РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019Справа № 910/15150/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія

"Фонд боргових зобов`язань"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг"

про визнання договору факторингу недійсним

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" про визнання укладеного 20.03.2018 між сторонами договору факторингу № 20-03/18-06 недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір факторингу № 20-03/18-06 від 20.03.2018 був підписаний від імені останнього не уповноваженою особою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2019 (суддя Удалова О.Г.) відкрито провадження у справі № 910/15150/18 та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг".

31.01.2018 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" про відмову від позову; провадження у справі № 910/15150/18 закрито.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 у справі №910/15150/18 скасовано, справу направлено для розгляду до Господарського суду міста Києва.

За наслідками автоматизованого розподілу справу №910/15150/18 передано для розгляду судді Картавцевій Ю.В.

За змістом ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

З огляду на категорію та складність справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, зважаючи за зміну складу суду, суд вважає за необхідне провести підготовче провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 суд ухвалив: прийняти справу № 910/15150/18 до розгляду; підготовче засідання призначити на 30.07.2019.

30.07.2019 до відділу діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №752/21272/18.

У підготовче засідання 30.07.2019 представники сторін та третьої особи не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 17.09.2019

У підготовче засідання 17.09.2019 прибув представник відповідача, представники позивача та третьої особи у підготовче засідання не прибули. Представник відповідача подав додаткові документи.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 07.10.2019.

У підготовче засідання 07.10.2019 прибув представник відповідача, представники позивача та третьої особи у підготовче засідання не прибули.

Розглянувши в підготовчому засіданні клопотання позивача про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у справі, позивач вказує, що позовні вимоги у справі Господарського суду міста Києва № 910/15150/18 про визнання договору факторингу № 20-03/18-06 від 20.03.2018 недійсним ґрунтуються на тому, що вказаний правочин укладений та підписаний з перевищенням повноважень Паніним С. А . , а в Голосіївському районному суді міста Києва по справі № 752/21272/18 визнаються недійсними повноваження, на підставі яких підписувався договір факторингу.

Однак, суд зазначає, що зібрані у справі № 910/15150/18 докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі, відтак, відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи, тому, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 07.10.2019 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.11.2019.

У судове засідання 05.11.2019 представники сторін та третьої особи не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 05.11.2019, за відсутності представників сторін та третьої особи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 05.11.2019 судом було прийнято, складено та підписано скорочене рішення.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2018 між позивачем (клієнт) та відповідачем (фактор) було укладено договір факторингу № 20-03/18-06 (далі - Договір), відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) зобов`язується передати (відступити) фактору права вимоги до боржника, що належать клієнту, а фактор (новий кредитор) зобов`язується прийняти зазначені вище права вимоги та перерахувати клієнту кошти у сумі ціни продажу.

Фактор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором боржника (ТОВ «Пакко Холдинг») та одержує право замість клієнта вимагати від боржника належного виконання ним всіх своїх зобов`язань за договорами, іншими документами (пункт 1.2. Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що клієнт, на підставі цього договору передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги до боржника.

Згідно з пунктом 4.2. Договору перехід прав вимоги відбувається з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги та документів.

Станом на дату підписання сторонами цього Договору розмір заборгованості складає 150079,00 грн. (п. 4.3. Договору). Сторони домовились, що розмір ціни продажу прав вимоги становить 127567,15 грн. (п. 5.1. Договору).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором факторингу.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Судом встановлено, що у преамбулі Договору зазначено, що від позивача його укладено в особі в.о. директора Паніним С. А., який діє на підставі довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 376 21.02.2018 приватним нотаріусом Колесніченко М.О.

Вказаною довіреністю № 376 від 21.02.2018 директор позивача ОСОБА_5 уповноважив Паніна С.А. представляти інтереси позивача, для чого йому надано повноваження, зокрема, укладати та підписувати від імені товариства будь-які угоди (купівлі-продажу, міни, оренди, підряду, застави (іпотеки), позики, позички, кредиту, доручення, комісії тощо) щодо будь-якого предмету (включаючи будь-яке нерухоме чи рухоме майно, майнові права, цінні папери, грошові кошти тощо товариства), договори про внесення змін та доповнень до вказаних угод (договорів) та про їх розірвання.

Пунктом 9.16.2 статуту позивача визначено, що директор товариства має право укладати угоди від імені товариства на суму, що не перевищує 300 000,00 грн, угоди на суму понад 300 000,00 грн має право підписувати та укладати виключно за рішення учасників товариства.

Відповідно до пункту 9.14 статуту позивача управління поточною діяльністю товариства здійснюється виконавчим органом - директором. Директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників.

Пунктом 9.5.7 статуту позивача до виключної компетенції загальних зборів віднесено обрання та відкликання директора товариства.

Судом встановлено, що 21.02.2018 директор позивача ОСОБА_5 видав наказ про звільнення ОСОБА_5 з посади директора товариства з 21.02.2018 за власним бажанням на підставі його заяви від 06.02.2018 та про призначення виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" Паніна С. А. з 22.02.2018 до моменту обрання загальними зборами учасників товариства нового директора з посадовим окладом згідно з штатним розписом (на підставі заяви Паніна С. А. від 21.02.2018). Станом на 21.02.2018 посаду директора позивача обіймав ОСОБА_5, доказів протилежного суду не надано.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що договір факторингу № 20-03/18-06 від 20.03.2018 був підписаний від імені останнього не уповноваженою особою - в.о. директора Паніним С.А., з огляду на що позивач просить суд визнати такий договір недійсним.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, в силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору (його частини), позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Частиною першою статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Установчим документом товариства, згідно з частиною другою статті 87 ЦК України, є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

За частиною першою статті 88 ЦК України у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Відповідно до статуту позивача його директор має право укладати від імені товариства угоди на суму, що не перевищує 300 000,00 грн., угоди понад зазначену суму директор має право укладати виключно за рішенням учасників товариства.

При цьому, згідно з частиною першою статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Як встановлено судом, від імені товариства Договір підписав представник Панін С. А. на підставі довіреності № 376 від 21.02.2018, виданої директором позивача.

Як встановлено судом, за спірним Договором факторингу передано право вимоги за ціною, що становить 127567,15 грн., тобто спірний Договір укладено на суму, що не перевищує передбачену положеннями статуту для вчинення директором товариства правочинів, отже в межах наданих представнику повноважень відповідно до частини першої статті 238 ЦК України.

Щодо доводів позивача про те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про Паніна С.А. як особи, що має право підпису документів, суд зазначає, що відсутність вказаних відомостей в реєстрі не свідчить про відсутність у Паніна С.А. повноважень на укладання відповідного договору.

За наведених обставин, доводи позивача, покладені в основу підстав позову, не вважаються судом обґрунтованими, з огляду на що суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання Договору недійсним, у зв`язку з чим позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.11.2019

Суддя Ю.В. Картавцева