ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019м. ДніпроСправа № 904/3084/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопромтрейд", м.Кривий Ріг

до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", м.Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 1 101 516,71 грн.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники

від Позивача: Гусакова О.Б., Ордер серія ДП №2201/043 від 31.05.2019р., адвокат

від Відповідача: Полях С.В., Довіреність №01-14/562 від 22.07.2019р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопромтрейд" звернулося до господарського суду з позовом до ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" і просить суд 843 808,39 грн. - боргу, 189 013,08 грн. - пені, 15 535,32 грн. - 3% річних, 53 159,92 грн. - інфляційних витрат та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань в частині оплати поставленої продукції.

31.07.2019р. Позивача подав уточнену позовну заяву і просить суд стягнути 843 808,39 грн. боргу, 189 013,08 грн. пені, 15 535,32 грн. 3% річних, 53 159,92 грн. інфляційні витрати та судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2019р. відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.08.2019р. о 10:00 год.

Представник Позивача в підготовчому засіданні 29.08.2019р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, надав для долучення до матеріалів справи докази належності Відповідача до державного сектору економіки.

29.08.2019р. представник Відповідача подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити, посилаючись на те, що між Позивачем та Відповідачем укладено договір у простій письмовій формі.

Також Відповідач зазначає, що Позивачем не надано всіх необхідних документів передбачених договором, а тому Відповідач вважає, що у останнього не виникло обов`язку проводити оплату за товар.

Крім того, Позивачем не вірно розраховано розмір пені, оскільки період нарахування становить 224 дні, тоді як згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019р. відкладено підготовче засідання на 26.09.2019 року о 12 год. 00 хв.

11.09.2019р. від Позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що наданий Відповідачем договір поставки є неукладеним, а тому вважати його за достовірний доказ та правову підставу виконання поставки не можна.

11.09.2019р. до господарського суду від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" 1 064 389,14 грн., що складається з 843 808,39 грн. - суми основної заборгованості, 151 885,51 грн. - пені, 15 535,32 грн. - 3% річних, 53 159,92 грн. - інфляційних втрат, а також просить стягнути витрати на правову правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та повернути зайво сплачений судовий збір.

Представник Позивача в підготовче судове засідання 26.09.2019р. не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи, не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

26.09.2019р. представник Відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи, не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.10.2019 об 11:00 год.

18.10.2019р. від Позивача на адресу суду надійшли пояснення по справі, в яких він зазначає, що період прострочення виконання зобов`язання за Рахунком-фактурою №КР-0002482 від 13.11.2018р. складає 224 дні, починаючи з 13.11.18р. по 26.06.19р.

Крім того, 18.10.2019р. Позивач подав заяву та просить суд повернути 556,91грн. судового збору, оскільки 11.09.2019р. до господарського суду від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Представник Позивача в судове засідання 22.10.2019р. не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника у судове засідання, оскільки він приймає участь у розгляді справи №175/1987/19 у Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області.

Представник Відповідача в судовому засіданні 22.10.2019р. проти відкладення розгляду справи на іншу дату не заперечував.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019р. відкладено розгляд справи на 19.11.2019 року об 11 год. 00 хв.

19.11.2019р. представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засіданні 19.11.2019р. проти позовних вимог заперечував та просить суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

У порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопромтрейд» (далі-Позивач, Постачальник) виставило ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (далі-Покупець, Відповідач) на оплату рахунок-фактуру №КР-0002482 на суму 843 808,39 грн. на поставку товару (а.с.14).

Цього ж дня 13.11.2018р. Позивач здійснив поставку товару Відповідачу на загальну суму 843 808, 39 грн., що підтверджується підписаною з обох сторін видатковою-накладною № КР-0001106 від 13.11.18 року (а.с.13).

Позивач свої зобов`язання в частині передачі продукції виконав у повному обсязі.

Відповідач свої зобов`язання в частині оплати поставленої продукції не виконав, що і стало причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступних підстав.

Статтею 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Надані до справи докази, зокрема, рахунок на оплату товару та виписку з банківського рахунку, свідчать про укладання між сторонами договору поставки товару у спрощений спосіб.

Відповідно до ст.181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог заборгованості у розмірі 843 808,39грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Розмір облікової ставки НБУ складає 18%, тому подвійна облікова ставка дорівнюватиме 36% річних, таким чином щоденний розмір пені складає 0,1% від суми помножено на кількість днів в межах ст.232 Господарського кодексу України.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем останньому нараховано пеню з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог у розмірі 151 885,51 грн. за період з 13.11.2018р. по 13.05.2019р.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача пені у розмірі 151 885,51грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, Позивач нарахував та просить стягнути з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог з Відповідача 3% річних у сумі 15 535,32грн. за період з 13.11.2018р. по 26.06.2019р. та інфляційні витрати за період з 11.2018р. по 05.2019р. у сумі 53 159,92грн.

Суд, перевіривши правильність розрахунку 3% річних у сумі 15 535,32грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак є меншим ніж сума, яка розрахована судом, тому вказана вимога повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат у сумі 53 159,92грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак є меншим ніж сума, яка розрахована судом, тому вказана вимога повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача у розмірі 53 159,92грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 10 000,00грн. на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Представником Позивача в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано ордер серії ДП 2201043 від 31.05.2019р. (а.с.11), копію договору про надання правої допомоги 47 від 31.05.2019р., квитанцію до прибуткового касового ордеру №57 від 31.05.2019р. на суму 10 000,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

В подальшому 11.09.2019р. Позивач подав відповідь на відзив та зазначив, що Акт виконаних робіт та детальний опис, буде надано пізніше, оскільки до обов`язків за договором правової допомоги адвоката, входить здійснення представництва Позивача у суді, тому на даний час підписати акт виконаних робіт між Позивачем та Адвокатом є передчасним.

19.11.2019р. Позивач заявив клопотання та надав до матеріалів справи документи на підтвердження надання адвокатом Гусаковою О.Б. правової допомоги ТОВ «Автопромтрейд» по справі №904/3084/19, а саме: Акт прийому-передачі виконаних робіт від 18.11.2019р. до Договору №47 про надання правничої допомоги від 31.05.2019р. та детальний опис робіт (наданих послуг), з яких вбачається, що адвокатом були виконані роботи за договором та витрачено 7 годин роботи. Виходячи із умов Договору адвокатом надано послуги на загальну суму 11 200,00грн.

Враховуючи викладене, вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. не суперечить приписам ст.126 Господарського процесуального кодексу України, тому підлягає задоволенню в сумі заявленій Позивачем в позовній заяві у розмірі 10 000,00грн.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до господарського суду Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 16 522,75 грн. згідно платіжного доручення №2722 від 15.07.2019р. (а.с.8).

18.10.2019р. Позивач подав заяву та просить суд повернути 556,91грн. судового збору, оскільки 11.09.2019р. до господарського суду від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, різниця переплати Позивачем судового збору при подачі позову та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог становить суму у розмірі 556,91грн., яка підлягає поверненню Позивачу з державного бюджету України за відповідною ухвалою господарського суду.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.174, 181, 193, 216, 217, 230, 232 Господарського Кодексу України, ст.ст.205, 509, 525-526, 530, 549, 610-612, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", (49600, м.Дніпро, вул.Леніна, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопромтрейд", (50005, м.Кривий Ріг, вул..Каховська, 23, ) 843 808,39 грн. - суми основної заборгованості, 151 885,51грн. - пені, 15 535,32 грн. - 3% річних, 53 159,92 грн. - інфляційних втрат, судовий збір у розмірі 15 965,84 грн. та витрати на правову допомогу - 10 000,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

19.11.2019р.

Повне рішення складено 19.11.2019