Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. м. Житомир Справа № 906/747/19

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Степанченко О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Пухальська І.С., ордер серії КС №480912 від 01.10.2019;

від відповідача: Малий М.С., наказ №238-ОД від 09.08.2019;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне зовнішньоторговельне та інвестиційне Підприємство "Промоборонекспорт"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 1 828 663,63грн

Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне зовнішньоторговельне та інвестиційне підприємство "Промоборонекспорт" звернулося до господарського суду із позовом до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 2 732 103,85грн боргу, із яких 1 466 079,97грн основної заборгованості, 79 891,00грн 3% річних, 888 645,30грн пені, 297 487,58грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором №РОЕ-30.4-10-D-17 від 26.04.2017 в частині оплати отриманого товару.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.ст.526, 549, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 22.07.2019 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 13.08.2019.

Ухвалою суду від 13.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 01.10.2019.

23.08.2019 до суду від ДП "ЖБТЗ" надійшов відзив на позовну заяву №02/2786 від 21.08.2019, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.125-128).

В судовому засіданні 01.10.2019 оголошено перерву до 17.10.2019.

10.10.2019 до суду від позивача надійшла заява №РОЕ-30.7/1676 від 07.10.2019 (вх.№02-44/1585/19 від 10.10.2019) про зменшення позовних вимог (а.с.170-172), згідно якої позивач просить суд:

- прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду;

- стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства "Промоборонекспорт" заборгованість у розмірі 1 828 663,63грн, з яких: 1 466 079,97грн - основний борг; 89 892,79грн - 3% річних; 272 690,87грн - сума інфляційних втрат, що обліковуються на розрахунковому рахунку Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», МФО 300465, або на інших рахунках, які будуть виявлені державним виконавцем під час виконання рішення суду;

- стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства "Промоборонекспорт" судовий збір у розмірі 27 429,95грн;

- повернути Дочірньому підприємству Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства "Промоборонекспорт" надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 13 551,61грн.

Ухвалою суду від 17.10.2019 постановлено прийняти до розгляду заяву Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне Зовнішньоторговельне та інвестиційне Підприємство "Промоборонекспорт" №РОЕ-30.7/1676 від 07.10.2019 (вх.№02-44/1585/19 від 10.10.2019) та вважати заявленим до розгляду спір про стягнення із відповідача 1 828 663,63грн, з яких: 1 466 079,97грн - основний борг; 89 892,79грн - 3% річних; 272 690,87грн - сума інфляційних втрат; заяву Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне Зовнішньоторговельне та інвестиційне Підприємство "Промоборонекспорт" про повернення надмірно сплаченої суми судового збору задовольнити; закрити підготовче провадження та призначити справу №906/747/19 до судового розгляду по суті на 04.11.2019.

В судовому засіданні 04.11.2019 представник позивача підтримала позовні вимоги в редакції заяви №РОЕ-30.7/1676 від 07.10.2019 та просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог в судовому засіданні заперечував.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

26.04.2017 Дочірнім підприємством Державної компанії "Укрспецекспорт" Державним зовнішньоторговельним та інвестиційним підприємством "Промоборонекспорт" (позивач, постачальник) та Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (відповідач, покупець) укладено Договір №РОЕ-30.4-10-D-17 (далі - Договір) (а.с.14-18), відповідно до умов якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача, а відповідач прийняти й оплатити продукцію, вказану у Специфікаціях, на умовах та в строки, передбачені Договором (п.1.1 Договору).

Згідно з п.2.1 Договору, кількість, ціна та номенклатура продукції вказується у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що оплата за поставлену продукцію здійснюється на умовах, які визначені в кожній окремій Специфікації.

За невиконання або неналежне виконання умов даного Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п.7.1. Договору).

Згідно п.9.1. Договору усі спори, розбіжності, що виникають у зв`язку з цим Договором, у тому числі щодо його виконання, порушення, припинення або недійсності, Сторони намагатимуться вирішити шляхом переговорів. Досудова процедура врегулювання спору обов`язкова.

Якщо спори й розбіжності, зазначені в п.9.1 даного Договору, не будуть урегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства (п.9.2. Договору).

Відповідно до п.10.6 даний Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним Договором. У випадку, якщо жодна із сторін не дасть відповідного письмового повідомлення про свій намір розірвати або змінити Договір за 30 днів до його закінчення, Договір вважається пролонгованим на наступний рік з 1 січня до 31 грудня. Дана умова діє кожен рік.

Невід`ємними частинами Договору є специфікації №1 від 26.04.2017, №2 від 26.04.2017, №3 від 25.07.2017, №4 від 25.07.2017, підписані та скріплені печатками сторін (а.с.19-22).

На виконання умов Специфікації №3 від 25.07.2017 (а.с.21) на підставі видаткової накладної №43 від 15.08.2017 позивачем передано відповідачу підсилювачі ПБ2-035-030 у кількості 7 штук на загальну суму 1466079,97грн (а.с.23). Про отримання товару 15.08.2017 свідчить підпис представника відповідача на вказаній видатковій накладній.

Пунктом 2 Специфікації №3 від 25.07.2017 передбачено умови оплати товару: 100% оплати протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами акту-приймання-передачі продукції.

Відповідачем не заперечується факт отримання товару 15.08.2017.

В матеріалах справи міститься лист позивача №РОЕ-30.4/2020 від 06.12.2017, адресований відповідачу, згідно якого позивач просить оплатити отримані відповідачем підсилювачі ПБ2-035-030 у кількості 7 штук на загальну суму 1466079,97грн (а.с.33), із доданим до нього рахунком на оплату №16 від 15.08.2017 (а.с.34).

Згідно акту звіряння взаємних розрахунків за період І півріччя 2018 року за Договором, заборгованість відповідача перед позивачем на кінець періоду становить 1466079,97грн (а.с.35).

19.10.2018 листом №01-11/2905 відповідачем направлено на адресу позивача підписаний ДП "ЖБТЗ" акт звіряння за період із 01.01.2018 по 01.10.2018 (а.с.52-53). Згідно вказаного акту відповідач зазначає про наявність заборгованості за Договором у сумі 1466079,97грн.

11.07.2018 позивач листом №РОЕ-30.7/1046 звернувся до відповідача із пропозицією сплатити борг за договорами №POE-30.4-4-D-17/79 від 06.03.2017 та №POE-30.4-10-D-17 від 26.04.2017 в розмірі 3 513 568,98 грн, що включає заборгованість за видатковою накладною №43 від 15.08.2017 (а.с.38-39).

15.08.2018 відповідач листом №01-11/2377 запропонував позивачу розстрочити погашення заборгованості строком на шість місяців (а.с.40-41).

Позивачем розглянуто пропозицію відповідача та листом від 29.08.2018 №РОЕ-30.7/1283 направлено відповідачу проект Договору про реструктуризацію заборгованості №РОЕ-30.7-8-D-18 від 27.08.2018, однак, станом на 09.07.2019 вказаний договір відповідачем не підписано, тому позивач вважає, що у питанні розстрочення боргу Сторони не дійшли згоди (а.с.42-45).

Позивач листом №РОЕ-0.7/1322 від 10.09.2018 звернувся до відповідача із вимогою про сплату грошового зобов`язання, у тому числі, за договором №РОЕ-30.4-10-D-17 від 26.04.2017, що з урахуванням штрафних санкцій становить 1 820 749,68грн (а.с.46-50).

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом №01-11/2749 від 02.10.2018 повторно просить розстрочити заборгованість на шість місяців та не застосовувати штрафні санкції (а.с.51).

Окрім того, позивач листами №РОЕ-30.7/1 від 02.01.2019 та №РОЕ-30.7/231 від 08.02.2019 намагався врегулювати спір мирним шляхом (а.с.54-58).

Однак, відповідачем станом на дату звернення до суду не погашено заборгованість за Договором, що стало підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою про стягнення 1 828 663,63грн, з яких: 1 466 079,97грн - основний борг; 89 892,79грн - 3% річних за період із 15.09.2017 по 30.09.2019; 272 690,87грн - інфляційних втрат за період із 15.09.2017 по 30.09.2019.

В свою чергу відповідач доказів сплати заборгованості за Договором на суму 1 466 079,97грн не надав.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ЦК України).

За ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 89 892,79грн 3% річних та 272 690,87грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції та нараховані 3% проценти річних.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних (а.с.172), суд дійшов висновку, що їх нарахування в сумі 89 892,79грн за період із 15.09.2017 по 30.09.2019 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлено наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення с т а н о в и т ь м і с я ц ь, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

При цьому слід мати на увазі, що індекс інфляції має нараховуватися в н а с т у п н о м у м і с я ц і з а місяцем, в якому мав бути здійснений платіж.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Тобто, враховуючи викладене, інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць.

Позивачем вказано період нарахування інфляційних втрат (а.с.171) із 15.09.2017 по 30.09.2019.

Згідно розрахунку, здійсненого господарським судом за допомогою калькулятора інформаційно-пошукової системи "Ліга", враховуючи те, що інфляційні втрати необхідно нараховувати лише за умови існування заборгованості повний місяць, суд зазначає, що заборгованість відповідача із інфляційних втрат складає 250 745,00грн за період жовтня 2017 - вересня 2019.

Суд відмовляє у стягненні 21 945,87грн інфляційних втрат через неправильно визначений період їх нарахування.

4. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 1 466 079,97грн належними та допустимими доказами у справі.

В свою чергу, відповідач доказів сплати заборгованості суду не надав.

Враховуючи факт невиконання ДП "ЖБТЗ" своїх зобов`язань на підставі договору РОЕ30.4-10D-17 від 26.04.2017, позовні вимоги підлягають задоволенню на загальну суму 1 806 717,76грн, з яких 1 466 079,97грн - основного боргу, 89 892,79грн - 3% річних, 250 745,00грн - інфляційних втрат.

У задоволенні вимог про стягнення 21 945,87грн інфляційних нарахувань суд відмовляє.

5. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст.123 ГПК України).

Пунктом 2 частини 1ст.129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позову, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., Житомирський район, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, буд. 1, ідентифікаційний код 07620094) на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне Зовнішньоторговельне та інвестиційне Підприємство "Промоборонекспорт" (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.36, ідентифікаційний код 25662328):

- 1 466 079,97грн основного боргу;

- 89 892,79грн 3% річних;

- 250 745,00грн інфляційних втрат;

- 27 100,76грн судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог про стягнення 21 945,87грн інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.11.19

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2, 3 - сторонам (рек. з пов.)