ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 м.Дніпро Справа № 904/10397/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача-1: Капшук І.О., довіреність №7/10-3720, представник;

від відповідача-2: Капшук І.О., довіреність №7/10-3722 від 21.12.2018, представник;

від третьої особи: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 (повний текст оформлений 16.04.2018, суддя Панна С.П.) у справі №904/10397/17

за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, м. Дніпро

до відповідача-1: Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача-2: Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м. Дніпро,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ", смт. Слобожанське, Дніпропетровська область

про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 "Про припинення права користування земельними ділянками" повністю, визнання незаконним та скасування рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №352/22 від 18.12.2004 "Про передачу земельної ділянки на ж/м Сокіл у районі вул. Космічної (Жовтневий район) в оренду ТОВ "Караван-Дніпропетровськ", для проектування, будівництва та експлуатації торговельного комплексу" та рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №40/22 від 24.12.2004 "Про надання згоди на прийняття земель, що знаходяться на обліку у складі земель оборони, до земель міської ради" повністю.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 у справі №904/10397/17 в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 "Про припинення права користування земельними ділянками", визнання незаконним та скасування рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №352/22 від 18.12.2004 "Про передачу земельної ділянки на ж/м Сокіл у районі вул. Космічної (Жовтневий район) в оренду ТОВ "Караван-Дніпропетровськ", для проектування, будівництва та експлуатації торговельного комплексу" провадження у справі закрито; в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання "Про надання згоди на прийняття земель, що знаходяться на обліку у складі земель оборони, до земель міської ради" №40/22 від 24.12.2004 відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду в частині закриття провадження мотивоване тим, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 та про визнання незаконним та скасування рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №352/22 від 18.12.2004 вже були предметом спору між тими ж сторонами та з тих же підстав у справі № 302/101, а тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору. Водночас у задоволенні позову в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №40/22 від 24.12.2004 відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем загальної позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпро подав апеляційну скаргу, якою просив апеляційний господарський його скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом безпідставно не враховані доводи про те, що оскаржуваними рішеннями Дніпропетровська міська рада незаконно, без дозволу Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України розпорядилася земельною ділянкою, яка була надана у постійне користування Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро.

Апелянт вважає, що місцевим господарським судом не враховані приписи пункту 4 частини 1 статті 268 Цивільного кодексу України щодо не розповсюдження позовної давності на вимоги власника або іншої особи про визнання незаконними правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, що призвело до прийняття неправильного рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт також не погоджується із висновком місцевого господарського суду в частині закриття провадження у справі стосовно позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 року "Про припинення права користування земельними ділянками", визнання незаконним та скасування рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №352/22 від 18.12.2004 року "Про передачу земельної ділянки на ж/м Сокіл у районі вул. Космічної (Жовтневий район) в оренду ТОВ "Караван-Дніпропетровськ", для проектування, будівництва та експлуатації торговельного комплексу", з посиланням на те, що сторони у даній справі та у справі № 32/101 є різні, а саме - у даній справі відповідачем зазначено Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, що вже дає підставу для нового розгляду позову позивача.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на неврахування місцевим господарським судом вимог статті 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" та Порядку відчуження та реалізації військового майна, встановленого Положенням "Про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1919, частини 5 статті 116 Земельного кодексу України.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 у справі №904/10397/17 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 "Про припинення права користування земельними ділянками" - скасовано; Квартирно-експлуатаційному відділу у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 "Про припинення права користування земельними ділянками" відмовлено; в іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду щодо наявності підстав для закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №352/22 від 18.12.2004, однак дійшов до висновку про безпідставність закриття провадження в частині вимоги про визнання недійсним рішення виконкому Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" № 2490 від 18.11.1999, з посиланням на те, що зі змісту постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.11.2006 у справі №32/101 вбачається, що вказана позовна вимога не була розглянута по суті спору в межах справи №32/101.

Розглянувши вказану вимогу по суті, апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання недійсним рішення виконкому Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" № 2490 від 18.11.1999, з посиланням на те, що законодавством, яке діяло на час прийняття оспорюваного рішення, передбачено відповідні підстави припинення права користування землями, які належать до земель державної власності, саме відповідними органами місцевого самоврядування як розпорядниками земель державної власності.

Також апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №40/22 від 24.12.2004 у зв`язку з пропуском позивачем загальної позовної давності.

Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/10397/17 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2018 в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" від №2490 від 18.11.1999 скасовано; справу в цій частині передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду; в іншій частині постанову залишено без змін.

Як зазначено у постанові Верховного Суду, апеляційний господарський суд дійшов передчасних висновків лише в частині позовної вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" №2490 від 18.11.1999, тому постанова суду апеляційної інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; в іншій частині постанова Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2018 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2019 для розгляду справи №904/10397/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Широбокової Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2019 справу №904/10397/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Орєшкіна Е.В. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Широбокової Л.П., розгляд скарги призначений в судове засідання на 14.08.2019.

22.07.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині закриття провадження у справі стосовно позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" № 2490 від 18.11.1999, та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" звертає увагу апеляційного господарського суду на пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем-1, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Іванова О.Г. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2019 визначено для розгляду справи №904/10397/17 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Кузнецова І.Л.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.08.2019 справу №904/10397/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Кузнецова І.Л.

Розгляд апеляційної скарги відкладений з 14.08.2019 на 23.09.2019.

Розгляд справи, призначений у судовому засіданні на 23.09.2019, не відбувся у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Орєшкіної Е.В. у відпустці.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2019 у справі №904/10397/17 у зв`язку з виходом на роботу судді-доповідача Орєшкіної Е.В. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 21.10.2019.

23.09.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л. у справі №904/10397/17.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" про відвід колегії суддів у складі: Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л. у справі №904/10397/17 визнано необґрунтованою; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" про відвід колегії суддів у складі: Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л. для вирішення питання про відвід передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України; на час вирішення заяви про відвід провадження у справі №904/10397/17 зупинено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2019 (суддя Кощеєв І.М.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" про відвід колегії суддів у складі: Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л. у справі №904/10397/17 в апеляційному провадженні по розгляду апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 у справі №904/10397/17 відмовлено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2019 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 у справі №904/10397/17; судове засідання щодо розгляду апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 у справі №904/10397/17 призначено на 13.11.2019.

13.11.2019 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшли заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" про роз`ясненя ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2019 у справі №904/10397/17 та клопотання про відкладення розгляду справи до вирішення судом питання про роз`яснення вищезазначеної ухвали.

Відповідно до частини 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Враховуючи, що заява про роз`яснення ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2019 у справі №904/10397/17 та клопотання про відкладення розгляду справи, які надійшли електронною поштою, не засвідчені електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", про що складена довідка Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2019 №06-21/134/19, апеляційним господарським судом вони повертаються заявнику без розгляду.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга в частині оскарження рішення щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" від №2490 від 18.11.1999 підлягає задоволенню частково.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням №01 звуженого засідання Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 03.01.1953 "Про закріплення за Військовим Міністерством Союзу РСР земельних ділянок, які зайняті військовими частинами Дніпропетровського гарнізону" вирішено, закріпить за Військовим Міністерством Союзу РСР усі земельні ділянки, які займають військові частини у межах міста Дніпропетровська разом з побудованими на них будівлями, згідно доданих схем, у тому числі п. 33 - ділянка № 50 - 9 км, шосе Запоріжжя-Дніпропетровськ.

Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 03.04.1956 №411-1 вирішено відвести земельну ділянку КЕЧ Дніпропетровського району під організацію топливного складу по Запорізькому шосе за рахунок території колишнього Питомника між ділянками Облтоптреста та цвинтарем; зобов`язати начальника КЕЧ Дніпропетровського району виготовити проект топливного складу КЕЧ, а також під`їзних шляхів, водопроводу, елекромережі та інші елементи благоустрою узгодити з проектом будівництва та благоустрою дільниці Облтоптресту, розташованої суміжно; збільшити площу основної ділянки КЕЧ на 3,15 га за рахунок вільної міської території, розташованої по сусідству; управлінню Головного Архітектора міста оформити межі відводу та надати відповідні документи на будівництво топливного складу.

26.12.1969 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради Міністерству оборони Дніпропетровської області УРСР в постійне користування відведено 23,15 га згідно з планом та описом меж. Земельна ділянка відведена Міністерству оборони СРСР рішенням облвиконкому від 16.12.1950 і розширена рішенням міськвиконкому № 411-1 від 03.04.1956.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровськоїх міської ради №352 від 16.03.1995 дозволено Центральному квартирно-експлуатаційному управлінню Міністерства оборони України проектування житлової забудови на земельній ділянці площею 20 га по вулиці Космічній на ж/м. Сокіл на землях Міністерства оборони.

Пунктом 2.3 вказаного рішення передбачено зобов`язання протягом року з дня прийняття цього рішення подати до Головного архітектурно-планувального управління звіт про хід виконання проектних робіт. Пунктом 2.6 зобов`язано Центральне квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України укласти з виконкомом міської ради договір на право тимчасового користування земельною ділянкою, а пунктом 7 передбачено строк виконання цього рішення - один рік.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.11.1999 №2490 "Про припинення прав користування земельними ділянками" припинено, зокрема, Центральному квартирно-експлуатаційному управлінню Міністерства оборони України право користування земельною ділянкою 20,0 га по вул. Космічна, кадастровий номер 69147004 (рішення виконкому міської Ради народних депутатів від 16.11.1995), у зв`язку із закінченням строку, на який було надано земельну ділянку.

Окрім того, вказаним рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.11.1999 №2490 зобов`язано Управління земельних ресурсів міста земельні ділянки відповідно до пункту 1 цього рішення занести до резерву земель міста та внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 8 додатку до рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.11.1999 №2490 визнано таким, що втратило чинність рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 352 від 16.03.1995 щодо проектування житлової забудови на земельній ділянці, кадастровий номер 69147004, площею 20,0 га по вул. Космічна.

Рішенням сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання "Про передачу земельної ділянки на ж/м Сокіл у районі вул. Космічної (Жовтневий район) в оренду ТОВ "Караван-Дніпропетровськ", , для проектування, будівництва та експлуатації торговельного комплексу" від 08.12.2004 №352/22 земельна ділянка на ж/м Сокіл вул. Космічна, площею 20,4710 га була передана в оренду строком на 25 років ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" для проектування будівництва та експлуатації торговельного комплексу.

Рішенням сесії Дніпропетровської міської ради "Про надання згоди на прийняття земель, що знаходяться на обліку у складі земель оборони до земель міської ради" №40/22 від 24.12.2004 надано згоду на прийняття земель, що знаходяться на обліку у складі земель оборони до земель міської ради. Даним рішенням визнано земельну ділянку по вул. Космічній у районі буд. №49 такою, що не перебуває у користуванні будь-яких осіб та відноситься до складу земель, які знаходяться у віданні міської ради і можуть бути безперешкодно передані у користування будь-якими особам, відповідно до законодавства.

Актом ревізії фінансово-господарської діяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська за період з 01.01.2010 року по 01.02.2012 №08-23/27 від 18.04.2012 Державною фінансовою інспекцією України в Дніпропетровській області було виявлено, що станом на 01.02.2012 на картковому обліку КЕВ м. Дніпро рахується земельна ділянка військового містечка №500 по вул. Космічна (Запорізьке шосе, 8) м. Дніпропетровськ, загальною площею 20,0 га.

Предметом спору є визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999; рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №352/22 від 18.12.2004 та рішення сесії Дніпропетровської міської ради IV скликання №40/22 від 24.12.2004.

З урахуванням постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/10397/17 в апеляційному порядку підлягає перегляд вирішення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" від №2490 від 18.11.1999.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 у справі №904/10397/17 в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 "Про припинення права користування земельними ділянками" провадження у справі закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського кодексу України.

Рішення місцевого господарського суду в цій частині мотивоване тим, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 вже були предметом спору між тими ж сторонами та з тих же підстав у справі № 302/101, а тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись на те, що сторони у даній справі із сторонами у справі №32/101 були різні, а саме - у даній справі відповідачем зазначено Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, тому позовні вимоги в цій частині підлягають розгляду по суті.

Апеляційний господарський суд погоджується із такими доводами апелянта.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2006 у справі №32/101 задоволено позов заступника військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, в особі квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська до Дніпропетровської міської ради: визнано недійсним (з дати прийняття) рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999; визнано недійсним (з дати прийняття) рішення сесії Дніпропетровської міської ради ІV скликання №352/22 від 18.12.2004; визнано за Міністерством оборони України право користування земельною ділянкою на 9-му кілометрі шосе Запоріжжя-Дніпропетровськ та зобов`язано Дніпропетровську міську раду протягом 10 днів повернути зазначену ділянку Міністерству оборони України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.11.2006 у справі №32/101 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2006 скасовано та в задоволені позовних вимог відмовлено.

При цьому, щодо позовної вимоги про визнання недійсним рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 апеляційний господарський суд у межах справи №32/101 зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу та вирішив питання щодо прав та обов`язків особи, яка не була залучена до розгляду справи - виконкому Дніпропетровської міської ради, що порушує принципи змагальності, рівності та забезпечення права на захист як господарського, так і адміністративного судочинства і є підставою для скасування судового рішення. Судова колегія зазначила, що в позовній заяві містилися вимоги до різних юридичних осіб, які належало розглядати в порядку різного судового провадження.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки апеляційним господарським судом під час перегляду справи №32/101 спір про визнання недійсним рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 18.11.1999 року №2490 залишився не розглянутим по суті (рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову в цій частині відмовлено з підстав вирішення питання щодо прав та обов`язків особи, яка не була залучена до розгляду справи - виконкому Дніпропетровської міської ради, що порушує принципи змагальності, рівності та забезпечення права на захист), місцевий господарський суд у межах розгляду справи № 904/10397/17 дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 18.11.1999 року №2490.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню та перегляду в апеляційному порядку по суті спору.

Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України та прийнятої на її розвиток статті 6 Цивільного кодексу України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, тому для правильного вирішення зазначеної справи слід керуватися законодавством, що регулювало земельні відносини на момент прийняття рішень про розпорядження земельними ділянками у межах міст.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням №01 звуженого засідання Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 3.01.1953 "Про закріплення за Військовим Міністерством Союзу РСР земельних ділянок, які зайняті військовими частинами Дніпропетровського гарнізону" вирішено закріпить за Військовим Міністерством Союзу РСР усі земельні ділянки, які займають військові частини у межах міста Дніпропетровська разом з побудованими на них будівлями, згідно доданих схем, у тому числі п.33 - ділянку № 50 - 9 км. шосе Запоріжжя-Дніпропетровськ.

Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №411-1 від 03.04.1956 вирішено відвести земельну ділянку КЕЧ Дніпропетровського району під організацію топливного складу по Запорізькому шосе за рахунок території колишнього Питомника між ділянками Облтоптреста та цвинтарем; зобов`язати начальника КЕЧ Дніпропетровського району виготовити проект топливного складу КЕЧ, а також під`їзних шляхів, водопроводу, елекромережі та інші елементи благоустрою узгодити з проектом будівництва та благоустрою дільниці Облтоптресту, розташованої суміжно; збільшити площу основної ділянки КЕЧ на 3,15 га за рахунок вільної міської території, розташованої по сусідству; управлінню Головного Архітектора міста оформити межі відводу та надати відповідні документи на будівництво топливного складу.

26.12.1969 Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради Міністерству Оборони Дніпропетровської області УРСР в постійне користування відведено 23,15 гектарів згідно з планом та описом меж. Земельна ділянка відведена МО - СРСР рішенням облвиконкому від 16.12.1950 року і розширена рішенням міськвиконкому № 411-1 від 03.04.1956 (а.с. 17, том 1).

Так, відповідно до вимог Земельного кодексу УРСР 1922 року (який регулював земельні відносини на час прийняття вищезазначених рішень у 1950-х - 1970 роках), усі землі перебували у державній власності. Чіткого поділу земель за цільовим призначенням земельне законодавство того часу не мало взагалі, та виокремлення з-поміж усіх земель держави земель оборони - зокрема.

Відповідно до положень, закріплених у ст. 157 Земельного кодексу УРСР 1922 року, до складу державних земель входили всі ті землі, які залишались в Єдиному державному земельному фонді після виділення із нього земель в безпосереднє користування трудових землекористувачів та їх об`єднань, а також міст та поселень міського типу.

Статтею 162 Земельного кодексу УРСР 1922 року передбачено, що державні земельні ділянки, які надані будь-кому для користування для певних потреб або на певний строк, повертаються до відповідної земельної категорії, за відсутності потреби, для якої вони були надані, або по закінченню строку використання.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 352 від 16.03.1995 року дозволено Центральному квартирно-експлуатаційному управлінню Міністерства оборони України проектування житлової забудови на земельній ділянці площею 20 га по вулиці Космічній на ж.м. Сокіл на землях Міністерства Оборони.

Пунктом 2.3 передбачено зобов`язання протягом року з дня прийняття цього рішення подати до Головного архітектурно-планувального управління звіт про хід виконання проектних робіт; пунктом 2.6 - зобов`язання укласти з виконкомом міської ради договір на право тимчасового користування земельною ділянкою, а пунктом 7 передбачено строк виконання цього рішення - один рік.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.11.1999 року №2490:

- припинено право користування земельними ділянками підприємствам та організаціям, згідно з додатком, у зв`язку із закінченням строку, на який було надано земельні ділянки;

- рішення виконкому міської ради відповідно до додатка визнано такими, що втратили чинність;

- управлінню земельних ресурсів міста земельні ділянки відповідно до п. 1 цього рішення занесено до резерву земель міста та внесено відповідні зміни до Державного земельного кадастру (а.с. 30, том 1).

Додатком до рішення виконавчого комітету передбачено у переліку рішень виконкому, які втратили чинність, (пункт 8) рішення № 352 від 16.03.1995 щодо проектування житлової забудови на земельній ділянці кадастровий номер - 69147004, площа - 20,0 га по вул. Космічна (а.с. 31,32, том 1).

Щодо правомочності прийнятого 18.11.1999 року рішення апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до статті 7 Земельного кодексу України (в редакції станом на 18.11.1999), користування землею може бути постійним або тимчасовим.

Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до двадцяти п`яти років. У разі виробничої необхідності ці строки може бути продовжено на період, що не перевищує одного строку відповідно короткострокового або довгострокового тимчасового користування.

Користування землею на умовах оренди для сільськогосподарських цілей повинно бути, як правило, довгостроковим.

У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, у тому числі організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу, для потреб оборони.

У тимчасове користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, у тому числі організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу, для потреб оборони.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Статтею 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавчі комітети є виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин)органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Повноваження виконавчих органів міських рад у сфері регулювання земельних відносин визначені статтею 33 вказаного Закону.

Згідно зі статтею 27 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі:

1) добровільної відмови від земельної ділянки;

2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку;

3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства;

4) систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди;

5) нераціонального використання земельної ділянки;

6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки;

7) використання землі не за цільовим призначенням;

8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб;

9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 1 - 8 частини першої та частиною третьою цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті, - за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки.

Таким чином, законодавством, яке діяло на час прийняття оспорюваного рішення, передбачено відповідні підстави припинення права користування землями, зокрема й права постійного користування земельними ділянками, які належать до земель державної власності, саме відповідними органами місцевого самоврядування, як розпорядниками земель державної власності.

Разом з тим, відповідно до статті 7 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на 18.11.1999) користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 15.05.2019 у цій справі, дійшовши висновку про те, що відсутні підстави для визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення прав користування земельними ділянками" №2490 від 18.11.1999, суд апеляційної інстанції не надав оцінки наявному у матеріалах справи акту на право постійного користування земельною ділянкою від 26.12.1969, виданому виконкомом Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих, яким позивач обґрунтовує наявність у нього права саме постійного користування відповідною земельною ділянкою та, відповідно, не надав оцінки правомірності припинення права постійного користування позивача на відповідну земельну ділянку саме на підставі пункту 2 статті 27 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на 18.11.1999).

Оскільки постанова суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" №2490 від 18.11.1999 не відповідає вимогам статей 236, 237 Господарського процесуального кодексу України, то в зазначеній частині вона підлягає скасуванню, а справа у вказаній частині - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з урахуванням заяви Дніпровської міської ради про застосування позовної давності (а.с. 140-152, том 2).

Так, в матеріалах справи міститься акт, відповідно до якого 26.12.1969 Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради Міністерству Оборони Дніпропетровської області УРСР в постійне користування відведено 23,15 гектарів земельної ділянки згідно з планом та описом меж. Земельна ділянка відведена МО - СРСР рішенням облвиконкому від 16.12.1950 року і розширена рішенням міськвиконкому № 411-1 від 03.04.56 (а.с. 17, том 1).

Відповідно до пукнтів 44 - 50 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України №483 від 22.12.1997, за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно зі статтею 27 Земельного кодексу України.

Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка (площею 20,0 га по вул.Космічна) перебувала у постійному користуванні Міністерства Оборони Дніпропетровської області УРСР відповідно до акту від 26.12.1969, матеріалами справи не підтверджується надання згоди Міністром оборони України (або уповноваженою ним особою) на передачу відповідних земель місцевим органам влади, апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта щодо неправомірності припинення права користування земельною ділянкою позивачу відповідно до рішення №2490 від 18.11.1999.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 року "Про припинення права користування земельними ділянками".

Разом з цим, Дніпровська міська рада як в заяві № б/н від 05.01.2018 року, так і в своїх письмових запереченнях просить застосувати строки позовної давності та відмовити в позові ( а.с. 52-53, 117-118, том 1).

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Щодо заявлених позивачем вимог про визнання незаконним та скасування рішення, то в силу наведених вище положень законодавства застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина 3 статті 267 Цивільного кодексу України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 "Про припинення права користування земельними ділянками" було винесено від 18.11.1999, у 2006 році заступник військового прокурора Дніпропетровського гарнізону звертався до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро із позовом про визнання недійсним цього рішення, отже з 2006 року позивач був обізнаний про порушене право, проте пропустив строк позовної давності для звернення до суду.

З урахуванням викладеного, позивач є таким, що звернувся з позовом до господарського суду з пропуском позовної давності, що відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України є підставою для відмови в задоволенні позову.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що суди безпідставно не застосували положення пункту 4 частини 1 статті 268 Цивільного кодексу України.

Так відповідно до пункту 4 частини 1 статті 268 Цивільного кодексу України (чинним до 15.01.2012) позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" №4176-VI від 20.12.2011, який набрав чинності з 15.01.2012, виключено пункт 4 з частини 1 статті 268 Цивільного кодексу України, відсутні підстави для його застосування при прийнятті судового рішення у справі.

За викладеного апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" від №2490 від 18.11.1999 у зв`язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги в частині неправильності закриття місцевим господарським судом провадження у справі стосовно вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" від №2490 від 18.11.1999.

Рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі стосовно вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" від №2490 від 18.11.1999 підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" від №2490 від 18.11.1999.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 у справі №904/10397/17 в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" від №2490 від 18.11.1999 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2018 у справі №904/10397/17 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 року "Про припинення права користування земельними ділянками" скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2490 від 18.11.1999 року "Про припинення права користування земельними ділянками".

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст постанови складений 18.11.2019).

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова