СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"12" листопада 2019 р. Справа № 917/1288/19

Суддя-доповідач Фоміна В.О., розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКрАЗ" (вх. № 3384 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 у справі №917/1288/19, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Білоусовим С.М., дата складання повного тексту рішення 30.09.2019,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Александр", м.Запоріжжя,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ", м.Кременчук, Полтавська область,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Александр", звернувся до Господарського суду Полтавської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" про стягнення заборгованості за договором від 27.04.2017 № 240ТД/17 в розмірі 157162,28 грн. Також позивач просив суд стягнути з ТОВ "ТД АвтоКрАЗ" на користь ТОВ "ТД "Александр" витрати по сплаті судового збору в сумі 2357,43 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 у справі №917/1288/19 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Александр" суму основного боргу у розмірі 157162,28 грн та суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 у справі №917/1288/19; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Александр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" понесені судові витрати.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду на підставі статті 256 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення відповідач отримав поштою лише 09.10.2019.

Щодо заявленого клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Частиною 2 статті 256 ГПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Зі змісту положень статті 256 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що факт отримання судового рішення не в день його проголошення або складення надає право скаржнику на поновлення строку на апеляційне оскарження за обставин, визначених у частині 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції ухвалено оскаржуване рішення 30.09.2019 (повний текст судового рішення складено 30.09.2019), а отже, строк подання апеляційної скарги сплив 21.10.2019 (з урахуванням вихідних днів).

Під час дослідження матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що апелянт отримав повний текст оскаржуваної ухвали 09.10.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 101); звернувся з апеляційною скаргою 29.10.2019, що підтверджується інформацією щодо дати оформлення поштового відправлення на конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до суду, а також інформацією на офіційному веб-сайті "Укрпошта" про відстеження поштових відправлень (№838).

Таким чином, розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України та зважаючи на подання апеляційної скарги в межах двадцятиденного строку з моменту отримання оскаржуваного рішення, суддя-доповідач зазначає про наявність обставин, визначених у частині 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшла висновку, що додані до апеляційної скарги документи не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

По-перше, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи характер вимог, а також приписи чинного законодавства щодо порядку сплати судового збору у відповідних категоріях справ, слід відзначити, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі становить 3536,15 грн (157162,28 * 1,5% * 150%).

Проте, скаржником до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в порядку та розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

З метою усунення недоліків апеляційної скарги, заявнику, з урахуванням наведених норм, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3536,15 грн.

По-друге, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Комплексний аналіз зазначених норм свідчить, що положення вказаної ст.259 ГПК по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного п. 3 ч. 3 ст.258 ГПК в частині, кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу, зокрема і обов`язок цієї особи надіслати копію апеляційної скарги і доданих до неї документів саме листом з описом вкладення. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.04.2019 у справі №914/1955/17.

Таким чином, в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 258, ст. 259 ГПК України, належним доказом, що підтверджує направлення апелянтом іншій стороні у справі копії апеляційної скарги та документів, які додаються скаржником до апеляційної скарги та які відсутні у іншій сторони, є опис вкладення до цінного або рекомендованого листа, що надається до суду разом із апеляційною скаргою.

До матеріалів апеляційної скарги, скаржником взагалі не надані докази направлення апеляційної скарги стороні.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги, ТОВ "ТД АвтоКрАЗ" необхідно надати суду докази направлення апеляційної скарги листом з описом вкладення позивачу - ТОВ "ТД "Александр".

Отже, дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 ГПК України, оскільки апелянтом до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом порядку і розмірі, а також надсилання копії апеляційної скарги на адресу позивача.

Крім того, суддя-доповідач зазначає, що відповідно до вимог статті 258 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема рішення або ухвала, що оскаржується; у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Частиною 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, повинні кореспондуватися з повноваженнями суду апеляційної інстанції, передбаченими положеннями статті 275 ГПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

Аналіз положень зазначеної статті дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд апеляційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень (ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції тощо).

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 17.08.2018 у справі Б26/161-09, від 23.07.2018 у справі 908/981/17.

Як вбачається із описової та мотивувальної частин апеляційної скарги, апелянт посилається на необґрунтованість ухваленого Господарським судом Полтавської області рішення від 30.09.2019.

В прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 у справі №917/1288/19 без визначення повноважень, які суд апеляційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваного рішення, зокрема, в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Александр".

З огляду на те, що правильність оформлення апеляційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника апеляційної скарги, Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" необхідно уточнити свої вимоги в частині повноважень, які саме суд апеляційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваного рішення.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані обставини унеможливлюють відкриття апеляційного провадження у справі та є підставою для залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКрАЗ" (вх. № 3384 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 у справі №917/1288/19 без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту цієї ухвали для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом порядку та розмірі, а також належні докази надсилання копії апеляційної скарги на адресу учасників справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКрАЗ" (вх. № 3384 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.09.2019 у справі №917/1288/19 залишити без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКрАЗ" десятиденний строк, з дня вручення цієї ухвали скаржнику для усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.О. Фоміна