ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року м. Дніпро Справа № 904/2422/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Березкіної О.В., Кузнецової І.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2019 р.

( суддя Ніколенко М.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено 02.08.2019 р.)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ логістики",

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт",

м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 52 000 грн., пені у розмірі 8 267,29 грн., інфляційної складової у розмірі 2 220,54 грн., 3% річних у розмірі 692,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ логістики" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 52 000 грн., пені у розмірі 8 267,29 грн., інфляційної складової у розмірі 2 220,54 грн., 3% річних у розмірі 692,38 грн.

Позов обґрунтований порушенням Відповідачем своїх зобов`язань за договором сервісного обслуговування вантажопідйомної техніки № 22 від 24.10.2016 р. з оплати виконаних робіт.

У відзиві на позовну заяву, Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, пославшись на те, що роботи за актом № 1607 від 01.11.2018 р. були виконані поза межами строку дії договору № 22 від 24.10.2016 р. Відтак, умови договору щодо строку оплати до відповідних робіт застосовані бути не можуть, рахунок на оплату не отримував.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2019 р. позов задоволено частково - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ логістики" суму основної заборгованості у розмірі 52 000 грн., суму інфляційної складової у розмірі 520 грн., 3% річних у розмірі 192,33 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 602,72 грн. Відмовлено у задоволенні вимог Позивача про стягнення з Відповідача пені у розмірі 8 267,29 грн., інфляційної складової у розмірі 1 700,54 грн., 3% річних у розмірі 500,05 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що роботи за актом № 1607 від 01.11.2018 р. були виконані поза межами строку дії договору № 22 від 24.10.2016р., тому умови договору щодо строку оплати до відповідних робіт не можуть бути застосовані.

Скаржник зазначає, що Акт виконаних робіт № 1607 від 01.11.2018 р. був ним частково оплачений на умовах попередньої оплати, в розмірі 26 000,00 грн. - 26.10.2018 р., проте рахунок на оплату № 1684 від 02.10.2018 р., він не отримував.

Скаржник вважає, що обов`язковою умовою оплати робіт є отримання від Виконавця (Позивача по справі ) рахунку на оплату, якого Відповідач як Замовник не отримував від Позивача ( Постачальника ).

Відтак, на думку Скаржника, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, пені (яка передбачена простроченим договором), річних та інфляційних є безпідставними, як передчасно заявлені, та не підлягають задоволенню.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.08.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2019 р. у справі № 904/2422/19 залишено без руху, та надано Апелянту строк для усунення недоліків, а саме для надання доказів сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2019 р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 11.11.2019 р., у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Антоніка С.Г., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/2422/19, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Березкіної О.В., Кузнецової І.Л.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 р., колегією суддів у складі : судді-доповідача Кощеєва І. М., суддів: Березкіної О.В., Кузнецової І.Л. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2019р. у справі № 904/2422/19 прийнято до свого провадження.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Відповідача з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи 24.10.2016 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ логістики" ( Виконавець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" ( Замовник ) укладено договір № 22 сервісного обслуговування вантажопідйомної техніки. 24.10.2016р. до Договору № 22 складено та підписано Додаткову угоду №1.

Згідно п.1.1 Договору, Виконавець зобов`язувався надавати послуги по сервісному обслуговуванню вантажопідйомної техніки Замовника, а Замовник частково попередньо, а надалі повністю та своєчасно сплачувати вартість наданих Виконавцем послуг.

Під сервісним обслуговуванням розуміється : ремонтні роботи та технічне обслуговування (ТО). Сервісне обслуговування включає в себе наступні види технічного обслуговування: - технічне обслуговування - здійснюється сервісною службою Виконавця на місці експлуатації техніки, згідно показникам обліку мотогодин; - річне обслуговування - здійснюється, по виклику, сервісною службою Виконавця на місці експлуатації техніки раз на рік (12 місяців), згідно показникам обліку мотогодин.( п. 1.2. договору)

Відповідно до п.1.3. договору, технічне обслуговування вантажопідйомної техніки по кожному виду проводиться в об`ємі, встановленому «Інструкцією по експлуатації та технічному обслуговуванню».

Ремонт вантажопідйомної техніки проводиться Виконавцем згідно отриманої від Замовника заявки та виклику сервісної служби Виконавця. В разі, якщо ремонтні роботи неможливо провести на місці експлуатації техніки, вона доправляється на ремонтну базу Виконавця за рахунок Замовника ( п. 1.4 договору).

Виконавець зобов`язаний проводити технічне обслуговування вантажопідйомної техніки ( за виключенням щомісячного), згідно вимог і строків «Керівництво та експлуатації та обслуговуванню». Вартість робіт та технічного обслуговування по кожному виду зазначається в п.3 даного договору. Виконавець зобов`язаний проводити ремонт та усунення дефектів, які виникають в результаті експлуатації вантажопідйомної техніки Замовником, по Заявкі Замовника, за його рахунок та в строки, погоджені обома сторонами (п.п. 2.1.1, 2.1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1.4 договору, Виконавець зобов`язаний виставити рахунок на оплату та оформити належним чином проведені послуги наступними документами: актом виконаних робіт, податковою накладною, товарною накладною ( в разі використання під час сервісного обслуговування запчастин та комплектуючих).

Відповідно до п. 3.2. договору, вартість послуг зазначається в рахунку та складається з вартості робіт по проведенню технічного обслуговування, транспортних затрат, виклику та роботи спеціаліста. Вартість запасних частин оплачується Замовником попередньо. Повний розрахунок проводиться на протязі 30 (тридцяти) банківських днів з моменту прийомки ремонту. Вартість виїзду до м. Синельникове складає 250 грн. Робота спеціаліста: 210,00 грн./час на момент укладення даного договору. В разі зміни вартості робіт Замовник буде повідомлений письмово згідно діючого законодавства України. Вартість роботи спеціаліста може бути збільшена в разі знаходження техніки в брудному стані, та відсутності відведеного місця для проведення робіт.

Відповідно до п. 3.4. договору, повна оплата робіт, виконаних відповідно п. п. 2.1.1., 2.1.2 даного договору, проводиться Замовником не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з моменту виставлення рахунку, згідно Акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 1 до договору № 22 сервісного обслуговування вантажопідйомної техніки від 24.10.2016 р., п. 3.4. договору викладено в наступній редакції: «повна оплата робіт, виконаних відповідно п.п.2.1.1., 2.1.2 даного договору, проводиться Замовником не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня підписання сторонами Акту виконаних робіт, на підставі наданого Виконавцем рахунку на оплату».

Відповідно до п. 5.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє на протязі 12 місяців.

Місцевим господарським судом встановлено, що договір було підписано сторонами 24.10.2016 р., строк його дії закінчився 23.10.2017 р. Доказів продовження строку дії цього договору, матеріали справи не містять.

Вподальшому, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ логістики" ( Виконавець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" ( Замовник ) підписано Акт надання послуг № 1607 від 01.11.2018 р., в якому зазначається, що сторони склали цей акт на підставі договору сервісного обслуговування навантажувальної техніки № 22 від 24.10.2016 р. та рахунку на оплату за № 1684 від 02.10.2018 р., згідно з яким Виконавцем були виконані роботи з ремонту навантажувача Е10N на суму 78 000 грн., які були прийняті Замовником без претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт ( а. с. 29 ).

Відповідачем частково оплатив вартість відповідного ремонту на суму 26 000 грн.

Позивач направив Відповідачу лист-вимогу № 25/03 від 25.03.2019 р., в якій вимагав сплатити решту суми основної заборгованості у розмірі 52 000 грн. та штрафні санкції.

У якості доказу направлення на адресу Відповідача вказаної вимоги, Позивач надав до суду поштову накладну№ 132 та опис вкладення, датовані 27.03.2019 р.

З витягу з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" вбачається, що вказана вимога була отримана Відповідачем 02.04.2019 р., проте, залишена останнім без відповіді та без задоволення.

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт стало підставою звернення Позивача до суду з вимогою про стягнення з Відповідача суми заборгованості по оплаті за виконані роботи в примусовому порядку.

Посилаючись на п. 4.2 договору сервісного обслуговування вантажопідйомної техніки № 22 від 24.10.2016., Позивач також заявив до стягнення пеню у розмірі 8 267,29 грн. та нарахував Відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 692,38 грн. за загальний період з 14.12.2018 р. по 24.05.2019 р. та інфляційну складову у розмірі 2 220,54 грн. за загальний період з грудня 2018 р. по квітень 2019 р.

Місцевим господарським судом також встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ логістики" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" був укладений договір виконання робіт у спрощений спосіб, в силу якого, Позивач зобов`язався виконати роботи з ремонту, а Відповідач зобов`язався відповідні прийняти та оплатити. З урахуванням положень ст. 530 ЦК України, строк виконання Відповідачем своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт за актом надання послуг № 1067 від 01.11.2018 р. є таким, що настав 09.04.2019 р. Станом на дату прийняття рішення, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" наявна заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ логістики" у розмірі 52 000 грн.

В основу оскаржуваного рішення покладено висновок місцевого господарського суду про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позовних вимог, стягнення з Відповідача на користь Позивача суми основної заборгованості у розмірі 52 000 грн., суми інфляційної складової у розмірі 520 грн., суми 3 % річних у розмірі 192,33 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 602,72 грн. Відмовлено у задоволенні вимог Позивача про стягнення з Відповідача пені у розмірі 8 267,29 грн., інфляційної складової у розмірі 1 700,54 грн., 3% річних у розмірі 500,05 грн.

Підставою для відмови у стягнення пені стало встановлення судом першої інстанції того, що ремонт навантажувача Е10N, оформлений актом надання послуг № 1067 від 01.11.2018 р., не був виконаний в рамках договору сервісного обслуговування вантажопідйомної техніки № 22 від 24.10.2016 р. З урахуванням встановленого судом початку прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання - 10.04.2019 р., судом був здійснений перерахунок суми 3% та інфляційної складової.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги: роботи за актом були виконані поза межами строку дії договору, тому умови договору щодо строку оплати до відповідних робіт не можуть бути застосовані; здійснивши попередню оплату, в розмірі 26 000,00 грн., Відповідач рахунок на оплату № 1684 від 02.10.2018 р. не отримував; позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, пені ( яка передбачена простроченим договором ), річних та інфляційних є безпідставними, як передчасно заявлені.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приймаючи до уваги те, що сторонами не оскаржується: факт встановлений судом першої інстанції, щодо припинення дії договору і виконання робіт за спірним актом поза його межами, а також розрахунок перерахованих і стягнутих судом грошових сум, - не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі щодо наявності підстав для скасування судового рішення та відмови в задоволені позову з огляду на таке.

Спірні правовідносини сторін регулюються нормами ЦК України з урахуванням особливостей, встановлених ГК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зі встановлених судом обставин слідує, що між сторонами склалися правовідносини підряду. Вказані правовідносини регулюються загальними нормами права про підряд - ст. ст. 837-864 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду, замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк (ст. 846, 853, 854 ЦК України).

За ч.ч. 1,3 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи акт приймання виконаних робіт підписаний Замовником без будь-яких зауважень та частково сплачені.

Підписаний сторонами акт приймання виконаних робіт є первинним документом відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фіксує факт здійснення господарської операції і є підставою для здійснення розрахунків за фактично виконані роботи.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення містяться й у статтях 525, 526 ЦК.

Ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідачем частково оплатив вартість відповідного ремонту на суму 26 000 грн.

Позивач направив Відповідачу лист-вимогу № 25/03 від 25.03.2019 р., в якій вимагав сплатити решту суми основної заборгованості у розмірі 52 000 грн. та штрафних санкцій.

У якості доказу направлення на адресу Відповідача вказаної вимоги, Позивач надав до суду поштову накладну№ 132 та опис вкладення, датовані 27.03.2019р.

З витягу з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" вбачається, що вказана вимога була отримана відповідачем 02.04.2019р., проте, залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Отже, як вірно зазначив місцевий господарський суд за відсутності між сторонами договірних стосунків оформлених у письмовій формі, Відповідач повинен був сплатити за надані послуги, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, тобто до 09.04.2019 р. включно.

Відповідач за надані послуги не розрахувався, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 52 000 грн. 00 коп.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких судвстановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Отже, відповідно до правил доказування Відповідач, заперечуючи позовні вимоги та посилаючись на не отримання рахунку на оплату № 1684 від 02.10.2018 р., при цьму здійснивши часткову проплату суми зазначеної в рахунку в розмірі 26 000,00 грн., повинен довести зазначені обставини.

Разом з тим, з наданих до матеріалів справи доказів, які були досліджені судом першої інстанції вбачається, що Відповідачем не надано вмотивованої відмови від підписання акту здачі-приймання робіт у встановленому законодавством порядку. Також, не надано Відповідачем доказів звернення до Позивача з вимогами належного виконання своїх зобов`язань за вказаним замовленням.

Натомість суд встановив, що матеріали справи містять докази повідомлення Відповідача ( крім рахунку на оплату № 1684 від 02.10.2018 р. ) про виникнення у Замовника зобов`язання щодо оплати виконаних робіт - лист-вимога № 25/03 від 25.03.2019 р. ( а. с. 42 ).

З огляду на викладене апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог Позивача.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2019 р. у справі № 904/2422/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І. М. Кощеєв

Суддя О. В. Березкіна

Суддя І.Л. Кузнецова