РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.10.2019Справа № 910/10805/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова»

про стягнення 355 203, 36 грн

Представники учасників справи:

Від позивача: Єрмак Л.Б.;

Від відповідача: Алексеєнко Т.О.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" (далі - відповідач) про стягнення 355 203, 36 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 320 646, 21 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 244, 52 грн., 3 % річних у розмірі 2 674, 44 грн., пеня у розмірі 29 638, 19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору поставки № 29/24 ТД від 27.02.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлені позивачем товари.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 справу № 910/10805/19 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін, судове засідання призначено на 04.09.2019 року.

03.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» суму основного боргу у розмірі 320 646, 21 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 244, 52 грн., 3 % річних у розмірі 2 674, 44 грн., пеню у розмірі 29 638, 19 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

04.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання 04.09.2019 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 739.

Судом у судовому засіданні 04.09.2019 постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні у зазначеній справі до 09.10.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

06.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. з додатковими документами по справі.

23.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначає, що позивачем порушено умови Договору в частині поставки товару з відхиленнями, а тому відповідач стверджує, що викладені обставини унеможливлюють остаточну оплату товару.

09.10.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли пояснення до позовної заяви, в яких позивач надав пояснення щодо відзиву на позов та зазначив, що в разі наявності зауважень покупця до якості товару з підстав невідповідності Договору, протягом 7 робочих днів сторони підписують акт про виявлені недоліки з зазначенням виявлених недоліків, такі акти сторонами не складались, за твердженням позивача, наведене свідчить про відсутність будь - яких претензій з боку відповідача щодо найменування, якості та кількості поставленого товару.

Судом у судовому засіданні 09.10.2019 постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні у зазначеній справі до 16.10.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

15.10.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли пояснення до позовної заяви.

Представник позивача у судових засіданнях 09.10.2019 та 16.10.2019 підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві, підтримав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача у судових засіданнях 09.10.2019 та 16.10.2019 заперечив проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 16.10.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі у відповідності до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сота України» (далі - постачальник) укладено Договір поставки № 29/24 ТД, відповідно до змісту якого постачальник бере на себе зобов`язання за замовленням покупця поставити товар належної якості, код за ДК 021:20-3 сплави (прокат гарячекатаний) (далі - товар), а покупець прийняти товар та оплатити його в порядку та на умовах визначених Договором (пункт 1.1. Договору).

Перелік, характеристики, кількість та вартість товару, визначена у Специфікації, що викладена у Додатку № 1 до Договору, яка є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.2. Договору).

Як встановлено пунктом 1.3. Договору під партією товару сторони розуміють певну кількість товару, однорідного за своїми якісними та іншими показниками, що визначена у відповідній підписаній сторонами Специфікації.

Згідно з пунктом 1.4. Договору покупець має право зменшити обсяг закупівлі товару на підставі п.1 ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах терміну DDP міжнародних правил ІНКОТЕРМС-2010 до місця призначення: 14014, м. Чернігів, вулиця Ушинського, 23.

Товар може постачатися партіями, обсяг та вартість яких, зазначається у відповідній Специфікації (пункт 2.2. Договору)

Постачальник здійснює виготовлення та/або поставку товару (партія товару), протягом 20 календарних днів від дати отримання попередньої оплати, визначеної п.3.2. цього Договору (п.2.1. Договору.)

Як встановлено пунктом 2.5. Договору початок перебігу строку поставки товару є день, наступний за датою, в яку постачальник отримав оплату, відповідно до умов Договору.

Згідно з пунктом 3.1. Договору загальна вартість товару складає - 794 209 (сімсот дев`яносто чотири тисячі двісті дев`ять) грн. 56 коп., у тому числі ПДВ -20% -132 368 (сто тридцять дві тисячі триста шістдесят вісім) грн. 26 коп.

Оплата товару (партії товару), визначеного у Специфікації за Договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату у наступного порядку (пункт 3.2. Договору):

3.2.1. В якості попередньої оплати покупець перераховує постачальнику 30% від вартості товару (партії товару).

3.2.2. Остаточний розрахунок у розмірі 70 % від вартості товару (партії товару), здійснюється протягом 20 банківських днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та/або акту приймання - передачі товару.

Як встановлено пунктом 4.6. Договору протягом 2 (двох) робочих днів після здійснення перевірки товару, в разі відсутності зауважень у покупця, останній підписує два екземпляри акту приймання - передачі товару та один екземпляр передає постачальнику нарочно або засобами поштового зв`язку.

Згідно з пунктом 6.2. Договору у разі несвоєчасної оплати товару постачальник має право вимагати від покупця сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення заборгованості.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2019, але у будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатком № 1 до Договору поставки № 29/24 ТД від 27.02.2019 сторонами підписано Специфікацію від 27.02.2019.

Позивачем на виконання умов Договору поставлено відповідачу товар на суму 785 802, 50 грн., що підтверджується видатковими накладними № 41 від 19.03.2019 на суму 75 104, 05, № 42 від 19.03.2019 на суму 15 040, 00 грн., № 43 від 19.03.2019 на суму 6 933, 15 грн., № 44 від 19.03.2019 на суму 4 402, 00 грн., № 47 від 20.03.2019 на суму 33 715, 80 грн., № 54 від 20.03.2019 на суму 7 770, 00 грн., № 55 від 20.03.2019 на суму 58 252, 80 грн., № 56 від 20.03.2019 на суму 4 440, 00 грн., № 57 від 20.03.2019 на суму 104 933, 30 грн., № 58 від 20.03.2019 на суму 19 092, 00 грн., № 59 від 20.03.2019 на суму 1 043, 40 грн., № 60 від 20.03.2019 на суму 222, 00 грн., № 61 від 20.03.2019 на суму 50 939, 40 грн., № 62 від 20.03.2019 на суму № 37 920, 00 грн., № 63 від 20.03.2019 на суму 12 210, 00 грн., № 64 від 20.03.2019 на суму 12 934, 80 грн., №65 від 20.03.2019 на суму 3 528, 00 грн., № 66 від 20.03.2019 на суму 11 544, 00 грн., № 67 від 20.03.2019 на суму 7 770, грн., № 68 від 20.03.2019 на суму 444, 00 грн., № 83 від 05.04.2019 на суму 147 420,00 грн., № 84 від 05.04.2019 на суму 4 284, 00 грн., № 85 від 05.04.2019 на суму 19 555, 20 грн., № 86 від 05.04.2019 на суму 1 360, 80 грн., № 87 від 05.04.2019 на суму 1 461, 60 грн., № 88 від 05.04.2019 на суму 20 916, 00 грн., №89 від 05.04.2019 на суму 9 450, 00 грн., № 90 від 05.04.2019 на суму 17 136, 00 грн., № 91 від 05.04.2019 на суму 2 217, 60 грн., № 92 від 05.04.2019 на суму 60 527, 50 грн., № 93 від 05.04.2019 на суму 33 235, 10 грн. , копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідачем було частково сплачено за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучено до матеріалів справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладена між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем на день подання позовної заяви до суду складає 320 646, 21 грн.

Посилання відповідача у відзиві на позов на той факт, що позивачем порушено умови Договору в частині поставки товару з відхиленнями, що зумовлює неможливість остаточної оплати товару спростовується матеріалами справи.

За таких обставин, оскільки відповідач прийняв товар, однак в обумовлений Договором строк не оплатив позивачу його вартість, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідний борг в сумі 320 646, 21 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 29 638, 19 грн.

Згідно зі статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

Поняттям "штраф" та "пеня" дано визначення частинах 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до зазначеної норми, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено пунктом 6.2. Договору у разі несвоєчасної оплати товару постачальник має право вимагати від покупця сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення заборгованості.

Згідно з частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини другої статті 343 Господарського кодексу України та статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При цьому до пені за порушення грошових зобов`язань застосовуються приписи частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Суд, здійснивши перевірку наданого розрахунку пені, дійшов висновку про те, що при здійсненні розрахунку пені позивачем невірно визначено періоди нарахування пені за видатковими накладними № 44 від 13.03.2019, № 67 від 20.03.2019, № 59 від 20.03.2019, № 60 від 20.03.2019, № від 61 від 20.03.2019, № 62 від 20.03.2019, № 63 від 20.03.2019, № 64 від 20.03.2019, № 65 від 20.03.2019, № 68 від 20.03.2019, № 83 від 05.04.2019, № 84 від 05.04.2019, № 85 від 05.04.2019, № 86 від 05.04.2019, № 87 від 05.04.2019, № 88 від 05.04.2019, № 92 від 05.04.2019 та № 93 від 05.04.2019, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 29 594, 81 грн.

Що стосується нарахованим позивачем 3 % річних у розмірі 2 674, 44 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 244, 52 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведена норма встановлює право кредитора вимагати сплати суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних протягом усього періоду прострочення до моменту повного виконання боржником своїх грошових зобов`язань перед кредитором.

При цьому, передбачена законом відповідальність за неналежне виконання покупцем грошового зобов`язання з оплати поставленого йому товару підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція). При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 року у справі № 924/312/18 та від 05.07.2019 року у справі № 905/600/18.

Отже, право кредитора вимагати суму боргу з урахуванням індексу інфляції за квітень 2019 року виникло би по закінченню квітня 2019 року у травні 2019 року по липень 2019 року на підставі повідомлення Державної служби статистики України про індекс споживчих цін.

Разом з цим, у визначений позивачем період прострочення грошового зобов`язання за видатковими накладними було невірно визначено періоди нарахування інфляції, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат нарахованих за видатковими накладними підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 050, 87 грн.

Перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку 3% річних, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду, суд встановив, що загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2 612, 86 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд частково задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна».

Крім того, 06.09.2019 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. та надано документи в підтвердження їх понесення.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

11.02.2019 року між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Право Групп» (виконавець) укладено договір про надання правової допомоги № 11-02/19-ЮО (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, предметом договору є здійснення виконавцем в інтересах клієнта певних видів адвокатської діяльності та надання виконавцем клієнту видів правової допомоги, що наведені у договорі.

Згідно з п. 4.1. договору сума винагороди (гонорару), порядок проведення розрахунків та кількість (об`єм) правової допомоги, що надається клієнту щомісяця або по конкретній справі, встановлюється додатком до цього договору.

Адвокатським об`єднанням «Право Групп» адвокату Єрмак Л.Б. 01.08.2019 року виданий ордер серії КС № 413422 на надання правової допомоги ТОВ «Сота Україна» у Господарському суді міста Києва.

Наявним в матеріалах свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2845 від 12.03.2008 року підтверджується, що Єрмак Л . Б. є адвокатом.

02.09.2019 року між замовником та виконавцем складено акт приймання-передачі наданих послуг № 48, відповідно до якого виконавцем надано наступні юридичні послуги:

- вивчення документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин та операцій між ТОВ «Сота Україна» та ТОВ Фірма «Технова» по Договору поставки № 29/24 ТД від 27.02.2019 року -3 години;

- формування правової позиції у справі - 1 година ;

- підготовка позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення на користь ТОВ «Сота Україна» пені, 3% річних та інфляційних витрат по Договору поставки № 29/24 ТД від 27.02.2019 року в загальній сумі 355 203, 36 грн. - 3 години;

- проведення розрахунків сум 3% річних по Договору поставки № 29/24 ТД від 27.02.2019 року та їх письмове оформлення - 3 години.

Вартість послуг виконавця за цим актом складає 10 000 ,00 грн за 10 (десять) годин роботи адвоката.

Згідно платіжного доручення № НД 2680 від 03.09.2019 року позивач згідно договору перерахував Адвокатському об`єднанню «Право Групп» кошти в сумі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням викладеного, понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. підлягають задоволенню та стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд. 38, кв. 36; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» (04111, м. Київ, вул. Черняховського, буд. 29; ) 320 646 (триста двадцять тисяч шістсот сорок шість) грн. 21 коп. основної заборгованості, 1 050 (одну тисячу п`ятдесят ) грн. 87 коп. інфляційних втрат, 2 612 (дві тисячі шістсот дванадцять) грн. 86 коп. 3% річних, 29 594 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 81 коп. пені, 10 000 (десять тисяч) грн. витрат на правову допомогу, а також судовий збір у розмірі 5 308 (п`ять тисяч триста вісім) грн. 58 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 11.11.2019 року

Суддя М.Є. Літвінова