ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. Справа№ 910/8822/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Центральної спілки споживчих товариств України «Укоопспілка»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2019

у справі №910/8822/16 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка)

до Громадської організації «Всеукраїнська люстрація»

про стягнення 43 328, 89 грн,

В С Т А Н О В И В :

08.08.2019 Центральна спілка споживчих товариств України «Укоопспілка» (далі, стягувач) звернулась до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, а саме дубліката наказу Господарського суду міста Києва №910/8822/16 від 29.07.2016.

В обґрунтування своєї заяви стягувач зазначив, що наказ Господарського суду міста Києва №910/8822/16 від 29.07.2016 був пред`явлений Укоопспілкою до виконання у межах строків, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а строк пред`явлення наказу від 29.07.2016 до виконання з моменту отримання його райвідділом ДВС є перерваним. У ході виконавчого провадження старшим державним виконавцем Голосіївського райвідділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 25.10.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», але наказ від 29.07.2016 Укоопспілці повернений не був. На скаргу Укоопспілки на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №52942765 в.о. начальника Голосіївського райвідділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кенюк Л.В. надано відповідь (лист від 15.07.2019 №50720) про відсутність у райвідділі ДВС підтвердження направлення Укоопспілці постанови про повернення їй оригіналу наказу від 29.07.2016, а також про звернення відділу до суду із заявою про видачу дубліката наказу від 29.07.2016. Зазначена відповідь дає підстави для висновку, що оригінал наказу від 29.07.2016 є втраченим Голосіївським райвідділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. Неповернення Голосіївським райвідділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Укоопспілці оригіналу наказу від 29.07.2016 та його втрата унеможливлюють використання нею права на повторне пред`явлення наказу до виконання у межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання відповідно до частини 1, пункту 1 частини 4, частини 5 статті 12, частини 5 статті 37, пункту 5 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження». Відтак стягувач, посилаючись на положення підпункту 19.4. пункту 19 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, просив суд видати Укоопспілці дублікат наказу Господарського суду міста Києва №910/8822/16 від 29.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8822/16 у задоволенні заяви Центральної спілки споживчих товариств України «Укоопспілка» про видачу дубліката виконавчого документа від 29.07.2016 у справі №910/8822/16 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 06.08.2019 після спливу строку для пред`явлення його до виконання, доказів поновлення/переривання відповідного строку заявником не подано, у той час як за змістом пункту 19.4 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, суд може видати дублікат наказу якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, 26.09.2019 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Центральна спілка споживчих товариств України «Укоопспілка» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8822/16 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Центральної спілки споживчих товариств України «Укоопспілка» та видати їй дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 про примусове виконання рішення у справі №910/8822/16.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

За твердженнями скаржника, у порушення вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді заяви стягувача не встановив дійсні обставини справи, жодним чином не дослідив надані стягувачем докази та не надав їм належної оцінки.

Судом при розгляді заяви не був застосований закон, який підлягав застосуванню, а саме Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016, а саме положення пункту 5 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, наказ від 29.07.2016 був пред`явлений стягувачем до виконання у межах строків, встановлених Законом, а строк пред`явлення наказу до виконання з моменту отримання його райвідділом ДВС є перерваним. Доказом переривання строку пред`явлення наказу до виконання є повідомлення про вручення поштового відправлення (заяви стягувача про примусове виконання рішення) райвідділу ДВС.

Отже, оскільки наказ пред`явлений стягувачем до виконання у встановлений Законом строк, стаття 329 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у даному випадку застосуванню не підлягає.

У тексті апеляційної скарги апелянтом викладене також клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8822/16.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2019 справу №910/8822/16 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Скрипки І.М., Тищенко А.І.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 поновлено Центральній спілці споживчих товариств України «Укоопспілка» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8822/16, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центральної спілки споживчих товариств України «Укооспілка» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8822/16, призначено до розгляду апеляційну скаргу Центральної спілки споживчих товариств України «Укооспілка» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8822/16 на 14.11.2019.

У судове засідання 14.11.2019 представники сторін не з`явились.

Відповідно до частин 3, 4, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо). Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Так, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду поштовими відправленнями була надіслана на адреси сторін, наявні у матеріалах справи, які відповідають юридичним адресам підприємств, вказаним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поштове відправлення із ухвалою суду від 22.10.2019 було вручене скаржнику 25.10.2019 (том 1, а.с. 161). Водночас, витягом із сайту Укрпошта, долученому судом до матеріалів справи (том 1, а.с. 173), підтверджується, що поштове відправлення із ухвалою суду від 22.10.2019 не було вручене під час доставки відповідачу.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що учасники справи належним чином повідомлялись судом про вчинення відповідної процесуальної дії (відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду).

З огляду на вищевикладене, оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення учасників справи про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та з огляду на те, що неявка їх представників не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів, враховуючи процесуальні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, вважає можливим здійснити перевірку оскарженої ухвали в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

У судовому засіданні 14.11.2019 судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо необхідності скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у даній справі та про задоволення апеляційної скарги стягувача з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2016 позовні вимоги Центральної спілки споживчих товариств України «Укоопспілка» у справі №910/8822/16 задоволено, присуджено до стягнення з Громадської організації «Всеукраїнська люстрація» (03022, місто Київ, вулиця Ломоносова, будинок 60-А, квартира 63; ) на користь Центральної спілки споживчих товариств України (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 7/11; ) 23 442 (двадцять три тисячі чотириста сорок дві) грн. 12 коп. заборгованості з орендної плати, 6 184 (шість тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 72 коп. заборгованості з відшкодування вартості комунальних послуг і експлуатаційних послуг та витрат, що пов`язані з утриманням об`єкта оренди, 6 589 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 25 коп. пені відповідно до п. 8.2. Договору, 1 689 (одну тисячу шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 68 коп. пені відповідно до п. 8.3. Договору, 4 517 (чотири тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 90 коп. інфляційних втрат, 905 (дев`ятсот п`ять) грн. 22 коп. 3% річних, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

29.07.2016 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано наказ №910/8822/16.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 115 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, відповідно до чинного законодавства України судові рішення виконуються у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 115, частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Як зазначено у мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі статтею 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Враховуючи зазначене, відповідно до вимог Конституції України рішення суду у справі №910/8822/16, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Законом України «Про виконавче провадження» в редакції Закону №901-VIII від 23.12.2015, чинній на момент видачі наказу суду від 29.07.2016, було встановлено строк для пред`явлення до виконання наказу суду, виданого на виконання судового рішення, в один рік з дня, наступного за днем набрання рішенням суду законної сили (частини 1, 2 статті 22 цього Закону).

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, яким збільшено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини 1, 2 статті 12 цього Закону).

Приписами пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред`явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016.

Колегією суддів встановлено, що наказ на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2016 у справі №910/8822/16 було видано місцевим судом 29.07.2016 із встановленням строку пред`явлення його відповідачем до виконання до 29.07.2017.

Відтак, на момент набрання чинності 05.10.2016 Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 строк пред`явлення наказу суду від 29.07.2016 на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2016 у справі №910/8822/16 не сплив, а тому до спірних правовідносин підлягали переважному застосуванню приписи пункту 5 ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 та положення статті 12 зазначеного Закону.

Вищевказана правова позиція суду узгоджується із правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною, зокрема, у його постановах від 02.05.2018 у справі №5016/149/2011 (17/6), від 06.06.2018 у справі №910/7155/14, від 28.12.2018 у справі №910/11424/15.

Отже, виходячи із вищевказаних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 та за наслідками і після набрання ними чинності, строк пред`явлення наказу №910/8822/16 від 29.07.2016, виданого Господарським судом міста Києва, до виконання становив до 29.07.2019.

Згідно з пунктом 19.4. Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, суд може видати дублікат виконавчого документа при умові втрати наказу та звернення із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що 16.11.2016 стягувачем було пред`явлено наказ №910/8822/16 від 29.07.2016 до виконання до Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві (заява про примусове виконання рішення від 16.11.2016 з доказами направлення до Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві додана до заяви стягувача; том 1, а.с. 147-148).

Державним виконавцем відділу Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві ОСОБА_1 23.11.2016 було відкрито виконавче провадження №52942765 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №910/8822/16 (копія постанови про відкриття виконавчого провадження міститься у матеріалах справи - том 1, а.с. 149).

Як вбачається із матеріалів справи, у ході виконавчого провадження старшим державним виконавцем Голосіївського райвідділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 винесено постанову від 25.10.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (том 1, а.с. 150).

Водночас, як зазначає стягувач у заяві про видачу дубліката наказу та апеляційній скарзі, наказ від 29.07.2016 №910/8822/16 Укоопспілці фактично повернений не був.

