УХВАЛА

14 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/4338/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у місті Києві

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019

у складі колегії суддів: Сотнікова С.В.- головуючого, суддів: Отрюха Б.В., Остапенка О.М.

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2019

у складі судді Пасько М.В.

у справі № 910/4338/17

за заявою Об`єднання підприємств електротехнічна корпорація "Елкор"

до Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2019, поштовим відправленням, Головне управління ДФС у міста Києві звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 у справі №910/4338/17.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційних скарг у справі про банкрутство встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі заяви з грошовими вимогами), за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом ставка судового збору становила 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено у розмірі 1 921,00 грн.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019, прийняту за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 у справі №910/4338/17 про розгляд кредиторських вимог ГУ ДФС у міста Києві, заявленими у дану справу про банкрутство 27.02.2019, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 7684,00 грн. (1 921 * 2 * 200%).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, натомість заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, заявник зазначає, що відноситься до органів державної влади, які здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування в межах передбачених Законом України "Про державний бюджет України".

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на момент заявлення клопотання про відстрочення сплати судового збору) передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 у справі №910/4338/17.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Отже, постанова Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 у справі №910/4335/17, повний текст якої виготовлено 08.10.2019, підлягала касаційному оскарженню протягом двадцяти днів з дня її винесення, а саме до 28.10.2019 включно.

Проте Головне управління ДФС у місті Києві касаційну скаргу направило до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду поштовим відправленням 31.10.2019, шо підтверджується відтиском штампа на поштовому конверті. Подаючи касаційну скаргу з пропуском строку, встановленого частиною 1 статті 288 ГПК, скаржник не порушує перед судом питання про поновлення строку на касаційне оскарження і жодним чином не обґрунтовує причини пропуску строку на подання касаційної скарги.

Відповідно до ст. 291 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано доказів надіслання копії касаційної скарги учасникам справи про банкрутство №910/4338/17.

Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частини 2 статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною 3 статті 292 ГПК касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Отже, на виконання вимог цієї ухвали Головне управління ДФС у місті Києві має право звернутися до суду із обґрунтованою заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 7684, 00 грн. та докази надсилання копії касаційної скарги учасникам справи листом з описом вкладення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 174, 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, суддя Верховного Суду, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у місті Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 у справі №910/4335/17.

2. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 у справі №910/4335/17 залишити без руху.

3. Надати Головному управлінню ДФС у місті Києві строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме, заявнику касаційної скарги надати суду мотивовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 7684, 00 грн. та докази надсилання копії касаційної скарги учасникам справи листом з описом вкладення.

4. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Васьковський