ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. Справа№ 920/848/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

без виклику сторін

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку

«Приватбанк»

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 13.08.2019

у справі № 920/848/19 (суддя Котельницька В.Л.,)

за заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

до Фізичної особи-підприємця Литвиненка Валерія Петровича

про видачу судового наказу про стягнення з боржника

27 701,72 грн. заборгованості за кредитним договором

від 19.10.2018 № б/н.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.08.2019 у справі № 920/848/19 відмовлено у видачі судового наказу від 23.07.2019 про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Литвиненка Валерія Петровича 27 701,72 грн. заборгованості за кредитним договором від 19.10.2018 № б/н .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.08.2019 у справі № 920/848/19 скасувати.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Коротун О.М., Сулім В.В. Зазначено, що розгляд справи, згідно з ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки оскаржуваної ухвали прямо суперечать правовому висновку Великої палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

08.08.2019 Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із заявою до Фізичної особи-підприємця Литвиненка Валерія Петровича про видачу судового наказу про стягнення з боржника 27 701,72 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 19.10.2018 (24 999,98 грн заборгованості за кредитом, 472,22 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 1 800,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 429,52 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором), а також 192,10 грн. судового збору.

Проте, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа-підприємець Литвиненко Валерій Петрович 01.08.2019 припинив підприємницьку діяльність.

Враховуючи факт припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Литвиненка Валерія Петровича, суд першої інстанції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, відмовив заявнику у видачі судового наказу та повернув заяву з доданими документами заявнику.

Колегія суддів, враховуючи встановлення судом першої інстанції факту припинення діяльності Фізичної особи-підприємця Литвиненко Валерія Петровича до звернення Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» із заявою в порядку наказного провадження зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Як встановлено ч. 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, заявником та боржником у наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Таким чином, втрата Литвиненком Валерієм Петровичем статусу фізичної особи - підприємця виключає можливість розгляду вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у порядку наказного провадження у зв`язку з невідповідністю суб`єктного складу.

Судова колегія звертає увагу, що ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Таким чином, право вибору провадження (наказного чи позовного) на звернення з вимогами у цій справі покладається на особу, яка має право на відповідне звернення (заявник у наказному провадженні, позивач у позовному провадженні).

Стосовно висновку викладеному у постанові Великої палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, що вимоги за господарським зобов`язанням до фізичної особи, яка втратила статус підприємця, слід розглядати за правилами господарського судочинства, необхідно відмітити наступне.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно положень ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

За змістом ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФО-П (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФО-П не припинились.

Такий висновок викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, за позовом до фізичної особи, яка втратила статус підприємця.

Судова колегія звертає увагу, що наведена справа розглядалася у порядку позовного провадження, стороною якого може бути фізична особа, яка не є підприємцем. У цій справі заявник звернувся в порядку наказного провадження до фізичної особи-підприємця, яка на час звернення втратила статус підприємця, тобто боржником фактично є фізична особа.

Оскільки ч. 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України чітко визначено суб`єктний склад наказного провадження, учасником якого не може бути фізична особа, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу з підстав встановлених п. 4 ч. 1 ст. 152 та п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з припиненням фізичної особи-підприємця.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» може захистити свої порушені права, шляхом звернення у позовному провадженні до господарського суду із позовом до фізичної особи, виходячи з характеру правовідносин між сторонами (господарські правовідносини).

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.08.2019 у справі № 920/848/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 152, 175, 269-271, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.08.2019 у справі № 920/848/19 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 920/848/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім