ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 917/1860/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К. М.- головуючого, Кролевець О. А., Пєскова В. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2019

та рішення Господарського суду Полтавської області від 17.01.2019

у справі № 917/1860/17

за позовом Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

до Приватного АТ "Укрелектронбуд"

про стягнення переплати пенсії у розмірі 193214,19 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України (далі - Управління ПФУ) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Укрелектронбуд" (далі - ПрАТ "Укрелектронбуд") про стягнення 193 214, 19 грн переплати пенсії.

В обґрунтування Управління ПФУ посилалося на те, що внаслідок видачі відповідачем недостовірної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , було здійснено неправильне нарахування пенсії та її виплату, що завдало матеріальних збитків.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

05.12.2017 Господарським судом Полтавської області у цій справі прийнято рішення, яким позов задоволено повністю. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 31.07.2018 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 та рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2017 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

3. Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Господарського Полтавської області від 17.01.2019 у справі №917/1860/17 відмовлено у задоволенні позову Управління ПФУ до ПрАТ "Укрелектронбуд" про стягнення 193 214, 19 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 у справі №917/1860/17апеляційну скаргу Управління ПФУ залишено без задоволення, рішення Господарського Полтавської області від 17.01.2019 залишено без змін.

Суди, посилаючись на положення ст. ст.11, 15, 16, 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", дійшли висновку про відсутність у діях відповідача наявності всіх складових елементів, які дають підстави для застосування відповідальності у вигляді відшкодування шкоди. Нарахування та призначення пенсії здійснюється саме органами Пенсійного фонду, тому відповідальність за помилки працівників органів Пенсійного фонду не можуть бути перекладені на відповідача. З огляду на те, що Закон не має зворотної сили у часі, суд апеляційної інстанції вказав про неможливість застосування до спірних правовідносин положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

В касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 17.01.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 917/1860/17.

В обґрунтування позовних вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані рішення винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме, ст. ст. 1166 ЦК України, ст. 80, 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( у редакції від 05.11.1991) . Суди залишили поза увагою те, що переплата пенсій виникла внаслідок дій ЗАТ "Укрелектронбуд", правонаступником якого є ПрАТ "Укрелектронбуд", які полягали у видачі довідки № 124 від 25.07.1994 з невірними даними, на підставі якої здійснено нарахування пенсії у неправомірному розмірі.

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "Укрелектробуд" просило в задоволенні касаційної скарги відмовити у повному обсязі, а рішення суду першої та апеляційної інстанції залишити без змін. Наголошує, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка задала шкоду, і самою шкодою. ПрАТ "Укрелектронбуд" безпосередньо не виплачувало підвищену пенсію і жодних перерахувань коштів не здійснювало. Прийняття рішення про встановлення розміру пенсії і безпосередня виплата здійснювалася органами Пенсійного фонду. Розмір пенсій з 2004 по 2015 неодноразово збільшувався і зміна розміру відбувалася без участі ПрАТ "Укрелектронбуд", а тому відповідач не може нести відповідальність за дії, вчинені без його участі і відому.

5. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

На обліку Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (який є правонаступником Управління Пенсійного фонду України Октябрського району у м. Полтаві), перебуває громадянка ОСОБА_1 , 1944 року народження, якій на підставі заяви від 25.07.1994 та довідки про заробіток для обчислення пенсії № 124 від 25.07.1994, виданої Полтавським ЗАТ "Укрелектронбуд" (правонаступником якого є відповідач - ПрАТ "Укрелектронбуд") була призначена та виплачувалася пенсія.

02.06.2015 гр. ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії, як непрацюючому пенсіонеру.

Відділом контрольно-перевірочної роботи Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснено перевірку достовірності довідки про заробіток для обчислення пенсії № 124 від 25.07.1994 на підставі Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, Наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.12.2013 № 191 та Наказу Управління Пенсійного фонду України Октябрського району у м. Полтаві від 08.01.2014 № 8 про зобов`язання проведення зустрічних перевірок довідок про заробітну плату, не підтверджених даними СПОВ по новопризначених пенсіях за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення", де розмір пенсії перевищує 2 тис. грн.

В ході перевірки первинних документів ПрАТ "Укрелектронбуд", на підставі яких відповідачем було видано довідку про заробітну плату гр. ОСОБА_1 № 124 від 25.07.1994, за 60 місяців роботи з 01.01.1982 по 31.12.1986, виявлено, що довідка № 124 від 25.07.1994 не відповідає дійсності, про що складено Акт перевірки характеру виконуваної роботи та умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату № 464 від 16.07.2015.

В акті перевірки зазначається, що суми заробітку в довідці про заробітну плату № 124 від 25.07.1994, на підставі якої гр. ОСОБА_1 нараховували пенсію, не відповідають первинним документам, у зв`язку з чим підприємством ПрАТ "Укрелектронбуд" замість вказаної довідки видано іншу довідку про заробітну плату за вищезазначений період у відповідності до первинних документів, а саме довідку № 42 від 15.07.2015.

За результатами перевірки, на підставі довідки № 42 від 15.07.2015, позивачем перераховано пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 31.08.2015 та встановлено завищення пенсії, виплаченої ОСОБА_1 за вказаний період, на 193 214, 10 грн., що підтверджено довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.11.2017 про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1

Управлінням Пенсійного фонду України Октябрського району у м. Полтаві 25.08.2015 прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій з гр. ОСОБА_1

Постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 02.02.2016 у справі № 2-а/554/34/2016 за позовом гр. ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві від 25.08.2015 та зобов`язання вчинити дії, скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України Октябрського району у м. Полтаві від 25.08.2015 про утримання надміру виплачених сум пенсій з гр. ОСОБА_1 у зв`язку з недоведенням зловживань гр. ОСОБА_1 при поданні нею недостовірних даних щодо розміру заробітної плати.

Позивач звертався до відповідача з вимогами щодо відшкодування надмірно сплаченої пенсії гр. ОСОБА_1 в сумі 193 214, 10 грн., проте відповідач вказані вимоги не виконав, що стало підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

Спір виник у зв`язку з відсутністю/наявністю підстав для стягнення з відповідача переплати пенсії.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених ст. 300 ГПК України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо суті касаційної скарги

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми переплаченої пенсії. Підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії відповідача, що призвели до наслідків у вигляді переплат пенсії у сумі 193 214, 19 грн. Правовими підставами позову є норми ст.ст.22, 1166 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, положеннями ч.ч. 1, 2 якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції чинній станом на момент звернення позивача з позовом у даній справі) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно з п. 32 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", затверджений Міністерством праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України № 224/30 від 30.04.2002 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 26.06.2002 за № 536/6824, який діяв на момент звернення та призначення пенсії гр. ОСОБА_1 , при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви і подання, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій з відповідних документів, фіксує і засвідчує виявлені розходження.

Таким чином, орган, що призначає пенсію, контролює і перевіряє правильність всіх документів, що подаються та відповідно у разі обґрунтованих сумнівів має право вимагати як від підприємств, установ та організацій, так і від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду. При цьому працівники цих органів Законом зобов`язані перевірити такі документів та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій, послалися на ст. ст.22, 1166 ЦК України, п.32 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженому Міністерством праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України № 224/30 від 30.04.2002, ст.ст.74, 80 ГПК України.

Встановивши, що довідка № 124 від 25.07.1994, на підставі якої нараховувалася пенсія ОСОБА_1 , видана Полтавським ЗАТ "Укрелектронбуд" (правонаступником якого є відповідач), містить недостовірні дані, що підтверджується Актом перевірки характеру виконуваної роботи та умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату № 464 від 16.07.2015, дійшли висновку про відсутність причинного зв`язку між фактом видачі відповідачем довідки про заробіток для обчислення пенсії № 124 від 25.07.1994 та надмірно виплачених сум пенсій ОСОБА_1 в розмірі 193 214,10 грн, оскільки остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення і нарахування пенсії приймається саме органами Пенсійного фонду та саме на працівників цих органів покладено обов`язок перевірити такі документи та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі.

Враховуючи недоведення позивачем всіх елементів, необхідних для застосування до відповідача деліктної відповідальності, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення переплаченої пенсії.

Доводи скаржника, що судами не взято до уваги, що порядок призначення пенсій здійснювався відповідно до ст. ст. 80, 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону від 05.11.1991) відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до ст.80 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону від 05.11.1991) заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до районного (міського) відділу соціального забезпечення за місцем проживання заявника.

Згідно з ст.81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону від 05.11.1991) пенсії призначаються районними (міськими) відділами соціального забезпечення.

Отже, чинним на час набуття позивачем права на призначення пенсії за віком законодавством було врегульовано порядок її призначення, обов`язковою і першочерговою умовою якого було подання особою заяви про її призначення. Відповідно, орган, що призначає пенсію, міг прийняти певне рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії лише після її надходження. З урахуванням цього, на момент подання заяви гр. ОСОБА_1 саме орган, який призначив пенсію, здійснював контрольні функції за дотриманням чинного законодавства при призначенні пенсії і посадові особи не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість поданих документів, необхідних для обчислення пенсії.

При оцінці доводів касаційної скарги Верховним Судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації", згідно з якою повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких під час розгляду цієї справи встановлено не було.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи зазначені положення законодавства та обставини, установлені судами першої та апеляційної інстанцій, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені ст. 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що оскаржені рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Судові витрати

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 та рішення Господарського суду Полтавської області від 17.01.2019 у справі № 917/1860/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Огороднік К. М.

Судді Кролевець О. А.

Пєсков В. Г.