за надання кредитних грошових коштів за договором; грошові кошти у розмірі 49 711,27 грн, що є вартістю послуг банка за користування коштами, наданими за кредитним договором; грошові кошти у розмірі 427 292,00 грн, що є вартістю недотриманої вигоди, що разом складає 1 211 093,68 грн.

Таким чином, оскільки необхідність об`єднання в позовній заяві декількох договорів (договір про надання послуг №04468/ОД-2018 від 30.07.2018 року, договір на збереження вантажу від 03.02.2014 року № ОД/ДН-1-14-69дНЮ), обґрунтовано позивачем пов`язаністю поданих до позовної заяви доказів та підставою виникнення, на яких ґрунтуються позовні вимоги і, на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог, тому висновки суду першої інстанції про непов`язаність договорів однаковою підставою виникнення, є передчасними, в цій частині суд апеляційної інстанції враховує доводи апелянта як обґрунтовані.

При цьому, на стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року № 905/2043/18.

Водночас, колегія суддів відзначає, що місцевий господарський суд зазначаючи, що позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог, не було враховано положення ч. 6 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, яка надає суду право з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Посилання суду першої інстанції в ухвалі на те, що навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору є безпідставним, оскільки таке право суду було передбачено та закріплено в ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 року) та пункті 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Проте, на час постановлення оскаржуваної ухвали ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (в редакції після 15.12.2017 року), на відміну від ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 року), не передбачено повернення позовної заяви з таких мотивів, що об`єднання позовних вимог перешкоджає з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднює вирішення спору.

Відповідно до ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Водночас, усталеною практикою ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007 року).

Згідно ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на встановлене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 року у справі №910/8265/19 підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, з направленням апеляційної скарги та матеріалів оскарження до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) слід розподілити суду першої інстанції за результатами вирішення спору чи питання стосовно відкриття провадження у справі у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 2, 255, 269, 270, 271 п. 4 ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінгвей Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 року у справі № 910/8265/19 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 року у справі № 910/8265/19 - скасувати.

3. Матеріали оскарження направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич