ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.11.2019м. ДніпроСправа № 904/358/19

За поданням: державного виконавця Саліонової Т.О. Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Наконечного В`ячеслава Георгійовича, м. Нікополь

про стягнення 145 802,14 грн. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу

Суддя Мельниченко І.Ф.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

03.04.2019 господарським судом Дніпропетровської області розглянуто спір за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до Фізичної особи-підприємця Наконечного В`ячеслава Георгійовича про стягнення 145 802,14 грн. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, за результатами розгляду якого ухвалено рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі та присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Наконечного В`ячеслава Георгійовича 145 802,14 грн. вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, 2 187,03 грн. судового збору.

26.04.2019 вказане вище рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим господарським судом видано наказ.

13.11.2019 державний виконавець Саліонова Т.О. Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - Наконечного В`ячеслава Георгійовича без вилучення паспортного документа.

Заява обґрунтована тим, що 04.06.2019 державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Так, державник виконавець вказує на те, що під час виконання рішення суду останнім встановлено факт відсутності належного боржнику на праві власності майна.

Також, заявник посилається на те, що ним надсилались виклики, відповідно до яких було зобов`язано Наконечного В`ячеслава Георгійовича забезпечити явку до виконавця та надати пояснення стосовно причин невиконання рішення суду.

Проте, як зазначає державний виконавець, рішення суду від 03.04.2019 боржником не виконано, декларацію про доходи та майно, пояснень стосовно причин невиконання рішення суду не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання вказаного рішення, останнім не здійснено, що суперечить вимогам частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим, на думку заявника, є підстави для застосування судом до Наконечного В`ячеслава Георгійовича заходів забезпечення виконання судового рішення шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Подання державного виконавця не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами частин 1-4 статті 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що зазначений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до положень частин 1-2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Водночас частиною 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до пункту 19 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України" право ромадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у разі ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим із метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Доказів, які б свідчили про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду у справі № 904/358/19 до матеріалів справи державним виконавцем не надано. Посилання на відсутність майна у боржника для погашення існуючої заборгованості не є доказом ухилення боржника від виконання рішення суду та від своїх зобов`язань за судовим рішенням.

Крім того, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, державний виконавець не надав доказів того, що ним вичерпано всі заходи, передбачені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" щодо примусового виконання рішення (доказів накладення державним виконавцем штрафів на боржника, звернення до правоохоронних органів з відповідними поданнями тощо). Не надано останнім і доказів того, що боржник має паспорт громадянина Украйни для виїзду за кордон і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України, а також доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Також, господарський суд звертає увагу заявника на положення статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", якою встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Належних доказів, які б свідчили про те, що боржник - ФОП Наконечний В.Г. повідомленим про початок примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 у справі № 904/358/19 державним виконавцем не надано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що подання державного виконавця Саліонової Т.О. Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Саліонової Т.О. Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 14.11.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.Ф. Мельниченко