ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" листопада 2019 р. м. Київ Справа № 911/2446/14

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» від 15.10.2019 № 15-3/10 на бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області

у справі № 911/2446/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Айдарська Нива», Луганська обл., смт Новоайдар

про стягнення 14649,78 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Абрамової В.Д.

Представники учасників у справі не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2014 позов задоволено повністю; вирішено солідарно стягнути з ТОВ «Айдарська Нива» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 5153,96 грн 3% річних, 9495,82 грн інфляційних втрат, 1000,00 грн витрат на оплату адвокатських послуг та 1827,00 грн судового збору.

18.08.2014 на виконання рішення у даній справі господарським судом Київської області було видано відповідний наказ.

До господарського суду Київської області від ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» надійшла скарга від 15.10.2019 № 15-3/10 (вх. № 203/19) на бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945.

Ухвалою суду від 21.10.2019 розгляд скарги призначено в судовому засіданні на 05.11.2019; встановлено строк державному виконавцю Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області, який здійснює виконавче провадження № 54236945 для надання пояснень щодо скарги, а також копій матеріалів виконавчого провадження № 54236945 - до 01.11.2019.

04.11.2019 до суду надійшло клопотання скаржника від 04.11.2019 № 04-1/11 (вх. № 20855/19) про розгляд справи без участі представника скаржника, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Крім цього, 04.11.2019 до суду надійшов лист скаржника від 04.11.2019 № 04-2/11 (вх. № 20879/19) з доданими доказами.

05.11.2019 в судове засідання учасники у справі та представник органу ДВС не з`явились, боржника та орган ДВС про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином. Новоайдарським РВДВС ГТУЮ у Луганській області не виконано вимоги ухвали суду від 21.10.2019 щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження, пояснень по суті скарги не подано.

Згідно ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Детально дослідивши подану скаргу, судом встановлено наступне.

У поданій скарзі скаржник просить суд:

- визнати за період з 16.04.2019 по 15.10.2019 незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 № 911/2446/14.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно з приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (надалі: «Інструкція»), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 11 Розділу ІІІ Інструкції, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Так, постановою Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області від 04.07.2017 відкрито виконавче провадження № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14.

Протягом 2018-2019 ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» неодноразово зверталось до суду зі скаргами на бездіяльність органу ДВС при виконанні рішення у даній справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.07.2018 скаргу задоволено; визнано за період із 17.01.2018 по 08.07.2018 незаконною та протиправною бездіяльність Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 18.08.2014 по справі № 911/2446/14 щодо не вчинення інших виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 із врахуванням та дотриманням ст. 10, 18, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та його примусове виконання; зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 року по справі № 911/2446/14 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказу.

Крім цього, ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2019 у даній справі задоволено скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та визнано за період із 20.07.2018 по 20.01.2019 незаконною та протиправною бездіяльність Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945; зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника); зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14 до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 21.05.2019 у даній справі задоволено скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та визнано за період з 21.01.2019 по 15.04.2019 незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 № 911/2446/14; зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14 до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

В поданій скарзі від 15.10.2019 скаржник зазначає, що за наступний період після постановлення ухвал суду від 19.07.2018, від 19.02.2019 та від 21.05.2019 державним виконавцем не було належним чином виконано покладені на нього обов`язки щодо примусового виконання рішення суду, у зв`язку з чим скаржник просить визнати незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні саме за період з 16.04.2019 по 15.10.2019.

Зокрема скаржником подавались до органу ДВС відповідні клопотання про вчинення виконавчих дій (клопотання від 25.04.2019 № 25-1/04, № 25-2/04), у тому числі в частині направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника за відповідними формами звітності, а також направлення запитів щодо виявлення банківських рахунків боржника, накладення на них арешту, направлення запитів до реєстраційних органів щодо встановлення майнового стану боржника, вжиття інших виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції.

Однак державним виконавцем не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна боржника, з`ясування фінансово-господарського стану боржника та задоволення вимог стягувача за рахунок майна та активів боржника.

Судом встановлено, що органом ДВС станом на дату судового засідання не надано доказів вжиття відповідних заходів на спростування викладених у скарзі обставин, вимоги ухвали суду від 21.10.2019 не виконано.

Відносно доводів скаржника про те, що державним виконавцем порушено норми ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» і Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 4 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Згідно п. 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі: «Положення»), система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу ІV Положення, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Згідно матеріалів справи, державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні до Автоматизованої системи внесено лише постанови: про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів та майна боржника та розшук майна боржника, від липня-серпня 2017 року, постанови про арешт і розшук майна боржника від 26.07.2018 та постанови про арешт і розшук майна боржника від 31.05.2019; будь-яких інших документів, в тому числі запитів та отриманих державним виконавцем відповідей до автоматизованої системи не внесено, що є порушенням зазначених норм ст. 8 Закону і Положення.

Таким чином матеріалами справи підтверджено доводи скаржника про те, що державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 54236945 не дотримано вимоги статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», щодо періодичної перевірки майнового стану боржника (не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника), статті 8 Закону щодо внесення всіх документів до автоматизованої системи, а також статті 18 Закону щодо повноти вжитих заходів у встановлені строки.

Така бездіяльність державного виконавця є порушенням норм ст. 8, 10, 18, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження», і є підставою для визнання судом бездіяльності державного виконавця протиправною.

Аналогічної правової позиції щодо визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, здійснення їх несвоєчасно та не в повному обсязі, дотримується Верховний Суд в постанові від 09.11.2018 у справі № 911/1388/16.

Отже, через невиконання відділом ДВС усіх приписів Закону України «Про виконавче провадження», на сьогоднішній день наказ господарського суду від 18.08.2014 про примусове виконання рішення у справі № 911/2446/14 залишається не виконаним та стягувачем ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» не отримано присуджених судом коштів.

Крім того, з огляду на положення статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», частини 1 статті 3 і частини 4 статті 11 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв`язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

У рішенні у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що рішення господарського суду Київської області від 21.07.2014 у справі № 911/2446/14 до цього часу не виконано, суд вважає, що має місце незаконна та протиправна бездіяльність Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945, допущена у ході примусового виконання вказаного рішення господарського суду, а тому скарга ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, у своїй скарзі, скаржник просить стягнути з Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката Грищенка О.М., що були сплачені скаржником.

Статтею 344 ГПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, скаржником додано копію договору № 14-05-2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.05.2019, укладеного між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та адвокатом Грищенком О.М., копію акту прийому-передачі документів від 14.05.2019 та копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 15.10.2019.

Відповідно до наявної у матеріалах справи квитанції № 0.0..1 від 13.07.2019 ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» сплачено адвокату Грищенку О.М. 4000,00 грн за надання адвокатських послуг згідно договору № 14-05-2019 від 14.05.2019.

У матеріалах справи міститься свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката Грищенка О.М., а також довіреність, видана ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на ім`я ОСОБА_1 на представництво скаржника в судах, органах ДВС тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, вбачається, що фіксований розмір адвокатських послуг, визначений у договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на оплату послуг адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, дослідивши надані скаржником договір № 14-05-2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.05.2019 та акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 15.10.2019, судом встановлено, що згідно Акту адвокатом виконано наступні роботи:

- надання консультацій із питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «Айдарська Нива» та Новоайдарським РВДВС ГТУЮ у Луганській області, котрі виникли у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 № 911/2446/14 (6 год.);

- здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються бездіяльності № 54236945 щодо примусового виконання наказу, їх розміщення в АСВП (2 год.);

- підготовка, написання та подання (направлення) від імені замовника до Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження» (2 год.);

- здійснення аналізу, дослідження та необхідності існування відомостей у АСВП, розміщених Новоайдарським РВДВС ГТУЮ у Луганській області (за умови їх застосування/вчинення органом ДВС) в результаті задоволення та врахування направленого замовником клопотання про вжиття різного роду обов`язкових заходів (виконавчих дій) у виконавчому провадженні № 54236945 в силу імперативних приписів ст. 8, 10, 13, 18, 26, 36, 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження» (2 год.);

- здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишення без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями, що стосуються дій та/або бездіяльності Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 (2 год.);

- процесуально-правовий супровід, належне процесуальне розроблення, підготовка тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 (4 год.);

- організація, технічне підготування (ксерокопіювання) та проведення роботи/послуг щодо направлення на адреси всіх учасників спору у справі № 911/2446/14 відповідної скарги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 (2 год.).

В той же час судом встановлено, що окремі послуги, що надавалися адвокатом Грищенком О.М. скаржнику за вказаним вище Актом від 15.10.2019 є тотожними з послугами, які надавались цим же адвокатом цьому ж замовнику у даній справі згідно Акту від 20.01.2018 до договору про надання адвокатських послуг від 06.08.2018 № 06-08-2018 та Акту від 15.04.2019 до договору про надання адвокатських послуг від 20.02.2019 № 20-02-2019; зміст клопотань від 25.04.2019 № 25-1/04 та № 25-2/04, адресованих органу ДВС за правовим наповненням аналогічний змісту раніше поданих клопотань до органу ДВС від 23.02.2019 № 23-1/02, № 23-2/02, а також від 08.08.2018 № 08-2/08, № 08-3/08; зміст скарги на бездіяльність органу ДВС від 15.10.2019 № 15-3/10 за правовим наповненням та обґрунтуванням аналогічний змісту раніше поданих скарг від 15.04.2019 № 15-2/04 та від 20.01.2019 № 20-1/01 на бездіяльність органу ДВС, отже надання вказаних у Акті від 15.10.2019 послуг не потребувало значного обсягу часу для ознайомлення з матеріалами, надання консультації та підготовки тексту документів, які вже раніше готувались і направлялись до органу ДВС та суду з тим же змістом та правовим наповненням.

Враховуючи викладені вище обставини, взявши до уваги, що адвокат Грищенко О.М. не з`явився в судове засідання щодо розгляду скарги, зважаючи на предмет спору, ціну позову у даній справі (14649,78 грн), виконанні адвокатом фактичні послуги, значення справи для сторін та критерій реальності і розумності адвокатських витрат у даній справі, суд вважає за можливе покласти на Новоайдарський РВДВС ГТУЮ у Луганській області витрати скаржника на правничу допомогу адвоката Грищенка О.М. у розмірі 1500,00 грн.

Керуючись ст. 126, 129, 232-235, 342-345, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 15.10.2019 № 15-3/10 на бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області (вх. № 203/19) задовольнити.

2. Визнати за період з 16.04.2019 по 15.10.2019 незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області у виконавчому провадженні № 54236945 щодо примусового виконання наказу від 18.08.2014 № 911/2446/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Новоайдарського РВДВС ГТУЮ у Луганській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54236945 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 18.08.2014 № 911/2446/14.

4. Стягнути з Новоайдарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (93500, Луганська обл., смт Новоайдар, вул. Банківська, 33; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40, оф. 315; ) 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

5. Видати наказ.

6. Копію ухвали надіслати учасникам у справі та Новоайдарському РВДВС ГТУЮ у Луганській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 11.11.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний