ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 справа № 914/1715/19

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Астер Захід", м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства "Тектоніка-Львів", м. Львів,

предмет позову: стягнення 96 903,66 грн.,

підстава позову: порушення зобов`язань по оплаті отриманого товару,

за участю представників:

позивача: Рибак Андрій Васильович - керівник на підставі протоколу загальних зборів № 1 від 15.07.2016 року,

відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕС

22.08.2019 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Астер Захід" до Приватного підприємства "Тектоніка-Львів" про стягнення 96 903,66 грн.

Ухвалою суду від 27.08.2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 02.10.2019 року.

Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі отримана позивачем 13.09.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Конверт, адресований відповідачу на юридичну адресу, повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

У судових засіданнях 02.10.2019 року та 16.10.2019 року у зв`язку з відсутністю представника відповідача розгляд справи відкладався.

У судове засідання 06.11.2019 року відповідач явки представника не забезпечив. У судовому засіданні 06.11.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги.

Щодо неявки представника відповідача, суд зазначає, що всі конверти, які направлялися відповідачу за юридичною адресою Приватного підприємства "Тектоніка-Львів" - 79007, Львівська обл., місто Львів, вул. Джерельна, будинок 4, поверталися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд зазначає, що кореспонденція суду надсилалась відповідачу на офіційну юридичну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Інших адрес відповідачем суду повідомлено не було та в матеріалах справі не знайдено. Суд здійснював спроби надіслання відповідачу телефонограми 03.10.2019 року та 04.10.2019 року за контактним номером телефону, вказаним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проте, абонент за номером НОМЕР_1 не відповідав, що підтверджено телефонограмами, долученими до матеріалів справи. Крім цього, ухвалою суду від 21.10.2019 року суд звертався до Львівської дирекції публічного акціонерного товариства "Укрпошта" з проханням надати інформацію про вжиті заходи та причини невручення ухвал Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі № 914/1715/19 та про виклик в судове зсідання у справі № 914/1715/19 (ідентифікатори поштових відправлень № 689, № 271) та встановив строк для надання такої інформацію - до 30.10.19р. На час судового засідання 06.11.2019 року відповідь від Львівської дирекції публічного акціонерного товариства "Укрпошта" до суду не надійшла.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що ним упродовж розгляду справи вжито всі можливі заходи щодо повідомлення відповідача про судовий процес. Суд також враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 15.05.2019 року у справі № 0870/8014/12, щодо того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Враховуючи постійне неотримання відповідачем кореспонденції суду з причин за закінченням терміну зберігання упродовж тривалого часу, неповідомлення причин неявки в судове засідання, відсутність інших засобів зв`язку з відповідачем, а також забезпечення судом розгляду справи протягом розумного строку та забезпечення відповідачу можливості взяти участь в судових засіданнях і реалізацію інших процесуальних прав шляхом неодноразового відкладення розгляду справи, а також враховуючи, що строк розгляду даної справи закінчується 08.11.2019 року, суд вважає, що наведене не створює перешкод суду здійснити розгляд справи по суті за відсутності відповідача в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 06.11.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Спір між сторонами виник внаслідок прострочення відповідачем виконання зобов`язання по оплаті товару. Так, позивач стверджує, що відповідач придбав у нього товар, вартістю 247 961,02 грн., що підтверджується видатковими накладними. Проте, оплатив отриманий товар відповідач лише частково - на суму 151 057,36 грн., у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 96 903,66 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Як вбачається з видаткової накладної №994, 24.10.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Астер Захід" (надалі по тексту рішення - позивач) поставило Приватному підприємству "Тектоніка-Львів" (надалі по тексту рішення - відповідач) товар на суму 14 019,92 грн. на підставі замовлення покупця №1944 від 11.10.2018 року. Накладна підписана представниками обох сторін та скріплена печатками. Сторонами також підписано та скріплено печатками видаткову накладну №995 від 24.10.2018 року (на підставі замовлення №1892 від 05.10.2018 року) про поставку товару на суму 114 153,84 грн., видаткову накладну №1081 від 31.10.2018 року (на підставі замовлення №1892 від 05.10.2018 року) про поставку товару на суму 3 826,80 грн., видаткову накладну №1082 від 31.10.2018 року (на підставі замовлення №1944 від 11.10.2018 року) про поставку товару на суму 30 621,55 грн., видаткову накладну №1203 від 15.11.2018 року (на підставі замовлення №2114 від 31.10.2018 року) про поставку товару на суму 6 581,92 грн., видаткову накладну №1272 від 22.11.2018 року (на підставі замовлення №1944 від 11.10.2018 року) про поставку товару на суму 75 861,77 грн., видаткову накладну №1303 від 28.11.2018 року (на підставі замовлення №362 від 28.11.2018 року) про поставку товару на суму 2 895,60 грн., тобто, всього на суму 247 961,02 грн.

Строк здійснення оплати товару у вказаних накладних не вказано.

11.10.2018 року покупцю виставлено рахунок на оплату по замовленню №1944 від 11.10.2018 року на суму 120 503,24 грн., по замовленню №2114 від 31.10.2018 року на суму 6 581,54 грн., по замовленню №2362 від 28.11.2018 року на суму 2 895,60 грн. Відповідно, замовлення №1944, №2144, №2362 позивачем виконано у повному обсязі та поставлено обумовлений товар.

Згідно з виписками по рахунку ТОВ «Астер-Захід» відповідачем ТОВ «Тектоніка- Львів» 10.10.2018 року сплачено 50 310,00 грн. по замовленню №1892 від 05.10.2018 року, 17.10.2018 року - 50 000,00 грн. згідно з рахунком №1944 від 11.10.2018 року, 24.10.2018 року - 25 000,00 грн. згідно з рахунком №1944 від 11.10.2018 року, 29.10.2018 року - 20 000,00 грн. згідно з рахунком №1944 від 11.10.2018 року, 30.11.2018 року - 5 000,00 грн. згідно з рахунком №1944 від 11.10.2018 року, тобто на загальну суму 150 310,00 грн.

Згідно з видатковою накладною від покупця №1 від 05.02.2019 року відповідачем повернуто, а позивачем прийнято товар, вартістю 747,36 грн.

15.07.2019 року позивачем надіслано відповідачу претензію від 15.07.2019 року №15/07-19-01 про оплату у семиденний строк існуючого боргу за поставлений товар в сумі 96 903,66 грн. Такий конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 ст. 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Також згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі., якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Враховуючи передачу позивачем відповідачу товару, прийняття товару відповідачем, суд доходить висновку про укладання між сторонами договору купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відтак обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 ЦК України) виникає з моменту його прийняття, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 925/1332/13, не зміненій на даний час. Таким чином, передбачена законом відповідальність за неналежне виконання покупцем грошового зобов`язання з оплати поставленого йому товару підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Як зазначалося вище, строку оплати товару у видаткових накладних чи у рахунках сторонами не погоджувалось. Відтак, з наступного дня після кожної поставки товару згідно з видатковою накладною, яка не була оплачена, боржник вважався таким, що прострочив виконання свого обов`язку.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач здійснив лише часткову оплату отриманого товару, а саме на суму 150 310,00 грн., та повернув товар на суму 747,36 грн., у зв`язку з чим не сплаченою залишилась сума 96 903,66 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи встановлені обставини поставки позивачем товару, вартістю 247 961,02 грн., часткову оплату товару відповідачем, відсутність заперечень відповідача щодо отримання товару, суд вважає, що порушене право позивача на отримання плати у повному розмірі за переданий товар підлягає захисту у спосіб стягнення залишку заборгованості з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, ч.9 ст.165, ст.ст. 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Тектоніка-Львів" (79007, Львівська обл., місто Львів, вулиця Джерельна, будинок 4, код ЄДР 41112318) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Астер Захід" (79002, Львівська обл., місто Львів, вул. Величковського, будинок 14, квартира 81, код ЄДР 40660417) 96 903,66 грн. заборгованості та 1 921,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11.11.2019 року.

Суддя Матвіїв Р.І.