ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2019 Справа № 917/1243/19

за позовною заявою Акціонерного товариства ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, 36022, м. Полтава, вул. Ст. Поділ, 5, В особі Полтавської філії міських електромереж AT ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, 36000, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 47А, код ЄДПРОУ 37709834

до Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня імені О.Ф. Мальцева Полтавської обласної Ради», 36013, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Медична, буд. 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 01999075

про стягнення 6 959 грн. 80 коп.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О..

Представники сторін:

представник позивача: не з"явився

представник відповідача: не з"явився

Акціонерне товариство ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО в особі Полтавської філії міських електромереж AT ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО звернулось до суду з позовом до Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня імені О.Ф. Мальцева Полтавської обласної Ради» про стягнення заборгованості по договору № 325 від 15.01.2010р. "Про постачання електричної енергії" на загальну суму 6 959 грн. 80 коп. - пеня за несвоєчасне проведення платежів за активну електричну енергію (за період з 25.10.2018р. по 24.11.2018р.)

Ухвалою від 22.07.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, призначити справу для розгляду по суті у судовому засіданні на 08.08.19, викликати учасників справи у судове засідання, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

01.08.19 від позивача надійшла заява про повернення надмірно плаченої суми судового збору (вх. № 8064).

05.08.19 від відповідача надійшла заява про про розгляд справи без участі представника. При цьому, в даній заяві відповідачем зазначено, що він проти позову не заперечує (вх. № 8108).

Ухвалою від 08.08.2019 суд постановив відкласти розгляд справи на 19.09.19, викликати учасників справи в судове засідання.

Ухвалою від 19.09.2019 суд постановив відкласти розгляд справи на 15.10.19, викликати учасників справи в судове засідання.

Ухвалою від 15.10.2019 суд постановив відкласти розгляд справи на 29.10.19, викликати учасників справи в судове засідання.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про розгляд даної справи (поштові повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи).

29.10.19 від відповідача електронною поштою надійшли пояснення по справі (вх. 11720).

Відповідно до ч. 8 ст. 42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно п.п. 1.5.6, 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.02.2013 р. № 28, електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом. Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Пояснення, що надійшло від відповідача на електронну адресу суду 29.10.2019 р., електронним цифровим підписом представника учасника справи не скріплене, оригінал вказаного клопотання в паперовій формі до суду станом на 29.10.2019 р. не надійшов, відтак пояснення судом не розглядаються.

В судове засідання 29.10.19 представники сторін не з`явилися.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, оскільки містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

15.01.2010р. між Відкритим акціонерним товариством «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії (правонаступником якого АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», позивач, постачальник за договором) та Комунальним підприємством «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня імені О.Ф. Мальцева Полтавської обласної Ради» (споживач за договором) укладено договір «Про постачання електричної енергії» № 325.

Відповідно до Розділу 1 "Предмет договору даного Договору, Постачальник продає електричну енергію (як різновид товару) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої,) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до Розділу 2 «Зобов`язання сторін» Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися законодавством України, нормативними актами та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) діючими на момент укладання вищезазначеного Договору.

Згідно з п. 2.3.3. вищезазначеного Договору споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об`єктів і засобів комерційного обліку», які є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з умовами п. 1 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» до Договору, розрахунковим вважається період з 8 годин 25 числа попереднього місяця до 8-00 годин такого ж числа поточного місяця.

Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії.

За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електроенергії за регульованим тарифом.

Додатковою угодою про внесення змін ( доповнень ) до договору про постачання електричної енергії від 15 січня 2010р. № 325 встановлено наступне:

"Пункт 2 додатку № 2 «Порядок розрахунків» до Договору викласти в наступній редакції:

« 2. Споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

Розмір суми платежу розраховується Споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

У разі відсутності інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму платежу за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді.

Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється Споживачем самостійно на підставі виставленого Постачальником рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені Договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ.

Якщо сума передоплати перевищує вартість фактично використаної електроенергії, різниця зараховується в рахунок наступних платежів.».

У відповідності до п. 9 додатку № 2 до договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Порядком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується; на суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. Пеня, інфляційні донарахування та три проценти річних сплачуються на поточний рахунок Постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках.

У відповідності до п.10, п.13 додатку № 2 до договору Рахунки на оплату перевищення договірної величини споживання електроенергії та/або потужності, пеню, інфляційні донарахування та три проценти річних виписуються Постачальником електричної енергії окремо та надаються Споживачу. Розрахунки за перетоки реактивної енергії, перевитрату договірних величин електроенергії та потужності, нарахування по протоколам порушень при користуванні електричною енергією, пеня та інші платежі, оформлені рахунками Електропостачальної організації, здійснюються Споживачем самостійно в 5-ти операційних (10-ти операційних для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місці) днів з дня виписки рахунків.

В період з 25.10.2018р. по 24.11.2018р. Комунальне підприємство «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня імені О.Ф. Мальцева Полтавської обласної Ради» споживало електричну енергію (активну) на підставі вищезазначеного договору.

Проте, за твердженнями позивача, відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання щодо своєчасної оплати замовлених обсягів електричної енергії виконував не належним чином, в зв`язку з чим ПАТ «Полтаваобленерго» звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав і просив стягнути з відповідача заборгованості по договору № 325 від 15.01.2010р. "Про постачання електричної енергії" на загальну суму 6 959 грн. 80 коп. - пеня за несвоєчасне проведення платежів за активну електричну енергію (за період з 25.10.2018р. по 24.11.2018р.)

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно приписів статей 627 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що правовідносини сторін врегульовано договором «Про постачання електричної енергії» № 325 від 15.01.2010, який за своєю правовою природою є договором поставки та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За статтею 611 ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

У відповідності до п. 9 додатку № 2 до договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Порядком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується; на суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. Пеня, інфляційні донарахування та три проценти річних сплачуються на поточний рахунок Постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках.

У відповідності до п.10, п.13 додатку № 2 до договору Рахунки на оплату перевищення договірної величини споживання електроенергії та/або потужності, пеню, інфляційні донарахування та три проценти річних виписуються Постачальником електричної енергії окремо та надаються Споживачу. Розрахунки за перетоки реактивної енергії, перевитрату договірних величин електроенергії та потужності, нарахування по протоколам порушень при користуванні електричною енергією, пеня та інші платежі, оформлені рахунками Електропостачальної організації, здійснюються Споживачем самостійно в 5-ти операційних (10-ти операційних для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місці) днів з дня виписки рахунків.

Згідно наданого позивачем розрахунку, він нарахував відповідачу пеню за зобов"язаннями по попередній оплаті електроенергії за період з 25.10.2018р. по 24.11.2018р. в розмірі 6 959,80 грн.

З урахуванням умов договору, порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд, здійснивши перерахунок, дійшов до висновку, що розрахунок пені позивачем здійснено вірно.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі (заява відповідача від 30.07.19, вх. № 8108 від 05.08.19).

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку визнання відповідачем вказаних позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Проте, суд дійшов висновку зменшити розмір нарахованої пені на 80%, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Судом встановлено, що відповідач є комунальною організацією, у підприємства відповідача відсутня поточна заборгованість за спожиту електроенергію.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують понесення позивачем збитків або можливість їх понесення позивачем у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань.

Отже, враховуючи статус відповідача, взявши до уваги майновий (фінансовий) стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та баланс їх інтересів, відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань за договором, ступінь виконання відповідачем зобов`язань за укладеним договором, суд визнав зазначені обставини винятковими та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру пені на 80 %.

При цьому, при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) зменшення пені суд керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, стягненню підлягає пеня у розмірі 1391,96 грн. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

При вирішенні клопотання про зменшення розміру пені суд керувався практикою Верховного Суду, зокрема, постановою Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 923/536/18.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходи із наступного.

В матеріалах справи №917/1243/19 наявні платіжні доручення № 695487 від 16.11.2018р. про сплату судового збору в розмірі 1 762,00 грн. та № 650596 від 29.11.2019р. про сплату судового збору в розмірі 1 600,00 грн.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як зазначалося вище, при зверненні до суду із позовною заявою, позивач просив суд стягнути з відповідача 6 959,80 грн заборгованості, отже судовить збір в даному випадку становить 1921,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2019 року).

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом враховано, що статтею 130 ГПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення з Державного бюджету України на користь позивача 960,50 грн. судового збору (50 % від суми обгрунтованих (без врахування зменшення розміру пені) позовних вимог у зв"язку з їх визнанням відповідачем).

Таким чином, на відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, покладається частково в сумі 960,50 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня імені О.Ф. Мальцева Полтавської обласної Ради», 36013, Полтавська обл., м.Полтава, вул. Медична, буд. 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 01999075 на користь Акціонерного товариства ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, 36022, м. Полтава, вул. Ст. Поділ, 5, В особі Полтавської філії міських електромереж AT ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, 36000, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 47А, код ЄДПРОУ 37709834 пеню в розмірі 1391,96 грн. та 960,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути Акціонерному товариству ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, 36022, м. Полтава, вул. Ст. Поділ, 5, В особі Полтавської філії міських електромереж AT ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, 36000, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 47А, код ЄДПРОУ 37709834 з Державного бюджету України 960,50 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 695487 від 16.11.2018р. (оригінал платіжного доручення в матеріалах справи № 917/1243/19).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено і підписано 29.10.2019.

Суддя Киричук О.А.