ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.2019 Справа № 905/1580/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Папакіної Ю.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" про визнання недійсною додаткової угоди до договору, -

За участю представників сторін:

від позивача - Мендрух О.М. (за довіреністю);

від відповідача - Лук`янов К.Е. (за довіреністю);

В С Т А Н О В И В:

Служба автомобільних доріг у Донецькій області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" про визнання недійсною додаткової угоди до договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на той факт, що внаслідок помилки особи, що має істотне значення було укладено додаткову угоду від 06.12.2013 до договору № 2-65 від 25.06.2013.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.08.2019 відкрито провадження у справі 905/1580/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 19.09.2019 року.

13.09.2019 до господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

19.09.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 10.10.2019.

30.09.2019 до господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь на відзив.

07.10.2019 до господарського суду Донецької області від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

10.10.2019 до господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшли заперечення.

Ухвалою господарського суду від 10.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.11.2019.

Судове засідання 05.11.2019 відбулось за участю представників сторін. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2013 між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Данком» (підрядник) укладений договір підряду № 2-65 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого підрядник зобов`язався за завданням замовника своїми силами і засобами, на власний ризик виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве - Шахтарськ - Амвросіївка, км 41+800 - км 50+000 (об`єкт) відповідно до затвердженої кошторисної документації та в обумовлений цим договором термін, а замовник - прийняти закінчений поточним середнім ремонтом об`єкт і сплатити вартість виконаних послуг.

Договірна ціна робіт, виконання яких доручається підряднику становить 27 975 518, 40 грн. (пункт 2.1 Договору).

Підрядник розпочинає виконання робіт протягом 10 днів з моменту підписання договору і забезпечує їх завершення до 31.12.2014 (пункт 3.1 Договору).

Обов`язками замовника, зокрема, є своєчасна та в повному обсязі сплата виконаних робіт, а також прийняття виконаних робіт згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (підпункти 4.1.1, 4.1.2 пункту 4.1 Договору).

Замовник зобов`язаний негайно повідомити про виявлені недоліки в роботі (п.п.4.1.4 Договору).

Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим Договором (п.п.4.3.1).

Підрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи (п.п.4.4.1).

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в). Замовник відповідно до вимог, встановлених постановою КМУ від 09.10.2006 № 1404 за заявкою підрядника при наявності фінансових ресурсів, може здійснити попередню оплату робіт у розмірі до 30 відсотків річного обсягу фінансування (пункт 12.1 Договору);

Оплата виконаних робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів (пункт 12.3 Договору);

Зобов`язання замовника за Договором виникають при наявності відповідних бюджетних призначень (пункт 12.4 Договору);

План фінансування складається Замовником у межах затверджених на відповідний рік асигнувань і узгоджується з Підрядником (пункт 12.8 Договору);

Умови договору не повинні змінюватися, крім випадків (пункт 15.3 Договору):

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок.

Всі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються у вигляді Додаткових угод, складених і підписаних у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу (пункт 15.4 Договору).

Строк дії Договору був встановлений до 31.12.2014 (пункт 17.1 Договору);

Невід`ємною частиною цього Договору є Договірна ціна, План фінансування (п.18 Договору).

Договір підписаний керівниками Сторін та засвідчений їх печатками.

Додатковою угодою від 06.12.2013 сторони змінили строк дії Договору і встановили його до 31.12.2013. Обсяги фінансування робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве - Шахтарськ - Амвросіївка, км. 41+800 - км. 50+000 визначили відповідно до графіку фінансування, що додається до угоди.

Ця додаткова угода підписана керівником Служби автомобільних доріг, директором ТОВ «Данком» та засвідчена печатками Сторін. Графік фінансування до додаткової угоди від 06.12.2013 в матеріалах справи відсутній.

Додатковою угодою від 28.02.2014 сторони домовились про таке: "на підставі постанови Кабінету міністрів України від 12 лютого 2014 року № 46 "Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" обсяг фінансування послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве - Шахтарськ - Амвросіївка, км.41+800 - км.50+000 по договору №2-65 від 25.06.2013 складає 195 931,40 грн".

Сторонами, як додаток до додаткової угоди від 28.02.2014, був узгоджений графік фінансування робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве -Шахтарськ - Амвросіївка, км41+800 - км50+000, відповідно до якого обсяг фінансування 2014 року складає 27 975 518, 40 грн., у тому числі 195 931, 40 грн. відповідно до постанови КМУ від 12.02.2014 №46 "Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг України", а різниця (сума 27 779 587, 00 грн.) - за рахунок інших джерел фінансування державного бюджету.

Ця додаткова угода від 28.02.2014 та графік фінансування підписані керівником Служби автомобільних доріг, директором ТОВ «Данком» та засвідчені печатками Сторін.

Згідно доводів позивача, при укладенні додаткової угоди від 28.02.2014, до Договору № 2-65, уповноважена особа Замовника - начальник Служби автомобільних доріг у Донецькій області Ставицький О. М. , та Директор ТОВ "Данком" Устименко В. С. , керувались даними, що були викладені в Постанові Кабінету Міністрів України від 12.02.2012 року № 46 постанови Кабінету міністрів України від 12 лютого 2014 року № 46 «Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг».

Водночас, підписантами не було враховано, що на момент підписання додаткової угоди від 28.02.2014 строк дії договору № 2-65 від 25.06.2013 вже закінчився, оскільки відповідно до додаткової угоди від 06.12.2013строк його дії був встановлений до 31 грудня 2013 року.

У зв`язку зі змінами в керівному складі Служби автомобільних доріг у Донецькій області, на теперішній час у позивача відсутні необхідні відомості про зміну обставин, що обумовили внесення змін до Договору № 2-65 від 25.06.2013 всупереч закінченню строку його дії.

Позивач вважає, що правовідносини між Сторонами Договору № 2-65, в частині врегулювання або зміни умов цього договору припинились 31.12.2013, отже сторони не могли вносити зміни або доповнення до договору за межами його дії. Таким чином, внаслідок помилки, що має істотне значення, було укладено додаткову угоду від 06.12.2013, до договору 2-65 від 25.06.2013.

Обґрунтовуючи підстави для звернення за судовим захистом, позивач зазначає, що Додатковою угодою від 28.02.2014 року до Договору підряду № 2-65 від 25.06.2013 порушено законні інтереси Служби автомобільних доріг у Донецькій області.

Так, господарським судом Донецької області розглядається справа № 905/2353/17 за позовом ТОВ "Данком" до Служби автомобільних доріг у Донецькій області про стягнення заборгованості в розмірі 21 018 034,98 грн.

На підтвердження своїх позовних вимог ТОВ "Данком" вказує, що Позивачем не було пропущено строк позовної давності у зв`язку з тим, що додатком до додаткової угоди від 28.02.2014, є Графік фінансування, який був також підписаний на виконання умов цієї додаткової угоди.

Тобто, ТОВ "Данком" вважає, що додаткова угода від 28.02.2014, була підписана абсолютно законно, та вона є підтвердженням переривання пропущеного строку позовної давності, який минув, водночас Служба автомобільних доріг у Донецькій області вважає, що дії з підписання оскаржуваної угоди є поза межами закону, адже строк дії договору № 2-65 від 25.06.2013, вже закінчився, та сторони не могли приймати такі рішення щодо врегулювання, або зміни його умов.

Позивач вважає, що оскільки ТОВ "Данком" використовує в якості доказів додаткову угоду від 28.02.2014, до договору № 2-65 від 25.06.2013, та посилається на неї, як належні та допустимі докази по справі № 905/2353/17, порушує права Служби автомобільних доріг у Донецькій області, адже, Служба вважає, що така угода підписана в результаті помилки.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами статей 193, 220 Господарського кодексу України, статтями 15, 16, 215, 229 Цивільного кодексу України, Служба автомобільних доріг у Донецькій області звернулася до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" про визнання недійсним правочину - додаткової угоду від 28.02.2014, до Договору № 2-65 від 25.06.2013 укладеного між ТОВ "Данком" та Службою автомобільних доріг у Донецькій області.

ТОВ "Данком" проти позову заперечувало з огляду на наступне. Так, договір № 2-65 від 25.06.2013 року був укладений між позивачем та відповідачем в процедурі державних закупівель, у відповідності до приписів Закону України № 2289-VI від 01.06.2010 року "Про здійснення державних закупівель", який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Додатковою угодою від 06.12.2013 сторони змінили строк дії Договору і встановили його до 31.12.2013.

Згідно доводів відповідача, на підтвердження виконання обумовлених договором робіт, ТОВ «Данком» передав до Служби автомобільних доріг акти приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт за 2013 рік на загальну суму 19 402 571,60 грн., які були підписані уповноваженими особами Служби автомобільних доріг без зауважень та застережень.

Проте, Замовник виконані підрядником роботи, зазначені в актах приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт за 2013 рік у передбачений Договором строк не оплатив.

Враховуючи настання зимового періоду та несприятливих погодних умов, які унеможливлювали виконання робіт у відповідності до вимог Державних будівельних норм і правил, фактичне виконання підрядних робіт за договором № 2-65 від 25.06.2013 року станом на 31.12.2013 року було завершено.

В подальшому протягом 2014 року підрядні роботи за вказаним договором не виконувались у зв`язку з проведення на території виконання робіт (Єнакієве - Шахтарськ - Амвросіївка) антитерористичної операції.

Оскільки Службою автомобільних доріг в 2013 році не було здійснено оплату виконаних відповідачем робіт, з метою проведення розрахунків за договором № 2-65, керуючись приписами Постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 року № 46 «Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під гарантії Державним агентством автомобільних доріг», сторони 28.02.2014 уклали додаткову угоду, якою погодили графік фінансування робіт - протягом 2014 року.

Обсяг фінансування 2014 року було передбачено на рівні ціни первісно визначеної Договором № 2-65 - 27 975 518,40 грн., них 195 931,40 грн. кредитні кошти згідно Постанови КМУ №46 від 12.02.2014 та 27 779 587,00 грн. - інші джерела фінансування державного бюджету.

Проте, у зв`язку з початком проведення антитерористичної операції на території виконання робіт, завершення виконання робіт за договором в повному обсязі було унеможливлене, тобто фактично виконаними Підрядником і прийнятими Замовником залишись роботи, виконані протягом 2013 року на суму 19 402 571,60 грн.

Зобов`язання позивача у 2014 році за договором № 2-65, з урахуванням додаткової угоди від 28.02.2014 року, були зареєстровані Службою автомобільних доріг в Державній казначейській службі України, про що свідчить лист ГУ ДКСУ у Донецькій області № 07 2-16/2969 від 04.10.2019.

Згідно пояснень відповідача, протягом 2014 року Підрядник не звертався до позивача з претензіями щодо оплати виконаних робіт, оскільки розраховував, що оплату буде здійснено протягом 2014 року, як це було передбачено узгодженим між позивачем та відповідачем графіком фінансування.

З 01.01.2015 року, тобто з моменту прострочення позивачем виконання своїх зобов`язань щодо оплати виконаних робіт за договором № 2-65 (з урахуванням графіку фінансування, затвердженого додатковою угодою від 28.02.2014 року), відповідач також не звертався до позивача з претензією щодо оплати робіт, до моменту звернення 12.10.2017 року до господарського суду Донецької області до Служби автомобільних доріг з позовом про стягнення основної суми заборгованості у розмірі 19 420 571,60 грн. та 3% річних.

За вказаним позовом Товариства «Данком» до Служби автомобільних доріг господарським судом Донецької області відкрито провадження у справі № 905/2353/17.

Під час розгляду справи № 905/2353/17 Верховний Суд у постанові від 12.08.2019 зазначив, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи було встановлено, що:

- на підтвердження виконання обумовлених Договором № 2-65 робіт, Товариством до позовної заяви додано копії актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт за 2013;

- ухвалою господарського суду від 23.04.2018 провадження у справі було зупинене у зв`язку з призначенням комплексної судової експертизи (почеркознавчої та технічної експертизи документів), проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України;

- 10.10.2018 на адресу місцевого господарського суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф.. М.С, Бокаріуса надійшов висновок комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів від 28.09.2018 № 11458/11459;

- 10.10.2018 на адресу місцевого господарського суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф.. М.С, Бокаріуса надійшов висновок комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів від 28.09.2018 № 11458/11459;

- відповідно до вказаного висновку судової експертизи: підписи від імені Приходько С.В . в:

- документі "Справка о стоимости выполненных строительных работ* /и затраты**/ за 2013г. (Примерная форма № КБ-3)", на другому аркуші документа, в рядку "Заказчик Заместитель начальника Службы автомобильных дорог в Донецкой области Приходько С.В. .";

- документі "Акт № приемки выполненных строительных работ* за 2013 (Примерная форма № КБ-2в)", на восьмому аркуші документа, в рядку "Принял Заказчик Заместитель начальника Службы автодорог в Донецкой области Приходько С.В .";

- документі "Справка о стоимости выполненных строительных работ* /и затраты**/ за сентябрь 2013г. (Примерная форма № КБ-3)", на другому аркуші документа, в рядку "Заказчик Заместитель начальника Службы автодорог в Донецкой области Приходько С.В .";

- документі "Акт №1 приемки выполненных строительных работ* за сентябрь 2013г. (Примерная форма №КБ-2в)", на шостому аркуші документа, в рядку "Принял Заказчик Заместитель начальника Служби автодорог в Донецкой области Приходько С. В.", - виконані рукописним способом за допомогою пишучого вузла (ів) кулькових ручок, стрижень (і) якої заправлений пастою (ами) чорного кольору для кулькових ручок, без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів Приходько С.В.

Підписи від імені ОСОБА_1 в:

- документі "Справка о стоимости выполненных строительных работ* /и затраты**/ за 2013 (Примерная форма № КБ-3)", на другому аркуші документа, в рядку "Ведущий инженер ОК ТК и НТ Службы автомобильных дорог в Донецкой области ОСОБА_1 ";

- документі "Акт № приемки выполненных строительных работ* за 2013г. (Примерная форма № КБ-2в)", на восьмому аркуші документа, в рядку "Ведущий инженер ОК ТК и НТ Служби автодорог в Донецкой обл. ОСОБА_1 ";

- документі "Справка о стоимости выполненных строительных работ* и затраты**/ за сентябрь 2013г. (Примерная форма № КБ-3)", на другому аркуші документа, в рядку "Ведущий инженер ОК ТК и НТ Служби автодорог Донецкой области ОСОБА_1 "

- документі "Акт №1 приемки выполненных строительных работ* сентябрь 2013г. (Примерная форма № КБ-2в)", на шостому аркуші документа, в рядку "Ведущий инженер ОК ТК и НТ Служби автодорог в Донецкой области ОСОБА_1 ",

- виконані рукописним способом за допомогою пишучих вузлів кульковій ручок, стрижені яких заправлені пастами синьо-фіолетового кольору для кулькових ручок, без попередньої технічної підготовки та використанню технічних засобів не ОСОБА_1 , а іншою особою;

- позивачем надана нотаріально посвідчена заява від 23.02.2018 свідка ОСОБА_1 , у порядку статті 88 ГПК України, у якій зазначено таке:

"Я, ОСОБА_1 , цією заявою свідчу про те, що мною дійсно підписувались акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3, які були складені на виконання умов договору № 2-65, який було укладено між товариством з обмеженою відповідальністю "Данком" та Службою автомобільних доріг у Донецькій області 25 червня 2013 року про виконання послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве-Шахтарськ-Амвросіївка, км. 41+800 - км. 50+000.

На виконання вищевказаного договору мною були підписані наступні документи:

1. Довідка про вартість будівельних робіт (КБ-3) на суму 19 206 640,20 грн. Акт приймання будівельних робіт (КБ-2в) на суму 19 206 640,20 грн.;

2. Довідка про вартість будівельних робіт (КБ-3) на суму 195 931,40 грн.;

3. Акт приймання будівельних робіт (КБ-2в) на суму 195 931,40 грн.

На час підписання вищезазначених документів я був уповноважений на їх підписання, оскільки на той час займав посаду провідного інженера ОК ТК та НТ у Службі автомобільних доріг у Донецькій області. Підписуючи цю заяву, я стверджую про те, що я повністю розумію, що діючим законодавством передбачена кримінальна відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень свідками. Також підтверджую, що в результаті необхідності я готовий з`явитися до суду для особистого підтвердження викладеного в цій заяві".

Таким чином, під час розгляду справи № 905/2353/17 господарським судом було встановлено, що акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за 2013 по Договору № 2-65 від 25.06.2013 підписані директором ТОВ «Данком» Устименко В.С. та заступником начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області.

Доводи позивача про те, що зазначені акти приймання виконаних будівельних робіт не можуть вважатися підставою для розрахунків, оскільки підписані лише однією особою від Служби, є необґрунтованими з огляду на те, що позивачем не зазначено, якими приписами нормативно-правових актів позивач керувався у таких висновках.

Крім того, в силу приписів частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Отже, дійсність акта презюмується навіть у випадку підписання його однією стороною, у випадку відмови його підписання другою стороною (Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.04.218 у справі №913/1397/16).

З матеріалів справи вбачається, що додатковою угодою від 06.12.2013 сторони змінили строк дії Договору № 2-65 від 25.06.2013 і встановили його до 31.12.2013.

Ця додаткова угода підписана начальником Служби автомобільних доріг у Донецькій області Ставитським О.М. та директором ТОВ «Данком» Устименко В.С., а також засвідчена печатками Сторін.

Досліджуючи питання в контексті правомірності дій сторін Договору № 2-65 щодо зміни умов укладеного Договору в процедурі державних закупівель, зокрема, щодо правомірності укладання додаткової угоди від 06.12.2013 про зміну строків виконання робіт положенням статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", суд зазначає наступне.

Статтею 6 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства (ч.1).

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами (ч.2).

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.3).

Згідно до ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 2.5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» судам слід мати на увазі, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину; винятки з цього правила можливі, якщо вони випливають із закону (див., зокрема, абзац шостий підпункту 3.3, підпункт 3.6 і підпункт 3.7 пункту 3 цієї постанови);

Необхідно з урахуванням приписів статті 215 ЦК України та статті 207 ГК України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, частина перша статті 220, частина друга статті 228 ЦК України, частина друга статті 207 ГК України, стаття 13 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України"), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора (зокрема, частина перша статті 227, частина перша статті 229, частина перша статті 230, частина перша статті 232 ЦК України, частина перша статті 207 ГК України).

За змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Отже, спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З`ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову.

Сторони нікчемного правочину не зобов`язані виконувати його умови (навіть якщо суд не визнавав його недійсним). Поряд з тим законом не виключається можливість вирішення судом спорів, пов`язаних з визнанням нікчемних правочинів дійсними, у випадках, встановлених законом (частина друга статті 218, частина друга статті 220 ЦК України), (п. 2.5.2. Постанови).

Частиною 5 статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (який діяв на час укладення Договору № 2-65 від 25.06.2013) передбачено, що Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти або показників Platts у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу або таких показників, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Частиною 6 статті 40 цього Закону встановлено, що дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Згідно до статті 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель" договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону, а також у разі його укладення з порушенням строків, передбачених абзацами третім, четвертим частини другої статті 31, абзацом четвертим частини п`ятої статті 36 та абзацом другим частини третьої статті 39 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Норми Закону України "Про здійснення державних закупівель" не містять правової підстави для визнання нікчемними договору чи додаткових угод до нього, у разі зменшення строку виконання робіт чи зменшення строку дії договору.

Отже, додаткова угода від 06.12.2013 до Договору № 2-65 є оспорюваним правочином, який може бути визнаний недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

У силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача (прокурора - в разі подання ним відповідного позову).

Оскільки додаткова угода від 06.12.2013 до Договору № 2-65 Сторонами договору, заінтересованими особами чи прокурором не оспорювалася приймаючи до уваги приписи статті 204 ЦК України, суд вважає вказаний правочин правомірним.

Щодо з`ясування обставин, чи було передбачено фінансування по Договору № 2-65 станом на момент виникнення у відповідача обов`язку щодо оплати робіт за Договором (виконаних зі зміною строків їх виконання з 2014 року на 2013 рік)

Як вже було встановлено судом, 25.06.2013 Службою автомобільних доріг у Донецькій області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Данком» (підрядник) укладений договір підряду № 2-65 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого підрядник зобов`язався за завданням замовника своїми силами і засобами, на власний ризик виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве - Шахтарськ - Амвросіївка, км41+800 - км50+000 (об`єкт) відповідно до затвердженої кошторисної документації та в обумовлений цим договором термін, а замовник - прийняти закінчений поточним середнім ремонтом об`єкт і сплатити вартість виконаних послуг.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що договірна ціна робіт, виконання яких доручається підряднику становить 27 975 518, 40 грн. Оплата виконаних робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів (пункт 12.3 Договору).

В матеріалах справи міститься лист № 07 2-16/2969 від 04.10.2019 Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на звернення ТОВ «ДАНКОМ» щодо надання інформації про реєстрацію в органі Казначейства зобов`язань по укладеному ТОВ «ДАНКОМ» зі Службою автомобільних Доріг у Донецькій області договору за № 2-65 від 25.06.2013 та здійснення платежів за цими зобов`язаннями. Цим листом Казначейство повідомило, що в органі Казначейства протягом 2013 року за договором № 2-65 реєструвалися бюджетні зобов`язання на суму 27 975 518,40 гри. в межах затверджених у Плані використання відповідних бюджетних: асигнувань по спеціальному, фонду державного бюджету (за рахунок кредитних коштів). Платежі за цими зобов`язаннями не проводились.

Предметом даного спору є вимога Служби автомобільних доріг у Донецькій області про визнання недійсним правочину - додаткової угоди від 28.02.2014 до договору № 2-65 від 25.06.2013, що була укладена між ТОВ "Данком" та Службою автомобільних доріг у Донецькій області.

У судовому засіданні встановлено, що Додатковою угодою від 28.02.2014 до Договору № 2-65 від 25.06.2013 сторони домовились про наступне: "на підставі постанови Кабінету міністрів України від 12 лютого 2014 року № 46 "Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" обсяг фінансування послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве - Шахтарськ - Амвросіївка, км. 41+800 - км. 50+000 по договору №2-65 від 25.06.2013 складає 195 931,40 грн".

Сторонами, як додаток до додаткової угоди від 28.02.2014, був узгоджений графік фінансування робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве -Шахтарськ - Амвросіївка, км41+800 - км50+000, відповідно до якого обсяг фінансування 2014 року складає 27975518, 40 грн., у тому числі 195 931, 40 грн. відповідно до постанови КМУ від 12.02.2014 №46 "Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг України", а різниця (сума 27 779 587, 00 грн.) - за рахунок інших джерел фінансування державного бюджету.

Ця додаткова угода від 28.02.2014 та графік фінансування підписані начальником Служби автомобільних доріг у Донецькій області Ставитським О .М. та директором ТОВ «Данком» Устименко В.С., а також засвідчена печатками Сторін.

Згідно доводів позивача, при укладенні додаткової угоди від 28.02.2014 до Договору № 2-65, уповноважена особа Замовника - начальник Служби автомобільних доріг у Донецькій області Ставицький О. М. , та Директор ТОВ "Данком" Устименко В. С., керувались даними, що були викладені в Постанові Кабінету Міністрів України від 12.02.2012 року № 46 постанови Кабінету міністрів України від 12 лютого 2014 року № 46 «Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг».

Водночас, підписантами не було враховано, що на момент підписання додаткової угоди від 28.02.2014 строк дії договору № 2-65 від 25.06.2013 вже закінчився, оскільки відповідно до додаткової угоди від 06.12.2013 строк його дії був встановлений до 31 грудня 2013 року.

Позивач вважає, що правовідносини між Сторонами Договору № 2-65, в частині врегулювання або зміни умов цього договору припинились 31.12.2013, отже сторони не могли вносити зміни або доповнення до договору за межами його дії. Таким чином, додаткову угоду від 06.12.2013 було укладено внаслідок помилки, що має істотне значення, тому цей правочин є недійсним.

Проте, суд вважає вказані доводи позивача помилковими, такими, що не ґрунтуються на нормах права, оскільки закінчення строку дії договору підряду не припиняє зобов`язань Замовника чи Підрядника, які виникли внаслідок його укладення та не були виконані на момент припинення договору, не звільняє Сторони договору від виконання взятих на себе зобов`язань по виконанню підрядних робіт та проведення розрахунків.

Наведений висновок господарського суду узгоджується з приписами чинного законодавства. Так, згідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 2 цієї статті визначено, що припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 599 ЦК України та стаття 202 ГК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд із належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування).

Суд зазначає, що чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору. Тобто, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору.

Відповідно до частини 7 статті 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли в сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що зобов`язання, яке існувало на момент дії Договору №2-65, однак лишилося невиконаним, підлягає виконанню незалежно від того, що термін дії договору закінчився. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 р. у справі № 927/333/17, та від 19.03.2019 у справі № 916/626/18.

Оскільки постановою Верховного Суду від 12.08.2019 у справі № 905/2353/17 визнано, що акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за 2013 по Договору № 2-65 від 25.06.2013 на загальну суму 19 402 571,60 грн. підписані директором ТОВ «Данком» Устименко В.С. та заступником начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області Приходько С.В, а розрахунки по вказаним актам Замовником проведені не були, господарський суд вважає, що станом на день укладення Додаткової угоди від 28.02.2014 до Договору № 2-65, якою був змінений порядок розрахунку та затверджений графік фінансування робіт, Договір підряду № 2-65 діяв і Замовник, у разі фактичного підтвердження виконання робіт, мав здійснити відповідні розрахунки з Підрядником згідно узгодженого Сторонами плану.

На момент підписання додаткової угоди від 28.02.2014 та графіку фінансування робіт за Договором, фінансування об`єкта було передбачено постановою Кабінету Міністрів України №46 від 12.02.2014 "Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" та оскільки не було здійснено таке фінансування, в подальшому згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 498 "Деякі питання використання у 2015-2017 роках коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" (з подальшими змінами та доповненнями), спірний об`єкт був включений до переліку об`єктів будівництва, реконструкції та капітального ремонту.

Так, листом № 07 2-16/2969 від 04.10.2019 Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області повідомляє, що у 2014 році відповідно до затверджених бюджетних асигнувань, реєстрація зобов`язань була здійснена за договором № 2-65 з урахуванням додаткової угоди від 28.02.2014 на суму 195 931,40 гри., за якими платежі також не здійснювались.

Відповідно до ч. 4, 7 ст. 20 БКУ відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм. За бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних, коштів, розробляються проекти порядків використання коштів державного бюджету та затверджуються Кабінетом Міністрів України,

Оскільки кошти, залучені у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг, мають цільове призначення, для їх використання у 2015 - 2017 роках постановою Кабінету Міністрів-України від 17.06.2015 №498 був затверджений Перелік об`єктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення, роботи на яких виконано у 2010 - 2014 роках, та обсяги їх фінансування у 2015 - 2017 роках, (далі - Перелік). Автомобільна дорога державного значення «Єнакіеве - ІІІахтарськ - Амвросіївка на ділянці км 41-800 - км 50+000», яка була включена до зазначеного Переліку, є об`єктом робіт з поточного ремонту за договором № 2-65 від 25.06.2013.

За період з 01.01.2015 по теперішній час зобов`язання за даним договором не реєструвались і платежі не здійснювались

Мотивуючи підстави позову у цій справі Позивач ототожнює поняття зобов`язання та договору, а також співвідношення між поняттями строк дії (існування) зобов`язання та строк договору.

Стаття 509 ЦК України визначає цивільно-правове зобов`язання, як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Поняття цивільно-правового договору визначено в ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Таким чином, договори є підставою виникнення і формою існування зобов`язань, які одночасно складають зміст договору, тобто ці поняття не є тотожніми.

Чинне законодавство в контексті питань - які наслідки для невиконаних зобов`язань (порушення умов договору зобов`язаною особою-боржником) матиме закінчення строку дії договору? чи будуть існувати ці зобов`язання, що лишаються невиконаними ? - регулює лише питання відповідальності після закінчення строку дії договору.

За змістом пункту 4 ст. 631 ЦК України і пункту 7 ст. 180 ГК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Втім, як вбачається з матеріалів справи та пояснень Сторін, предметом спору між Товариством «Данком» та Службою автомобільних доріг стало не питання відповідальності, а інше питання - право кредитора вимагати від боржника виконання зобов`язань, що лишаються не виконаними після закінчення строку договору.

Проте, як вже було зазначено судом, чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання, як закінчення строку дії договору. Отже, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору. Така правова позиція суду стала результатом аналізу положень глави 50 ЦК України «Припинення зобов`язань» і ст.202 ГК України.

Пунктом 4.1 Договору №2-65 Сторони встановили, що обов`язками замовника, зокрема, є своєчасна та в повному обсязі сплата виконаних робіт, а також прийняття виконаних робіт згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (підпункти 4.1.1, 4.1.2).

У відповідності до пункту 15.4 Договору, всі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються у вигляді Додаткових угод, складених і підписаних у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу.

З матеріалів справи вбачається, що Додатковою угодою від 06.12.2013 сторони змінили строк дії Договору і встановили його до 31.12.2013. Обсяги фінансування робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве - Шахтарськ - Амвросіївка, км. 41+800 - км. 50+000 визначили відповідно до графіку фінансування. Проте, графік фінансування до додаткової угоди від 06.12.2013 в матеріалах справи відсутній.

Оскільки Службою автомобільних доріг в 2013 році не було здійснено оплату підряднику -ТОВ «Данком», з метою проведення розрахунків за Договором № 2-65, керуючись приписами Постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 року № 46 «Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під гарантії Державним агентством автомобільних доріг», сторони 28.02.2014 уклали додаткову угоду, якою погодили графік фінансування робіт - протягом 2014 року.

Обсяг фінансування на 2014 року було передбачено на рівні ціни первісно визначеної Договором № 2-65- 27 975 518,40 грн., з них 195 931,40 грн. кредитні кошти згідно Постанови КМУ №46 від 12.02.2014 та 27 779 587,00 грн. - інші джерела фінансування державного бюджету.

З огляду на вищезазначені обставини справи та приписи вказаних норм Цивільного та Господарського кодексів України, суд вважає, що незважаючи на закінчення строку дії Договору № 2-65 та за наявності невиконаних у 2013 році грошових зобов`язань по оплаті підрядних робіт, керуючись умовами пунктів 4.1 та 15.4 Договору, Служба автомобільних доріг та ТОВ «Данком» правомірно уклали Додаткову угоду від 28.02.2014, якою визначили порядок та графік проведення розрахунків у 2014 році по зобов`язанням Замовника.

У відповідності до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, юридичні особи та фізичні особи підприємці мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх оспорюваних або порушених прав.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Отже, виходячи зі змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини 1,3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту порушення Товариством «Данком» права Служби автомобільних доріг при укладенні додаткової угоди від 28.02.2014 до Договору № 2-65 від 25.06.2013, тому правові підстави для задоволення позову про визнання недійсним цього правочину відсутні.

Щодо заяви ТОВ «Данком» про застосування строків позовної давності до вимоги Позивача.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Приймаючи до уваги, що суд відмовив в позові Служби автомобільних доріг з підстав його необґрунтованості, відсутні й підстави для задоволення відповідної заяви ТОВ «Данком».

У відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Службу автомобільних доріг у Донецькій області.

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позову Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" про визнання недійсним правочину - додаткової угоди від 28.02.2014, до Договору № 2-65 від 25.06.2013 укладеного між ТОВ "Данком" та Службою автомобільних доріг у Донецькій області - відмовити повністю.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 05 листопада 2019 року.

Повний текст рішення складено та підписано 13.11.2019.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов