ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. м. Київ Справа№ 925/587/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Браславець Ю.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 07.11.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Хлібороб" на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2019 (повний текст рішення складено 02.08.2019)

у справі №925/587/19 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Хлібороб"

до Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області

про скасування рішення в частині

В судовому засіданні 07.11.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.07.2019 у справі № 925/587/19 відмовлено у задоволенні позову Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб» про скасування рішення Мокрокалигiрської сільської ради про затвердження переліку об`єктів комунального майна від 06.10.2017 № 25-24/VІІ в частині затвердження комунальної власності Мокрокалигiрської сільської ради на нерухомі об`єкти, а саме: приміщення загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів (комплекс будівель i споруд), що розташовані за адресою: вул. Шкільна 1, літера «а» с. Ярошівка Катеринопільського району та приміщення будинку культури (прибудова, прибудова з підвалом, тамбур, ганок - 2 шт.), що розташоване за адресою: вул. Шкільна 4, літера «а» с. Ярошівка Катеринопільського району.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2019 у справі № 925/587/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким скасувати оскаржуване рішення Мокрокалигiрської сільської ради.

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Хлібороб» (надалі ПСП «Агрофірма «Хлібороб», позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Мокрокалигiрської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області (надалі відповідач) у якому заявлені вимоги:

- скасувати рішення Мокрокалигiрської сільської ради про затвердження переліку об`єктів комунального майна, серія та номер 25-24/VІІ від 06.10.2017 в частині затвердження комунальної власності Мокрокалигiрської сільської ради на нерухомі об`єкти, а саме: приміщення загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів (комплекс будівель i споруд), що розташовані за адресою: вул. Шкільна 1, літера «а» с. Ярошівка Катеринопільського району та приміщення будинку культури (прибудова, прибудова з підвалом, тамбур, ганок - 2 шт.), що розташоване за адресою: вул. Шкільна 4, літера «а» с. Ярошівка Катеринопільського району.

Позов обґрунтований тим, що спірне рішення є протиправним та таким, що прийняте з порушенням Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, затвердженого постановою КМУ від 13.08.2003 №1253, а тому підлягає скасуванню.

Згідно доводів позивача, ПСП «Агрофірма «Хлібороб» було створене шляхом реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства «Вись», з 2000 року приміщення адмінбудинку, будинку культури знаходяться на балансі ПСП «Агрофірма «Хлібороб», дані приміщення ніколи не належали Ярошівській сільській раді і не передавались їй жодним актом приймання-передачі, а також не відносилися до районної комунальної власності, а тому як наслідок не могли бути переданими з районної ради до Мокрокалигірської сільської об`єднаної територіальної громади.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.07.2019 у справі №925/587/19 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що Мокрокалигірська сільська ради є правонаступником прав і обов`язків Ярошівської сільської ради в т.ч. й щодо прийняття на баланс закладів освіти; розпорядженням голови Катеринопільської районної ради від 31.12.2015 №46-р «Про затвердження акту приймання-передачі Ярошівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів» було затверджено акт приймання-передачі Ярошівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Катеринопільської районної ради Черкаської області зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ району (районної комунальної власності) до комунальної власності Мокрокалигірської сільської об`єднаної територіальної громади; відповідачем спірним рішенням правомірно прийнято на баланс майно громади, яке відноситься до комунальної сфери; зазначене спірне майно приміщення школи та будинку культури, не змінило ні цільового призначення, ні власника, продовжує використовуватись за призначенням.

Судом, зокрема відхилені доводи позивача, що ПСП Агрофірма «Хлібороб» є правонаступником КСП «Вись», оскільки у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» позивач не надав належних доказів, не підтвердив право власності на споруди адмінбудинку школи та будинку культури с. Ярошівка, що є об`єктами соціальної інфраструктури с. Ярошівка.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі позивач вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим.

Згідно доводів апеляційної скарги:

- нерухоме майно, що розташоване за адресою вул. Шкільна 1, літера «а», с. Ярошівка Катеринопільського району (колишня вулиця Жовтнева 1а) відповідно до інвентаризаційного опису від 29.01.2000 № 34 значиться як адмінбудинок, а не приміщення школи; в даному приміщенні школа почала тимчасово знаходитись з дозволу директора ПСП «Агрофірма «Хлібороб» після того, як у старому приміщенні, що розміщувалось за адресою вул. Жовтнева 32, впала стеля;

- відповідно до рішення Катеринопільської районної ради від 16.12.2015 № 1-14/VII «Про передачу навчальних закладів до комунальної власності Мокрокалигірської сільської об`єднаної територіальної громади» серед приміщень шкіл відсутня загальноосвітня школа 1-ІІІ ступенів, що розташована за адресою: вул. Шкільна 1, літера «а», с. Ярошівка Катеринопільського району а є лише школа, що знаходиться за адресою вул. Жовтнева 32;

- з 2000 року вказані приміщення знаходяться на балансі ПСП «Агрофірма «Хлібороб», а саме з 29.01.2000 було проведено інвентаризацію, та 06.03.2000 актом приймання-передачі основних засобів з КСП «Вись» у новостворене ПСП «Агрофірма «Хлібороб» спірні приміщення (адмінбудинок, будинок культури) було передано на баланс ПСП «Агрофірма «Хлібороб»;

- згідно даних з ЄДРПОУ по ПСП «Агрофірма «Хлібороб» код позивача 03567598, відповідно до довідки про взяття на облік платника податків №76 від 08.04.1999 код КСП «Вись» також був 03567598, що свідчить про те, що позивач є і постійно був правонаступником колишнього КСП «Вись»;

- відповідно до довідки АБ №506171 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 12.07.2012 по ПСП «Агрофірма «Хлібороб» датою первинної реєстрації вказаного підприємства зазначено 09.04.1993;

- відповідно до розпорядження Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 09.04.1993 №94 було прийняте рішення про реєстрацію КСП «Вись», землі якого розташовані в с. Ярошівка;

- відповідно до розпорядження голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 01.03.2000 №54 було прийняте рішення про державну реєстрацію ПСП «Агрофірма «Хлібороб» на базі реорганізованого КСП «Вись»;

- Мокрокалигірська сільська об`єднана територіальна громада своїм рішенням від 06.10.2017 протиправно зарахувала до комунальної власності адмінбудинок та будинок культури в с. Ярошівка Катеринопільского району Черкаської області, які знаходилися на балансі позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у справі №925/587/19 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 03.10.2019.

03.10.2019 оголошено перерву у справі на 07.11.2019.

До справи під час апеляційного провадження відповідачем (Мокрокалигірською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області) подано відзив на апеляційну скаргу та заяву про надання доказів розміру понесення судових витрат, отриманих відповідачем після ухвалення рішення; 04.11.2019 отримано клопотання про приєднання копій документів, отриманих стороною відповідача на запит від 29.10.2019 з Державного архіву Черкаської області за наслідками судового засідання у справі 03.10.2019, яке апеляційним судом задоволено, від позивача отримано заяву з поясненнями по справі (зареєстрована за вхідним суду 04.11.2019).

Явка представників сторін

Позивачем у справі в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримано доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, оскаржуване рішення позивач просив скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача в судових засіданнях апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлялись належним чином, клопотання керівника відповідача про відкладення через неможливість прибуття до суду у призначену дату судового засідання, судом відхилено, з огляду на можливість розгляду скарги за відсутності голови сільської ради, за наявності уповноваженого представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Мокрокалигірська сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Ярошівської сільської ради внаслідок добровільного об`єднання територіальних громад відповідно до рішень: Мокрокалигірської сільської ради від 04.08.2015 №59-1/VІ «Про добровільне об`єднання територіальних громад», Ярошівської сільської ради від 02.09.2015 №49-2/VІ «Про добровільне об`єднання територіальних громад», Сухокалигірської сільської ради від 04.09.2015 №34-1/VІ «Про добровільне об`єднання територіальних громад», Єлизаветської сільської ради від 04.09.2015 №48-1/VІ «Про добровільне об`єднання територіальних громад».

Рішенням Мокрокалигірської сільської ради об`єднаної територіальної громади №4-1/VII від 25.12 2015 припинено повноваження Ярошівської сільської ради з 25 грудня 2015 та надано повноваження новообраній Мокрокалигірській сільській раді об`єднаної територіальної громади в особі сільського голови Пипи Вікторії Вікторівни , бути правонаступником прав та обов`язків Ярошівської сільської ради внаслідок добровільного об`єднання територіальних громад.

06 жовтня 2017 Мокрокалигірською сільською радою було прийняте рішення за №25-24/VІІ «Про затвердження переліку об`єктів комунального майна», яким окрім іншого було затверджено перелік об`єктів нерухомого майна, які перебувають в комунальній власності Мокрокалигірської сільської ради, в т.ч. будинок по вул. Шкільна 1-а загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ( комплекс будівель і споруд) та будинок по вул. Шкільна, 4-а (Будинок культури (прибудова, прибудова з підвалом, тамбур, ганок-2шт.).

У 2018 році на вказані об`єкти нерухомості були виготовлені технічні паспорти КП «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» на замовлення Мокрокалигірської сільської ради.

Приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з наступного:

- до 2000 року зазначені об`єкти перебували на балансі Колективного сільськогосподарського підприємства «Вись», що підтверджується даними інвентаризаційного опису № 34 від 29 січня 2000.

- КСП «Вись» є ліквідованим і дані про нього в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні;

- на загальних зборах членів КСП «Вись» від 25 лютого 2000 одноголосно всіма присутніми членами даного колективного сільгосппідприємства було прийнято рішення: «Об`єкти соціально-культурного призначення передати на баланс місцевої ради»;

- на XII сесії XXIII скликання Ярошівської сільської ради відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 1,6,7 Закону України «Про передачу об`єктів державної та комунальної власності» було прийнято рішення Ярошівської сільської ради від 29.01.2002 №12-4 «Про передачу на місцевий бюджет закладів медицини та культури», відповідно до якого орган місцевого самоврядування вирішив прийняти у комунальну власність сільської ради дільничу лікарню та сільський будинок культури, як заклади з 01 січня 2002;

- рішенням Ярошівської сільської ради від 10.07.2002 №3-7 «Про передачу об`єктів соціальної сфери до комунальної власності» вирішено рекомендувати керівникам ПСП «Хлібороб», ВАТ «Надвисся», ВАТ «Ярошівський цукровий завод» до 01.09.2002 передати соціальну інфраструктуру до комунальної власності Ярошівської сільської ради згідно з чинним законодавством;

- 02 жовтня 2017 Постійна комісія з питань житлово-комунального господарства, комунальної власності, промисловості, підприємництва та сфери послуг Мокрокалигірської сільської ради, керуючись прийнятими рішеннями загальних зборів КСП «Вись» про передачу об`єктів соціальної інфраструктури сільській раді та рішеннями Ярошівської сільської ради від 29.01.2002 №12-4 та від 10.07.2002 №3-7 про прийняття об`єктів соціальної інфраструктури, зважаючи на ту обставину, що правопопередником не було завершено процес оформлення права власності на об`єкти соціальної інфраструктури, рекомендувала підготувати проект рішення щодо включення даних об`єктів до переліку комунального майна, затвердити перелік комунального майна Мокрокалигірської сільської ради і винести на затвердження на послідуючу сесію сільської ради;

- 06 жовтня 2017 Мокрокалигірська сільська рада прийняла рішення №25-15/VІІ «Про включення об`єктів до переліку комунального майна Мокрокалигірської сільської ради, яким вирішила: « 1. Включити приміщення школи, яке знаходиться за адресою вул. Шкільна 1а, с. Ярошівка та будинок культури, який знаходиться за адресою вул. Шкільна, 4-а с. Ярошівка до переліку комунального майна Мокрокалигірської сільської ради.

2. Утворити комісію по прийняттю об`єктів нерухомого майна села Ярошівка в комунальну власність сільської ради в кількості семи осіб.

3. Зобов`язати заступника сільського голови провести необхідні заходи щодо проведення технічної інвентаризації та визначення вартості нерухомого майна, а саме: приміщення школи, яке знаходиться за адресою вул. Шкільна, 4-а с. Ярошівка.»

- 06 жовтня 2017 відповідач прийняв оскаржуване рішення за №25-24/VІІ «Про затвердження переліку об`єктів комунального майна».

Мокрокалигірська сільська рада є правонаступником прав і обов`язків Ярошівської сільської ради, в т.ч. й щодо прийняття на баланс закладів освіти.

Посилаючись на положення ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», якою встановлено визначення, порядок та підстави ліквідації та реорганізації підприємства, Постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2003 № 1253, якою затверджено «Порядок безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників», суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем спірним рішенням правомірно прийнято на баланс майно громади, яке відноситься до комунальної сфери.

При цьому, суд зазначив, що спірне майно (приміщення школи та будинку культури), не змінило ні цільового призначення, ні власника, продовжує використовуватись за призначенням, позивач у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» не надав належних доказів, що ПСП Агрофірма «Хлібороб» є правонаступником КСП «Вись», не надав доказів на підтвердження його права власності на споруди адмінбудинку школи та будинку культури с. Ярошівка, що є об`єктами соціальної інфраструктури с. Ярошівка; обставина перебування спірного комунального майна на балансі та у користуванні позивача, не являється перешкодою до правомірного володіння та користування цим майном його власником територіальною громадою с. Ярошівка.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заявлених у справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Предметом позову ПСП «Агрофірма «Хлібороб» є скасування рішення Мокрокалигiрської сільської ради про затвердження переліку об`єктів комунального майна від 06.10.2017 № 25-24/VІІ в частині затвердження комунальної власності Мокрокалигiрської сільської ради на нерухомі об`єкти, а саме: приміщення загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів (комплекс будівель i споруд), що розташовані за адресою: вул. Шкільна 1, літера «а» с. Ярошівка Катеринопільського району та приміщення будинку культури (прибудова, прибудова з підвалом, тамбур, ганок - 2 шт.), що розташоване за адресою: вул. Шкільна 4, літера «а» с. Ярошівка Катеринопільського району.

В обґрунтування підстав заявлених вимог про скасування рішення органу місцевого самоврядування, позивач наводить обставини порушення його права щодо володіння спірним майном.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ч. 1 ст. 393 ЦК України).

Виходячи з наведених положень закону, для скасування відповідного акта органу місцевого самоврядування із позовною заявою має звернутися саме власник майна, права якого порушено внаслідок прийняття такого акта.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, до 2000 року спірні об`єкти нерухомості перебували на балансі Колективного сільськогосподарського підприємства «Вись», що підтверджується даними інвентаризаційного опису № 34 від 29 січня 2000.

На загальних зборах членів КСП «Вись» від 25 лютого 2000 одноголосно всіма присутніми членами даного колективного сільгосппідприємства було прийнято рішення: «Об`єкти соціально-культурного призначення передати на баланс місцевої ради».

При цьому, рішення загальних зборів КСП «Вись» в частині, що «до передачі цих об`єктів на баланс місцевої ради доглядати за ними буде засновник» не свідчить про передачу окремих будівель, зокрема адмінбудинку та будинку культури у власність приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб», яке буде створене, у зв`язку з чим в цій частині доводи апелянта є необґрунтованими.

КСП «Вись» є ліквідованим і дані про нього в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 № 2114-ХІІ у редакції Закону України від 14.10.1992 № 2688-XII ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду. Підприємство може бути ліквідовано у разі визнання його банкрутом та на інших підставах, передбачених законодавчими актами України.

Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України (ч. 3 ст. 31 Закону України №2114-ХІІ у редакції, чинній до 23.04.2011).

У разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам. Об`єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарські меліоративні системи підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 7, 8 ст. 31 Закону України № 2114-ХІІ).

На виконання положень ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» постановою КМУ 13.08.2003 № 1253 затверджено відповідний Порядок.

Об`єктами передачі згідно з підпунктом «а» пункту 2 Порядку є об`єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва: житлові будинки (разом із вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями), житлові приміщення в інших будівлях, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, та гуртожитки; навчальні заклади (заклади дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної освіти тощо); заклади охорони здоров`я - лікувально-профілактичні заклади, фельдшерсько-акушерські пункти, сільські лікарські амбулаторії тощо (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек); заклади культури - клуби, будинки культури тощо (крім кінотеатрів); заклади фізичної культури та спорту (стадіони, спортивні зали, інші об`єкти та споруди, призначені для занять фізичною культурою і спортом); заклади побутового обслуговування (перукарні, лазні тощо); зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання та водовідведення, а також інженерні будівлі та споруди, призначені для обслуговування об`єктів соціальної сфери, житлового фонду (бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, обладнання тощо); сільські дороги.

Рішення про передачу об`єктів соціальної сфери та житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, приймається відповідною сільською, селищною, міською радою…(пункт 3 Порядку).

Твердження позивача про те, що у разі відсутності обопільної згоди (місцевої ради та товариства на баланс якого взято об`єкти нерухомості) на приймання-передачу об`єктів соціальної інфраструктури в комунальну власність, такі об`єкти мають залишатися на балансі товариства-правонаступника, не узгоджуються з положеннями Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», таких норм не міститься в Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери… (затвердженому постановою КМУ від 13.08.2003 № 1253).

Спірне майно (об`єкти нерухомості: адмінбудинок та будинок культури) не підлягало приватизації, не могло бути розпайоване між членами КСП «Вись», а підлягало передачі до комунальної власності територіальної громади, про що і було прийнято відповідне рішення загальними зборами колективу.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів передачі колективом фізичних осіб у власність позивача 25.02.2000 спірного майна та його входження до статутного фонду підприємства; а також доказів того, що спірні об`єкти нерухомості будувались/придбавались виключно позивачем та за його рахунок.

Перебування об`єктів нерухомості на балансі позивача не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна. Акт, згідно з яким відповідне майно взято на баланс, не може свідчити про набуття права власності, не визначає підстав перебування майна у власності (володінні), його метою є визначення основних ознак майна належного його обліку (такі висновки містяться, зокрема, у п. 28 постанови Верховного Суду від 24.09.2019 у справі № 906/41/19).

Позивачем не подано доказів, які б свідчили про наявність законних підстав набуття ним права власності на спірне майно з моменту існування колгоспу «Вись» та створення на його базі нового підприємства, а саме: Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Хлібороб», до позову не долучено доказів на підтвердження правомірності набуття ним права власності на будівлю, в якій розміщено школу та на будинок культури, не надано рішення про приватизацію цих об`єктів нерухомості новоствореним підприємством.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 19.04.2019) даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа (ПСП «Агрофірма «Хлібороб»), немає.

За змістом ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч.1); якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними (ч.2); якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (ч. 3).

Матеріали справи не містять, позивач не надав належних і допустимих доказів, які підтверджували би його право власності на приміщення адмінбудинку та будинку культури (які включені до переліку об`єктів комунальної власності в частині оскаржуваного рішення), а тому немає підстав стверджувати, що внаслідок прийняття Мокрокалигiрською сільською радою рішення про затвердження переліку об`єктів комунального майна від 06.10.2017 № 25-24/VІІ порушено права ПСП «Агрофірма «Хлібороб», що, у свою чергу, могло би бути підставою для скасування цього рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову в позові.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Хлібороб" на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2019 у справі №925/587/19.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Хлібороб" на рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2019 у справі №925/587/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 25.07.2019 у справі №925/587/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/587/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 11.11.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді І.А. Іоннікова

А.І. Тищенко