УХВАЛА

м. Київ

15.11.2019Справа № 910/15958/19

Суддя Господарського суду міста Києва Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Київської міської ради (м. Київ) до Приватного підприємства «Ярослава-96» (м. Київ) про розірвання договору та стягнення 1.396.418,34 грн,

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Ярослава-96» про розірвання договору та стягнення 1.396.418,34 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Позивачем адресою відповідача вказано місто Чернігів, натомість, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою Приватного підприємства «Ярослава-96» є місто Київ.

Також позивачем вказано невірний ідентифікаційний код відповідача.

Пунктом 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем не дотримано вимог п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві відсутні зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. Так, згідно переліку додатків до позовної заяви подано письмові докази у копіях, проте при цьому не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів відповідних письмових доказів.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями ч. 1 ст. 172 ГПК України унормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Разом з тим, з наданого позивачем опису вкладення у цінний лист вбачається, що позивачем відповідачу позовну заяву було направлено на адресу, вказану в позовній заяві, яка не є вірною.

Крім того, позивачем не вказано переліку додатків в описі, що є обов`язковим.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Проте, позивачем вказано невірну ціну позову 1.412.716,88 грн, замість вірної ціни позову 1.396.418,34 грн, оскільки судовий збір в ціну позову не враховується.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. (ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»).

Отже, позивачем належить до сплати судовий збір: за вимогу про розірвання договору 1921,00 грн, за вимогу про стягнення - 20.946,28 грн, всього 22.867,28 грн.

Проте, у відповідності до платіжного доручення № 1155 від 09.10.19. позивачем сплачено судовий збір в розмірі 16298,54 грн, що є сумою недостатньою.

Отже, позивачу належить доплатити 6568,74 грн судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивач зазначає суму до стягнення в розмірі 25804,00 грн, вказуючи, що вона є «штрафом (3% річних)», а на сторінці 6 позовної заяви визначає вказану суму як відсотки за користування чужими грошовими коштами.

Оскільки штраф, 3% річних та відсотки за користування чужими грошовими коштами мають різну правову природу та регулюються різними нормами ЦК України, суд дійшов висновку, що позивачем не визначено правову природу пред`явленої до стягнення суми в розмірі 25804,00 грн.

Однак предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Натомість, позивачем в якості додатків до позовної заяви додано копії письмових доказів, які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

При цьому суд відзначає, що не є доказом засвідчення копій документів належним чином, загальний напис на зворотньому боці пакету документів, оскільки даний напис не свідчить про засвідчення того, що кожна з поданих копій відповідає оригіналу, про що свідчить напис, передбачений пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) на кожному аркуші засвідченої копії документа.

З наведених підстав позовна заява залишається без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Київської міської ради.

2. Встановити строк на усунення недоліків позовної заяви чотири дні з дня вручення цієї ухвали, встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання окремої заяви, в якій визначити вірне місцезнаходження відповідача та його вірний ідентифікаційний код;

- зазначення про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- надання доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на вірну адресу місцезнаходження відповідача листом з описом вкладення, з якого б вбачались всі додатки, направлені на адресу відповідача;

- зазначення вірної ціни позову;

- подання доказів сплати судового збору в розмірі 6568,74 грн;

- визначитись з правовою природою пред`явленої до стягнення суми в розмірі 25.804,00 грн та надати нормативно-правове обґрунтування підстав для її стягнення;

- надання копій письмових доказів, засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством.

3. Ухвала набрала законної сили 15.11.19. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Ващенко