У відповідь на звернення Укоопспілки до Голосіївського райвідділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в.о. начальника відділу Кенюком Л.В. було надано відповідь від 15.07.2019 №50720 (том 1, а.с. 151), у якій вказано про відсутність у райвідділі ДВС підтвердження направлення Укоопспілці постанови про повернення їй виконавчого документу та оригіналу виконавчого документу, повідомлено про відсутність можливості притягнути до відповідальності винних осіб у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 . Також стягувача повідомлено про те, що 12.07.2019 головним державним виконавцем Задорожною Т.А. було направлено подання до Господарського суду міста Києва про видачу дубліката наказу №910/8822/16.

Із матеріалів справи вбачається, що Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 17.07.2019 дійсно було подано до Господарського суду міста Києва заяву про видачу дубліката виконавчого документа, а саме, дубліката наказу Господарського суду міста Києва №910/8822/16 від 29.07.2016. Однак, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у задоволенні подання (заяви) Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дубліката виконавчого документа від 29.07.2016 у справі №910/8822/16 відмовлено у зв`язку із тим, що відповідну заяву було подано після спливу строку для пред`явлення виконавчого документа від 29.07.2016 у справі №910/8822/16 до виконання.

Водночас, колегією суддів встановлено, що до вказаної заяви Голосіївського райвідділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, зокрема, було додано довідку головного державного виконавця Задорожної Т.А. про втрату оригіналу виконавчого документа №910/8822/16 від 29.07.2016.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши викладені у заяві обставини, а також розглянувши додані до неї докази, колегія суддів вважає, що останні у своїй сукупності та за відсутності доказів протилежного свідчать про втрату судового наказу №910/8822/16 від 29.07.2016 Голосіївським райвідділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

При цьому, колегія суддів наголошує, що за встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №901/2027/13 та від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12.

Стосовно висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, про те, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва після спливу строку для пред`явлення його до виконання та не надав доказів поновлення/переривання відповідного строку, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, наказ Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №910/8822/16, враховуючи положення пункту 5 ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 та положення статті 12 зазначеного Закону, був дійсний до пред`явлення до виконання до 29.07.2019.

У свою чергу, заявник звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу дубліката наказу 08.08.2019, про що свідчить відмітка вхідного штемпелю Господарського суду міста Києва на ній (том 1, а.с. 144-146).

Водночас, колегія суддів зазначає, що за змістом статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній станом на 16.11.2016 (дату пред`явлення наказу до виконання), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як встановлено судом апеляційної інстанції вище, стягувачем було пред`явлено наказ Господарського суду міста Києва від 29.07.2016, виданий у справі №910/8822/16, до виконання 16.11.2016, що підтверджується наданою стягувачем до матеріалів справи копією заяви про примусове виконання наказу №365/14 від 16.11.2016 із доказами її направлення 16.11.2016 до Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві. Відділом Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві (постанова від 23.11.2016) було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №910/8822/16.

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського райвідділу ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 від 25.10.2017 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, строк пред`явлення наказу №910/8822/16 до виконання перервався пред`явленням його до виконання 16.11.2016 та після переривання був встановлений з дня його повернення, тобто з 25.10.2017.

Таким чином, строк пред`явлення наказу до виконання встановлено з 25.10.2017 і закінчується, враховуючи положення статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», 25.10.2020.

Відтак, оскільки вищезазначений наказ Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №910/8822/16 був втрачений у розумінні пункту 19.4. розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України та враховуючи, що строк пред`явлення його до виконання станом на дату подання стягувачем заяви не сплив, колегія суддів задовольняє заяву Центральної спілки споживчих товариств України «Укоопспілка» про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №910/8822/16.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково було зазначено про відсутність підстав для видачі дубліката наказу заявнику, а отже ухвала Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8822/16 підлягає скасуванню. Апеляційна скарга Центральної спілки споживчих товариств України «Укоопспілка» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284, пунктом 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центральної спілки споживчих товариств України «Укоопспілка» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8822/16 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі №910/8822/16 скасувати.

Заяву Центральної спілки споживчих товариств України «Укоопспілка» про видачу дубліката наказу задовольнити.

Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №910/8822/16.

Видачу дубліката наказу №910/8822/16 від 29.07.2016 доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/8822/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.11.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко