ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 листопада 2019 р. Справа № 903/735/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Перший Столичний Хлібзавод, с. Нові Петрівці, Вишгородський район, Київська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Континіум-Трейд, м.Луцьк

про стягнення 9 792 грн. 01 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Легерко В.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

встановив: 17.09.2019 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Перший Столичний Хлібзавод до Товариства з обмеженою відповідальністю Континіум-Трейд про стягнення 9 792 грн. 01 коп. заборгованості та 1921 грн. 00 коп. судових витрат.

Позовна заява обґрунтована невиконанням відповідачем взятих на себе згідно договору поставки №78-пк-14 від 01.10.2014 зобов`язань в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 19.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Засідання по розгляду справи по суті призначено на 16.10.2019 о 10 год. 00 хв. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву. Попереджено сторін, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Ухвалу суду від 19.09.2019 позивач отримав 25.09.2019, відповідач - 24.09.2019.

Строк для подання відзиву - по 09.10.2019.

Відповідач у поданому 09.10.2019 відзиві та представник у судовому засіданні 16.10.2019 позовні вимоги заперечує, оскільки поставлений товар був оплачений платіжним дорученням №3278 від 17.08.2017 на суму 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 36-37).

Позивач відзив відповідача отримав 16.10.2019, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" № 240.

Строк для подання відповіді на відзив - по 19.10.2019.

На підставі ст.ст. 182, 185 195, 234 ГПК України, господарський суд протокольними ухвалами від 16.10.2019, 23.10.2019 розгляд справи по суті відклав на 23.10.2019 о 12 год. 30 хв., 06.11.2019 о 12 год. 00 хв. для надання можливості сторонам подати відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 23.10.2019 зобов`язано позивача до 04.11.2019 подати суду оригінали товарно-транспортних накладних на суму 370 грн. 20 коп., 737 грн. 70 коп. для огляду у судовому засіданні.

Позивач у заяві від 04.11.2019 позовні вимоги підтримує, зазначає, що в період формування позовної заяви, тобто з 09.09.2019 по даний час оплата заборгованості відповідачем не здійснювалася. Долучив до матеріалів справи акти звірки взаєморозрахунків від 01.06.2017 за період з червня 2017 по жовтень 2019 року, витребувані судом ТТН.

На підставі ст.ст. 182, 185 195, 234 ГПК України, враховуючи рівність всіх учасників судового процесу, строки, розгляд справи (по 19.11.2019), ціну позову, долучені докази, з метою повного та всебічного розгляду справи, надання можливості сторонам врегулювати спір в добровільному порядку, суд протокольною ухвалою від 06.11.2019 розгляд справи по суті відклав на 18.11.2019 об 11 год. 00 хв.

Позивач у заяві від 07.11.2019 просить зменшити ціну позову на 458 грн. 96 коп. 3% річних та 1 333 грн. 06 коп. інфляційних втрат. Основну суму боргу 7 999 грн. 99 коп. підтримує. У випадку погашення відповідачем основної суми боргу та закриття провадження у справі просить повернути сплачений судовий збір.

У клопотанні від 15.11.2019 позивач заяву від 07.11.2019 про зменшення розміру позовних вимог просить не розглядати, оскільки вона подана за домовленістю сторін з метою оплати ТОВ "Континіум Трейд" основної суми заборгованості. Проте на дату подання клопотання основний борг відповідачем не погашений, домовленості не виконані. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у заяві від 18.11.2019 позовні вимоги в частині основного боргу визнає. Розгляд справи просить проводити без участі його представника.

Сторони правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників не направили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе згідно ст. 165 ГПК України розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

01.10.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №78-ПК-14 (далі-договір, а.с. 7-10).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору поставки №78-ПК-14 від 01.10.2014.

Згідно п. п. 2.1, 2.2, 2.3, 3.1.1, 3.1.3, 3.2.3, 4.3, 6.3, 8.1.1, 8.2.1, 13.1, 13.2 договору постачальник поставляє і передає у власність покупця товар, а покупець приймає його і здійснює оплату відповідно до умов договору. Покупець направляє постачальнику замовлення, яке оформляється на бланку замовлення, де вказується асортимент, кількість і ціна товару, термін і місце поставки, загальна вартість замовлення, на підставі специфікації (яка діє на момент направлення замовлення покупцем), затвердженої сторонами. Постачальник зобов`язується своєчасно поставити товар до місця поставки в кількості, якості, по цінах та в асортименті згідно з умовами цього договору, специфікації і замовлення. Постачальник постачає товар разом зі всією відповідною і належно оформленою документацією (накладні, податкові накладні, документи, що підтверджують якість товару, інструкції і т.д.), що є необхідними відповідно до законодавства України і умов цього договору. Покупець має право у разі виникнення розбіжностей в розрахунках між сторонами скласти акт звірки взаєморозрахунків та надати його постачальнику, який зобов`язаний протягом 5 робочих днів провести звірку взаєморозрахунків, підписати акт звірки та направити покупцю поштою або вручити уповноваженому представнику. Кількість товару, який постачається відповідно до умов договору, вказується у замовленні покупця та накладній. Фактичною датою поставки товару є дата прийняття покупцем товару в місці поставки, яка відповідає даті товарної накладної, підписаної сторонами. Ціна товару вказується у замовленні на підставі специфікації, яка діє на момент відправлення замовлення. Покупець здійснює оплату за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту поставки. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині взаєморозрахунків - до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань. Строк дії договору вважається автоматично продовженим на 1 рік, якщо від жодної із сторін за місяць до закінчення строку дії договору не надійшла вимога про його припинення.

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Згідно позовної заяви ТОВ Перший Столичний Хлібзавод поставлено ТОВ "Континіум Трейд" товар на загальну суму 65 248 грн. 12 коп., проте на підставі яких товарно-транспортних накладних здійснена поставка позивачем у позовній заяві не зазначено.

Відповідно до п.3 ч. 3ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Вимоги до форми, змісту розрахунку відсутні.

До позовної заяви долучений акт звірки від 04.09.2019 за договором №78-ПК-14 від 01.10.2014, в якому відображені господарські зобов`язання ТОВ Перший Столичний Хлібзавод та ТОВ "Континіум Трейд", який суд розцінює як розрахунок позовних вимог, згідно якого заборгованість відповідача за поставлений товар складає 7 999 грн. 99 коп.

Згідно розрахунку позивачем у 2017 році (з врахуванням 76 790 грн. 30 коп. початкового сальдо) здійснено поставку продукції на загальну суму 102 323 грн. 60 коп., з яких оплачено відповідачем 94 323 грн. 61 коп. Борг складає 7 999 грн. 99 коп.

Оплата проводилась відповідачем з зазначенням платежу: "за хліб згідно договору №78-пк-14 від 01.10.2017", без зазначення товарно-транспортної накладної, зараховувалась позивачем на оплату в порядку черговості поставки. Протилежного сторони не довели.

Виходячи з матеріалів справи заборгованість складається з коригування 01.05.2017 на суму 4 311 грн. 96 коп., поставки 16.01.2017 на суму 627 грн. 60 коп., 893 грн. 16 коп., 15.01.2017 на суму 370 грн. 20 коп., 737 грн. 70 коп., 14.01.2017 на суму 654 грн. 00 коп., частково на суму 405 грн. 37 коп. за накладною від 14.01.2017 на суму 1 493 грн. 28 коп., тобто останні за датами проведення нарахування.

Відповідач у заяві від 18.11.2019 позовні вимоги в частині основного боргу визнає.

Згідно з ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заява про визнання позову підписана представником відповідача Пащуком В.С. в межах повноважень, наданих довіреністю від 21.03.2019, не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому прийнята судом.

Заборгованість відповідача в сумі 7 999 грн. 99 коп. визнана відповідачем, підставна і підлягає до стягнення, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивач 458 грн. 96 коп. 3% річних та 1 333 грн. 06 коп. інфляційних втрат підставні та підлягають до стягнення в силу ст. 625 ЦК України.

Розрахунки інфляційних втрат, 3% річних відповідачем не заперечені, перевірені судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, який частково визнав позов після початку розгляду справи по суті, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129-130, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Континіум-Трейд» (м.Луцьк, пр. Соборності, буд. 43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод" (вул. Соборна, 85, с.Нові Петрівці, Вишгородський р-н., Київська обл., )

- 7 999 грн. 99 коп. основного боргу, 458 грн. 96 коп. 3% річних, 1 333 грн. 06 коп. інфляційних втрат та 1 921 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 11 713 грн. 01 коп. (одинадцять тисяч сімсот тринадцять грн. 01 коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

повний текст рішення

складений 19.11.2019

Суддя А. М. Кравчук