ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2200/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом 1. Фізичної особи ОСОБА_1 , м . Харків , 2. Фізичної особи ОСОБА_2 , м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал", м. Харків, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: - ОСОБА_3 , м. Харків; - ОСОБА_4 , м. Харків; - ОСОБА_5 , м. Харків; - ОСОБА_6 , м. Харків; - Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, м. Харків,
про визнання недійсними положень статуту
за участю представників сторін:

позивачів - Савченко В.А., ордер Серія ХВ № 000033 від 11.07.2019; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1928 від 13.05.2019;

відповідача - Камінська А.А., ордер Серія ПТ № 078716 від 25.07.2019; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1342 від 28.09.2012;

третьої особи ( ОСОБА_3 ) - не з`явився;

третьої особи ( ОСОБА_4) - не з`явився;

третьої особи (ОСОБА_5 ) - не з`явився;

третьої особи ( ОСОБА_6 ), Молчанова Ю.Ю. , договір про надання правової допомоги від 06.05.2019; ордер Серія ХВ № 000022 від 28.07.2019; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1026 від 12.08.2011;

третьої особи (Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради) - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 , м. Харків, Фізична особа ОСОБА_2 , м. Харків, звернулись до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал", м. Харків, в якому просять суд визнати недійсними окремі пункти Статуту (нова редакція) Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей професіонал", , а саме:

- пункт 2.4 в редакції, що Засновник НВК "Ліцей Професіонал", який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей НВК "Ліцей Професіонал", може бути виключений зі складу Засновників НВК "Ліцей Професіонал" на основі одностайно прийнятого рішення Засновниками НВК "Ліцей Професіонал". При цьому цей Засновник у голосуванні участі не бере. При виключенні йому виплачується грошима вартість частки майна НВК "Ліцей Професіонал" пропорційно його сумарній частці у Статутному фонді;

- підпункт "в" пункту 7.1 в редакції, що призначення та звільнення з посади директора ліцею за погодженням з Департаментом науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації, головного бухгалтера та заступників директора;

- абзац 3 пункту 7.1 в редакції, що Рішення з питань, зазначених у підпунктах а), б), в) г), к), л), м), н) приймаються більшістю не менше ніж 3/4 всіх Засновників НВК "Ліцей Професіонал";

- пункт 7.3 в редакції, що рішення з усіх інших питань приймаються простою більшістю голосів від кількості присутніх Засновників. Рада засновників НВК "Ліцей Професіонал" є правочинною, якщо на ній присутні не менше ніж 3/4 засновників НВК "Ліцей Професіонал".

Ухвалою господарського суду від 19.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/2200/19 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 25.07.2019 о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду від 25.07.2019 залучено до участі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , м. Харків, ОСОБА_4 , м. Харків, ОСОБА_5 , м. Харків, ОСОБА_6 , м. Харків, Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, м. Харків, м. Харків. Відкладено підготовче засідання на 02.09.2019 о 12:00 год.

07.08.2019 відповідачем, через канцелярію суду, надано відзив на позов (вх. № 18974), в якому проти позову заперечує, зокрема, зазначає, що НВК "Ліцей Професіонал" не застосовує пункти Статуту НВК "Ліцей Професіонал" від 2016 року, які не відповідають Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а тому, на думку відповідача, жодних порушень прав чи законних інтересів позивачів не має. Таким чином, за твердженням відповідача, відсутність порушених прав чи законних інтересів позивачів, виключає правомірність їх звернення до суду з даним позовом, а відповідно, задоволення такого позову.

09.08.2019 Управлінням державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради надано до суду відзив на позов (вх. № 19225).

Ухвалою господарського суду від 02.09.2019 клопотання представника відповідача про витребування доказів (вх. № 20840) - задоволено частково. Зобов`язанл Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради надати для огляду у судовому засіданні реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" () в частині спірних статутних документів. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 19 жовтня 2019 року.

17.09.2019 третіми особами 1-4 надані до суду письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог (вх. № 22195), в яких проти позову заперечують.

Ухвалою господарського суду від 07.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/2200/19 до судового розгляду по суті на 17.10.2019 о 12:00 год.

У судових засіданнях 17.10.2019, 29.10.2019 оголошувалась перерва, в порядку ст. 216 ГПК України.

28.10.2019 представником відповідача, через канцелярію суду, надано клопотання про призначення колегіального розгляду справи (вх. № 25842).

Протокольною ухвалою від 29.10.2019 було відмовлено у задоволенні даного клопотання, на підставі ч. 10 ст. 33 ГПК України, враховуючи те, що 17.10.2019 суд перейшов до розгляду даної справи по суті.

У судовому засіданні 30.10.2019 представник позивачів позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача та присутньої третьої особи у судовому засіданні 30.10.2019 проти позову заперечували, з підстав, викладених у запереченнях на позов, наданих в процесі розгляду даного спору.

Інші учасники судового процесу у судове засідання 30.10.2019 не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неявка представників третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.10.2019, відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновниками ТОВ ХПНВК "Ліцей Професіонал" є наступні особи: ОСОБА_2 , з розміром внеску до статутного фонду (грн.): 177788.44, що складає - 5,37%, ОСОБА_6 , з розміром внеску до статутного фонду (грн.): 363227.75, що складає - 10,97%, ОСОБА_3 з розміром внеску до статутного фонду (грн.): 20526.01, що складає - 0,62%, ОСОБА_5 з розміром внеску до статутного фонду (грн.): 408631.22 - що складає - 12,34%, ОСОБА_11 , з розміром внеску до статутного фонду (грн.): 1640000.00, що складає - 49,54%, ОСОБА_4 , з розміром внеску до статутного фонду (грн.): 700000.00, що складає - 21,15%.

ТОВ НВК "Ліцей Професіонал" діє на підставі Статуту (нова редакція) від 2016 року, затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 07.09.2016.

Звертаючись з даним позовом до господарського суду, позивачі зазначили, що у зв`язку з набуттям чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" був посилений захист прав учасників товариств з міноритарною часткою, а тому положення Статуту, а саме п.2.4, п.п. "в" п.7.1, абз. 3 п.7.1, п.7.3 є незаконними, порушують корпоративні права позивачів, що полягають у неможливості впливати на прийняття рішень загальними зборами учасників товариства з питань, по яким необхідно отримати 75% голосів на загальних зборах учасників.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом ч. 1 ст. 116 ЦК України, ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають такі права: брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.

Відповідно до ст. 97 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Ч. 3 Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом.

Пунктом 5.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання вирішення корпоративних спорів" передбачено, що під час вирішення корпоративних спорів про визнання недійсними установчих документів господарські суди повинні виходити з того, що затвердження установчого документа є необхідною дією у процесі створення юридичної особи. Тому, під час визначення підстав для визнання установчих документів недійсними, господарським судам слід керуватися п. 2 ч.1 ст. 110 ЦК України.

З урахуванням положень цієї норми, підставами для прийняття рішення про визнання недійсними установчих документів є порушення закону, які не можуть бути усунуті. Такою підставою може бути відсутність в установчих документах тих відомостей, які згідно із законом повинні обов`язково в них міститися.

П. 13 Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" встановлено, що суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов: 1) на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства; 2) порушення допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунуті; 3) відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 N 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз`яснено, що статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК України є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов`язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Дослідивши зміст Статуту, в тому числі оскаржувані позивачами положення, суд встановив наступне.

Згідно п.2.4 Статуту, засновник НВК "Ліцей Професіонал", який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей НВК "Ліцей Професіонал", може бути виключений зі складу Засновників НВК "Ліцей Професіонал" на основі одностайно прийнятого рішення Засновниками НВК "Ліцей Професіонал". При цьому цей Засновник у голосуванні участі не бере. При виключенні йому виплачується грошима вартість частки майна НВК "Ліцей Професіонал" пропорційно його сумарній частці у Статутному фонді.

Згідно п.7.1 Статуту передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів належить:

а) визначення основних напрямів діяльності НВК "Ліцей Професіонал" та затвердження його планів та звітів про їх виконання;

б) внесення змін до Статуту, зміна розміру статутного фонду;

в) призначення та звільнення з посади директора ліцею за погодженням з Департаментом науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації, головного бухгалтера та заступників директора;

г) затвердження річних результатів діяльності НВК "Ліцей Професіонал", його відокремлених підрозділів, затвердження звітів та висновків відповідних контролюючих органів, порядку розподілу прибутку, визначення порядку покриття збитків;

д) утворення та ліквідація відокремлених підрозділів, затвердження їхніх положень;

є) затвердження штатного розпису ліцею, кошторису і звітів про їх виконання;

ж) прийняття рішень про притягнення до матеріальної відповідальності посадових осіб НВК "Ліцей Професіонал";

з) затвердження правил, положень та інших внутрішніх документів НВК "Ліцей Професіонал", визначення організаційної структури НВК "Ліцей Професіонал";

і) визначення умов оплати праці посадових осіб НВК "Ліцей Професіонал", його відокремлених підрозділів;

к) ліквідація та припинення діяльності НВК "Ліцей Професіонал", призначення ліквідаційної комісії;

л) встановлення розміру, форми та порядку внесення засновниками додаткових внесків;

м) вирішення питання про придбання ліцеєм "Професіонал" частки Засновника;

н) виключення Засновника з НВК "Ліцей Професіонал";

о) інші питання роботи НВК "Ліцей Професіонал" (у тому числі виконавчих органів НВК "Ліцей Професіонал") за рішенням більшості засновників.

Рішення з питань, зазначених у підпунктах а), б), в) г), к), л), м), н) приймаються більшістю не менше ніж 3/4 всіх Засновників НВК "Ліцей Професіонал".

Згідно п. 7.2 Статуту, рішення з усіх інших питань приймаються простою більшістю голосів від кількості присутніх Засновників. Рада засновників НВК "Ліцей Професіонал" є правочинною, якщо на ній присутні не менше ніж 3/4 засновників НВК "Ліцей Професіонал".

Відповідно до ст.5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" ( надалі - Закон) учасники товариства мають такі права:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства;

2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства;

3) брати участь у розподілі прибутку товариства;

4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість.

2. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону учасники товариства зобов`язані:

1) дотримуватися статуту;

2) виконувати рішення загальних зборів учасників товариства.

Ч. 2 ст. 6 Закону встановлено, що учасники можуть мати обов`язки, встановлені законом та статутом товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону установчим документом Товариства є статут.

Згідно ч. 5 ст. 11 Закону у Статуті товариства зазначаються відомості про:

1) повне та скорочене (за наявності) найменування товариства;

2) органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень;

3) порядок вступу до товариства та виходу з нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону статут товариства може містити інші відомості, що не суперечать закону.

Відповідно до ст. 28 Закону органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Ст. 29 Закону встановлено, що :

1. Загальні збори учасників є вищим органом товариства.

2. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

3. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.

Відповідно до ст. 30 Закону :

1. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

2. До компетенції загальних зборів учасників належать:

1) визначення основних напрямів діяльності товариства;

2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту;

3) зміна розміру статутного капіталу товариства;

4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника;

5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом;

6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства;

7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства;

8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства;

9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності;

10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника;

11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період;

12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів;

13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства;

14) прийняття інших рішень, віднесених цим Законом до компетенції загальних зборів учасників.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно.

Ч. 2 ст. 34 Закону встановлено, що рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 ч.2 ст. 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Згідно ч. 3 ст. 34 Закону рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Ч. 5 ст. 34 Закону встановлено, що статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Ч. 3 ст. 29 Закону встановлено, що кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.

Таким чином, з огляду на зміст норм Закону , суд приходить до висновку, що абзац 3 пункту 7.1, абзац 1 п.7.3 Статуту про те, що рішення з питань, зазначених у підпунктах а), б), в) г), к), л), м), н) приймаються більшістю не менше ніж 3/4 всіх Засновників НВК "Ліцей Професіонал", а також про те, що всі інші рішення приймаються простою більшістю голосів від кількості присутніх Засновників, не відповідає вимогам вказаного закону, а саме положенням ч.3 ст.29, ч.5 ст.37 Закону, оскільки даними положеннями закону імперативно визначено мінімальну кількість голосів учасників (більшість), а також визначено, що прийняття рішення залежить саме від кількості голосів учасників, а не від кількості всіх Засновників (учасників), що проголосували за певне питання.

Крім того, з огляду на вищезазначене, суд також приходить до висновку, що абзац 2 пункту 7.3 Статуту про, те що Рада засновників НВК "Ліцей Професіонал" є правочинною, якщо на ній присутні не менше ніж 3/4 засновників НВК "Ліцей Професіонал" також не відповідає вимогам Закону, а саме ч. 3 статті 33 Закону, якою встановлено, що загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно.

Закон не передбачає вимог та не встановлює умов, за яких загальні збори учасників є правочинною (наявність певної кількості осіб, присутності учасників, що володіють у сукупності певною кількістю відсотків голосів). Чинним законодавством передбачено лише мінімальну кількість голосів необхідних для прийняття рішення загальними зборами, ч.5 ст.34 Закону .

Суд також зазначає, що норми Закону не містять підстави та порядок виключення учасника із складу Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обв`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, а тому суд погоджується з доводами позивачів про те, що пункт 2.4 Статуту є незаконним.

Щодо вимоги про визнання недійсним підпункт "В" пункту 7.1 Статуту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону до компетенції загальних зборів учасників належать обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства.

Згідно ч.2 ст. 26 Закону України "Про освіту" керівник закладу освіти призначається засновником у порядку, визначеному законами та установчими документами, з числа претендентів, які вільно володіють державною мовою і мають вищу освіту.

Додаткові кваліфікаційні вимоги до керівника та порядок його обрання (призначення) визначаються спеціальними законами та установчими документами закладу освіти.

Ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальну середню освіту" встановлено, що посаду керівника закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності може обіймати особа, яка є громадянином України, має вищу освіту ступеня не нижче магістра та стаж педагогічної роботи не менше трьох років, а також організаторські здібності, фізичний і психічний стан якої не перешкоджає виконанню професійних обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України "Про загальну середню освіту" керівник закладу загальної середньої освіти призначається на посаду та звільняється з посади рішенням засновника (засновників) закладу або уповноваженого ним (ними) органу.

Згідно ст. 29 Закону загальні збори учасників є вищим органом товариства.

До компетенції загальних зборів учасників належать обрання одноосібного виконавчого органу товариства, встановлення розміру його винагороди ( ст.30 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону "Про освіту", засновник "укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти".

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону "Про загальну середню освіту", керівника закладу загальної середньої освіти призначає на посаду та звільняє засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону "Про освіту", засновником для приватних закладів освіти є фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника.

Виходячи з наведеного вбачається, якщо юридична особа є засновником школи, то її керівник може бути звільнений рішенням загальних зборів засновників, за дорученням і від імені якого може бути укладеним та припиненим контракт з керівником.

Такий механізм відповідає згаданим освітнім законам і Закону.

Щодо посилань відповідача та третіх осіб щодо обов`язкового (імперативного) погодження керівника (виконавчого органу) приватного закладу (відповідача) освіти з Департаментом освіти ХМР, Управлінням освіти адміністрації Київського району ХМР та Департаментом науки та освіти ХОДА слід зазначає таке.

Згідно з п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів".

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону "Про освіту", засновником для комунальних закладів освіти є відповідна рада від імені територіальної громади, для державних закладів освіти - орган державної влади від імені держави.

Виходячи з наведеного, якщо міська рада (ХМР) або орган державної влади є засновником школи, то її керівник може бути звільнений рішенням цієї ради (тобто через голосування), за дорученням і від імені якої контракт з керівником може укладений або припинений.

Отже, погодження керівника (виконавчого органу) приватного закладу (відповідача) освіти з відповідними органами державної влади та місцевого самоврядування, не є обов`язковим, оскільки вони в даному разі не є засновниками відповідного приватного навчального закладу.

Таке нормативне врегулювання відображено у чинній редакції Закон України «Про освіту», яким відмінено будь-яке погодження та контроль щодо призначення та звільнення керівників (виконавчого органу) приватного закладу освіти.

Таким чином, встановлений Положенням про Управління освіти адміністрації Київського району ХМР (п.6.2.19), імперативний порядок призначення на посаду керівників приватних навчальних закладів, які входять до мережі навчальних закладів Київського району суперечить Закону "Про освіту", а тому не має діяти і не може мати будь-які правові наслідки.

Окремо слід зазначити, що відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: освітня діяльність, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених спеціальними законами у сфері освіти.

Відповідно до п.п.5 п.84 Постанови КМУ "Про затвердження Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності" від 30 грудня 2015 р. № 1187, здобувач ліцензії разом із заявою про отримання ліцензії на провадження освітньої діяльності (додаток 22) подає: копію документа, що засвідчує рівень освіти і кваліфікації керівника закладу загальної середньої освіти (документа про вищу освіту, а для документа про освіту, виданого навчальним закладом іншої країни, додатково подається копія документа про визнання його в Україні);

Згідно п.86 Постанови КМУ "Про затвердження Ліцензійних умов провадження освітньої діяльності" від 30 грудня 2015 р. № 1187, документи формуються у справу, пронумеровуються та підписуються керівником закладу освіти або уповноваженою на це особою.

Згідно з п.1.5, 1.6 Статуту Товариства, НВК "Ліцей Професіонал" створений за добровільною згодою Засновників з метою здійснення освітньої та господарської діяльності.

НВК "Ліцей Професіонал" є юридичною особою, має печатку, штамп, бланки зі своєю назвою, рахунки в установах банків.

Метою діяльності НВК "Ліцей Професіонал" є:

- задоволення потреб громадян, суспільства і держави в здобутті дітьми дошкільного віку, учнями безперервної дошкільної та загальної середньої освіти в обсязі державних стандартів дошкільної та загальної середньої освіти, розвитку їх творчих здібностей і нахилів;

- реалізація державної політики в галузі дошкільної та повної середньої освіти, соціального замовлення батьків, суспільства і держави у профільному навчанні, допрофесійній та допрофільній підготовці відповідно до напрямків, передбачених законодавством України, концепцією профільної освіти;

- надання в різних формах інших освітніх та пов`язаних з ними послуг;

- надання консультацій із питань виховання та навчання, фізичного і психологічного розвитку дітей;

- одержання прибутку шляхом ведення законної підприємницької діяльності.

З аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що керівник закладу освіти має відповідати певним вимогам та критеріям визначеним у вищенаведених нормах законодавства і тільки при відповідності чітко визначеним вимогам відповідна особа може бути керівником закладу освіти.

Отже, відповідність особи вимогам законодавства щодо можливості очолити освітній заклад, здійснюють, в тому числі, компетентні органи в галузі ліцензування.

Якщо всі критерії, які ставляться до навчального закладу відповідають ліцензійним умовам, то, зокрема, й приймається рішення про надання ліцензії закладу освіти.

Більш того, діюче законодавство не передбачає призначення на посаду заступника директора та бухгалтера за погодженням з Департаментом науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації.

Окремо, слід зазначити, що призначення та звільнення з посади директора ліцею рішенням засновників ТОВ за обов`язковим попереднім погодженням з відповідним органом державної влади, встановлені п.п. "в" п. 7.1 Статуту, обмежує права учасників на управління Товариством щодо обрання/призначення виконавчого органу та інших посадових осіб.

Втім, з аналізу Статуту відповідача вбачається, що Товариство може займатися, крім освітньої, іншими незабороненими видами господарської діяльності, а отже, наявність умов встановлених п.п. "в" п. 7.1 Статуту, фактично обмежує діяльність Товариства на їх здійснення.

Доказів на спростування іншого, сторонами не надано.

Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону необхідно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Закону товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону. Якщо протягом "перехідного періоду" (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону .

Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону, то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" - висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням норм ч. 3 Перехідних положень Закону, суд вважає, що вищезазначені положення Статуту, що не відповідають законодавству, не можуть бути усунуті, оскільки виконавчий орган та інші учасники товариства не скликають та не проводять загальні збори, що порушує права позивачів на управління товариством, з урахуванням чого, суд приходить до висновку що п.2.4, п.п. "в" п.7.1, абз. 3 п.7.1, п.7.3 Статуту з 17 червня 2019 року не відповідають законодавству, а тому суд визнає їх недійсними.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З аналізу ст. ст. 13, 15, 16 ЦК України вбачається, що право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено перелік способів захисту цивільних прав, які мають універсальний характер та можуть застосовуватися до всіх чи більшості суб`єктивних прав. Разом з тим, законодавцем передбачено, що такий перелік не є вичерпним та надано право суду захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 3 ст. 16 ЦК). Особа, законне право або інтерес якої порушено, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту. Якщо спеціальні норми права визначають конкретні заходи з урахуванням специфіки порушеного права та характеру правопорушення, особа вправі скористатися такими способами захисту. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

Так, 26.11.2018 ОСОБА_12 , в особі представника Склокіної З.К ., всім учасникам ТОВ НВК "Ліцей Професіонал", директору було надіслано повідомлення про дату та порядок денний засідання Ради засновників НВК "Ліцей Професіонал", що підтверджується повідомленням про дату та порядок денний засідання, чеками та описом вкладення до листів.

Відповідно до вказаного повідомлення, річні загальні збори учасників мали відбутися 27.12.2018 о 15 год. 00 хв., з наступним порядком денним, зокрема, питання: "Про підготовку нової редакції Статуту НВК "Ліцей Професіонал" згідно з Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Законом України "Про освіту".

Однак, 27.12.2018 загальні збори учасників не відбулися, з підстав відмови інших учасників ( ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ) в реєстрації та проведенні загальних зборів учасників, та, як наслідок, і внесенні змін до Статуту, що підтверджується актом про відмову в реєстрації учасників зборів "Ліцей Професіонал", призначених на 27.12.2018.

Таким чином, судом встановлено, що позивачам чиниться перешкода іншими учасниками Товариства у приведенні установчих документів до вимог Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачі не вчиняли жодних дій для внесення змін до Статуту та приходить до висновку, що позивачами правомірно було обрано такий спосіб захисту, як визнання недійсними окремих положень Статуту.

При цьому, суд враховує той факт, що позивачі позбавлені можливості без згоди інших учасників Товариства прийняти рішення про внесення змін до статуту Товариства щодо приведення його положень у відповідність до вимог Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Тому захист прав позивача зазначеним способом не порушує норм права та є прийнятним у даному випадку.

Згідно статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010).

Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідачі в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачами не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, сплачений позивачами за розгляд їх позову, відповідно приписів ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача. Інших витрат позивачами заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсними окремі пункти Статуту (нова редакція) Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс «Ліцей професіонал» (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 22/24, ), а саме:

- пункт 2.4 в редакції, що Засновник НВК «Ліцей Професіонал», який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей НВК «Ліцей Професіонал», може бути виключений зі складу Засновників НВК «Ліцей Професіонал» на основі одностайно прийнятого рішення Засновниками НВК «Ліцей Професіонал». При цьому цей Засновник у голосуванні участі не бере. При виключенні йому виплачується грошима вартість частки майна НВК «Ліцей Професіонал» пропорційно його сумарній частці у Статутному фонді;

- підпункт «в» пункту 7.1 в редакції, що призначення та звільнення з посади директора ліцею за погодженням з Департаментом науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації, головного бухгалтера та заступників директора;

- абзац 3 пункту 7.1 в редакції, що Рішення з питань, зазначених у підпунктах а), б), в) г), к), л), м), н) приймаються більшістю не менше ніж 3/4 всіх Засновників НВК «Ліцей Професіонал»;

- пункт 7.3 в редакції, що рішення з усіх інших питань приймаються простою більшістю голосів від кількості присутніх Засновників.

Рада засновників НВК «Ліцей Професіонал» є правочинною, якщо на ній присутні не менше ніж 3/4 засновників НВК «Ліцей Професіонал».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 22/24, ) на користь Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , відомості про дату народження відсутні) та Фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 7684,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач: ОСОБА_11 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 );

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 22/24, );

Третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 );

Третя особа: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_4 );

Третя особа: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ІНН НОМЕР_5 );

Третя особа: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_6 );

Третя особа: Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61200, м. Харків, площа Конституції, 7, )

Повне рішення складено 11.11.2019

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/2200/19