УХВАЛА

12 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 876/17/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Могила С.К.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Автополюс" про зупинення провадження у справі № 876/17/19

за заявою Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 29.03.2019 у справі № 14/29К-18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автополюс"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 15.10.2019 відкрито провадження у справі № 876/17/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автополюс" та призначено її до розгляду на 13.11.2019.

11.11.2019 засобами поштового зв`язку на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автополюс" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 876/17/19.

Клопотання про зупинення провадження у даній справі обґрунтовано тим, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області на розгляді перебуває справа № 904/1924/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автополюс" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання недійсними пунктів 6.1, 7.2, 7.3, 7.4, 7.5, 7.6 договору від 31.10.2017 № 90-13-10, який укладено між цими сторонами та на підставі якого було винесено рішення третейським судом, за яким подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, на думку заявника, розгляд Верховним Судом справи № 876/17/19 є неможливим, доки у справі № 904/1924/19 не буде вирішено питання щодо недійсності зазначеного договору, у зв`язку з чим провадження у справі № 876/17/19 підлягає зупиненню до розгляду по суті справи № 904/1924/19.

Колегія суддів вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3).

При цьому відповідно до положень частини 5 цієї статті у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно частини першої статті 352 вказаного Кодексу питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 354 наведеного Кодексу при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу. Якщо до господарського суду надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а в його провадженні чи в провадженні іншого суду є заява про оскарження і скасування цього рішення третейського суду, господарський суд на підставі статті 227 цього Кодексу зупиняє провадження по заяві про видачу наказу до набрання законної сили ухвалою суду, якою задоволено або відмовлено в задоволенні заяви про скасування оскарженого рішення третейського суду.

Виходячи з правового аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що господарський суд при надходженні заяви особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду, про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, вирішує лише питання про наявність або відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу. Також вбачається, що якщо у провадженні суду першої інстанції чи в провадженні іншого суду є заява про оскарження і скасування цього рішення третейського суду, господарський суд на підставі статті 227 цього Кодексу зупиняє провадження по заяві про видачу наказу до набрання законної сили ухвалою суду, якою задоволено або відмовлено в задоволенні заяви про скасування оскарженого рішення третейського суду

Пунктом 5 частини першої статті 227 наведеного Кодексу встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Із доводів заявника та встановлених судом першої інстанції обставин справи вбачається, що рішення третейського суду від 29.03.2019 у справі № 14/29к-18, на підставі якого суд видав наказ про примусове його виконання, не скасовано у встановленому законом порядку та є чинним на момент його видачі.

Верховний Суд, як суд апеляційної інстанції перевіряє оскаржуване рішення суду першої інстанції виключно на предмет наявності або відсутності правових підстав для видачі цим судом судового наказу на примусове виконання рішення третейського суду, які обумовлені статтею 355 наведеного Кодексу та не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому.

З огляду на викладене, оскільки підстав для зупинення провадження у справі, що переглядається, не вбачається, колегія суддів дійшла висновку про залишення наведеного клопотання без задоволення.

Керуючись статтями 169, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Автополюс" про зупинення провадження у справі № 876/17/19 залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

С. К. Могил