ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р. Справа№ 911/2678/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Кулачок О.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Осадчий В.М.;

від відповідача: Жупиця С.П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради

на рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2019

у справі № 911/2678/18 (суддя - Кошик А. Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ"

до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради

про стягнення 1 800 809,91 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради про стягнення 1 800 809,91 грн., яких 1 683 313,16 грн. основної заборгованості, 55 122,25 грн. інфляційних втрат та 62 374,50 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не було відшкодовано кошти за надання пільг на послуги з газопостачання пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.04.2019 у справі № 911/2678/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ" до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради про стягнення 1 800 809,91 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИІВОБЛГАЗ ЗБУТ" 55 122,25 грн. інфляційних, 62 374,50 грн. 3% річних та 1762,46 грн. витрат по сплаті судового збору.

Закрито провадження у справі № 911/2678/18 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ" до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради про стягнення 1 683 313,16 грн. заборгованості.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "КИІВОБЛГАЗ ЗБУТ" з Державного бюджету України 39485,45 грн. судового збору (сплаченого за платіжним дорученнями № 4379 від 21.11.2018 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах судової справи № 911/2678/18).

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що за наслідками розгляду спору судом встановлено правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог. Однак, оскільки відповідачем сплачено основну заборгованість в сумі 1 683 313,16 грн., спір у відповідній частині вважається врегульованим сторонами, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідній частині на підставі ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/2678/18 від 23.04.2019 скасувати щодо стягнення з відповідача на користь позивача 55 122, 25 грн. інфляційних, 62 374,50 грн. 3 % річних та 1 762,46 грн. витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що для застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати інфляційних втрат та 3 % річних є необхідним встановлення моменту, з якого боржник вважається таким, що прострочив. Однак, визначений законодавчими приписами алгоритм перерахування коштів не передбачає строків виконання Управлінням обов`язку по перерахуванню коштів за надані позивачем послуги з газопостачання населенню на рахунок позивача, як і не передбачає, з якого моменту слід відраховувати передбачені абзацом 2 п. 8 Порядку два операційні дні для здійснення розрахунків з підприємствами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/2678/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Смірнова Л. Г., Зубець Л. П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2019 року колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Зубець Л.П., Смірнова Л.Г. призначено справу № 911/2678/18 до розгляду на 24.07.2019 року.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 року, враховуючи перебування у відпустці судді Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею, справу №911/2678/18 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 24.07.2019 року, справу №911/2678/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

24.07.2019 року у розгляді справи оголошено перерву до 11.09.2019 року.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 року № 09.1-08/3578/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2019 року для розгляду справи №911/2678/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г., Пономаренко Є.Ю.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 року № 09.1-08/3601/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2019 року для розгляду справи №911/2678/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2019 року у справі №911/2678/18.

В судових засіданнях 11.09.2019 та 09.10.2019 була оголошена перерва до 09.10.2019 та 06.11.2019 відповідно.

Позиції учасників справи

Через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.01.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ" (виконавець) та Управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради (платник) було укладено Договір № 4 про порядок відшкодування витрат за надані послуги з газопостачання пільговим категоріям громадян за рахунок субвенції з державного бюджету (далі - Договір).

Предметом даного договору є взаємовідносини сторін щодо відшкодування коштів за надання пільг на послуги з газопостачання пільговим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік", постанови КМУ від 04.03.2002 року №256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету", постанови КМУ від 29.01.2003 року №117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги".

Відповідно до п. 2.4.1 договору відповідач зобов`язується в повному розмірі перераховувати позивачу кошти для компенсації витрат по наданню пільг громадянам.

Згідно з п. 3.1. договору виконавець щомісяця до 3 числа, що настає за звітним, подає платнику на паперових та електронних носіях розрахунки та акти звірення щодо вартості фактично нарахованих суми за надані послуги пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга» та чисельність пільговиків по категоріям згідно з формою « 4-пільга».

Відповідно до п. 3.2. договору платник на підставі розрахунків та актів звіряння про надання послуг з газопостачання пільговикам забезпечує в повному розмірі перерахування сум відшкодування по пільговому наданню послуг виконавцю.

Платник, як головний розпорядник коштів згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію за надання послуг з газопостачання пільговим категоріям громадян, зобов`язується відповідно до плану асигнувань, передбачених на ці цілі, доведеного обласним фінансовим управлінням та щомісячних розрахунків і актів звірки, сплачувати виконавцю при надходженні коштів на ці цілі в п`ятиденний термін. (п. 3.3. договору)

Як вказує позивач та не заперечується відповідачем, у період з 01.01.2018 по 01.11.2018 позивачем здійснено постачання природного газу пільговій категорії населення, які підпадають під дію норм Законів України "Про жертви нацистських переслідувань", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про охорону дитинства" тощо.

Факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо постачання природного газу пільговим категоріям населення у 2018 році підтверджується оформленими сторонами актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги за формою "3-пільга", які підписані та скріплені печатками сторін.

Позивач зазначає, що надав послуги з газопостачання населенню м. Борисполя Київської області, які мають право на пільги та включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, за період з 01.01.2018 року до 01.11.2018 року, однак відповідач вчасно не відшкодував кошти з давання пільг, у зв`язку з чим і виник спір.

Закриваючи провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу, суд першої інстанції вказав, що оскільки відповідачем сплачено основну заборгованість в сумі 1 683 313,16 грн., спір у відповідній частині вважається врегульованим сторонами, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідній частині на підставі ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених вимог.

В той же час, як вбачається з доводів та вимог апеляційної скарги, предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду є ухвалене у справі № 911/2678/18 рішення в частині задоволених вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів не погоджується висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст.4 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (статті 12-15), "Про жертви нацистських переслідувань" (статті 6-1 - 6-4), "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (статті 20, 30), "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (стаття 6), "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (стаття 12), "Про охорону дитинства" (стаття 13) передбачено соціальні пільги, зокрема, з оплати послуг з газопостачання для окремих категорій громадян.

Відповідно до наведених законодавчих актів України надання послуг пільговій категорії громадян є обов`язком позивача. При цьому в силу положень Конституції України та законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, держава взяла на себе обов`язок відшкодовувати витрати підприємств, що такі пільги надають.

Таким чином, надання пільг ґрунтується на принципі відшкодування витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до пункту 6 частини 1 статті 21 якого, виконавець має право отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати житлово-комунальних послуг і повертати їх у разі ненадання таких послуг чи пільг.

За змістом ч. 2 ст. 16 Закону України «Про ринок природного газу», вразливі споживачі мають право на субсидію для відшкодування витрат за спожитий природний газ та іншу адресну допомогу, що надається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Відповідно до пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п. 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Порядком № 256 встановлено процедуру та строки відшкодування витрат за надані житлово-комунальні послуги пільговим категоріям громадян, за рахунок субвенції з державного бюджету, зокрема, визначено, що Казначейство перераховує протягом місяця, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, субвенцію для виплати пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу (абз. 13 п.6 Порядку № 256).

Фінансові органи обласних держадміністрацій в межах сум, отриманих від Казначейства за відповідним видом послуг, протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів обласного значення тощо (абз. 1 п. 7 Порядку № 256).

Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби (абз. 7 п. 7 Порядку №256).

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) перераховуються протягом двох операційних днів на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків (ч. 1 п. 8 Порядку №256).

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) здійснюють протягом двох операційних днів розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку №256).

Отже згідно даного Порядку відповідач повинен перерахувати кошти позивачу протягом двох операційних днів.

Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (ст.ст.525, 526 ЦК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.3 Договору сторони узгодили, що платник на підставі розрахунків та актів звіряння про надання послуг з газопостачання пільговикам забезпечує в повному розмірі перерахування сум відшкодування по пільговому наданню послуг виконавцю. Платник, як головний розпорядник коштів згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію за надання послуг з газопостачання пільговим категоріям громадян, зобов`язується відповідно до плану асигнувань, передбачених на ці цілі, доведеного обласним фінансовим управлінням та щомісячних розрахунків і актів звірки, сплачувати виконавцю при надходженні коштів на ці цілі в п`ятиденний термін.

Порядком №256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними місячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

У спірних правовідносинах умовами договору було визначено строк відшкодування постачальнику витрат по послугам, наданим пільговикам та отримувачам субсидій на підставі затверджених актів звірки - при надходженні субвенцій з державного бюджету та в межах затвердженого кошторису.

Тобто, у спірних правовідносинах позивач мав довести суду саме порушення строків перерахування позивачу, як постачальнику, грошових коштів на відшкодування по витратам постачальника внаслідок надходження субвенцій з державного бюджету, але безпідставного їх утримання (не перерахування позивачу).

Проте, матеріалами справи не підтверджується, і позивачем не надано доказів порушення відповідачем умов договору в частині строку перерахування грошових коштів при надходженні субвенцій з державного бюджету, що надавали б підстави для застосування положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України, оскільки в даному випадку відповідач діяв у відповідності до вимог договору та не допускав прострочення грошового зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладені судом апеляційної інстанції обставини справи, вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 55 122,25 грн. та 3 % річних у розмірі 62 374,50 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, апеляційна скарга Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2019 року у справі № 911/2678/18 - скасуванню в частині нарахування інфляційних витрат та 3 % річних.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 278, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2019 у справі № 911/2678/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2019 у справі № 911/2678/18 в частині задоволених позовних вимог скасувати та в цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог про стягнення з Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради 55 122,25 грн. інфляційних втрат та 62 374,50 грн. 3% річних відмовити.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову у сумі 1762,46 грн. покласти на позивача.

3. В решті рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2019 у справі № 911/2678/18 залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ" (04108, м. Київ, пр-т Свободи, 2Г, літ.А, ) на користь Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Головатого, 4, ) 2 643,69 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи № 911/2678/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11.11.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко