ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 911/2808/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Вронської Г.О., Мамалуя О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019

(головуючий суддя Буравльов С.І., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.)

та рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2019

(суддя Лилак Т.Д)

у справі №911/2808/18

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль"

про зобов`язання поставити товар на суму 83 880,00 грн та стягнення заборгованості у розмірі 125 820,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У зв`язку з відпусткою суддів Губенко Н.М., Студенця В.І. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.09.2019, який наявний в матеріалах справи.

Короткий зміст позовних вимог і заперечень

2. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" (далі - Філія "БМФ"Укргазпромбуд") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" (далі - ТОВ"Швейне об`єднання "Робочий стіль") про зобов`язання ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" вчинити дії по виконанню умов договору про закупівлю №/096 від 05.09.2017, а саме поставити позивачу на умовах даного договору формений одяг (одяг робочий) - комбінезон піскострумника (3 Ми Ву Нм ПМ) розміром (умовним позначенням (за обхватом грудей (см) та зростом типової фігури) 50 (100), зростом 170 см в кількості 3 шт., розміром 50 (100), зростом 176 см в кількості 4 шт., розміром 52 (104), зростом 170 см в кількості 1 шт., розміром 52 (104), зростом 176 см в кількості 3 шт., розміром 54 (108), зростом 170 см в кількості 2 шт., розміром 54 (108), зростом 176 см в кількості 4 шт., розміром 54 (108), зростом 182 см в кількості 5 шт., розміром 54 (108), зростом 188 см в кількості 2 шт., розміром 56 (112), зростом 176 см в кількості 1 шт., розміром 56 (112), зростом 182 см в кількості 4 шт., розміром 56 (112), зростом 188 см в кількості 2 шт., розміром 58 (116), зростом 176 см в кількості 1 шт., розміром 58 (116), зростом 182 см в кількості 3 шт., розміром 58 (116), зростом 188 см в кількості 2 шт., розміром 60 (120), зростом 176 см в кількості 1 шт., розміром 60 (120), зростом 182 см в кількості 1 шт. та розміром 62 (124), зростом 188 см в кількості 1 шт., загальною вартістю 83 880 грн., якість якого відповідає умовам договору та вимогам тендерної документації, опублікованої в електронній системі закупівель згідно оголошення № UA-2017-07-24-000270-b, та стягнення 125 820,00 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань щодо поставки товару ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" за договором про закупівлю №/096 від 05.09.2017, тому позивачем нараховано пеню у розмірі 125 820,00 грн за прострочення поставки товару за період з 01.02.2018 по 30.06.2018.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Київської області від 21.02.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019, позов задоволено повністю. Зобов`язано ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" вчинити дії по виконанню умов договору про закупівлю №/096 від 05.09.2017. Стягнуто з ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" на користь АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" 125 820,00 грн пені, 3 145,50 грн судового збору та витрати, пов`язані з участю у розгляді справи в сумі, 1 484,40 грн.

Аргументуючи судові рішення про задоволення позову, суди вказували на наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач належним чином не виконав умови договору про закупівлю №/096 від 05.09.2017, щодо своєчасної поставки товару відповідно до умов договору, що є підставою, відповідно до п. 7.4 договору для нарахування пені.

Крім того, задовольняючи позов суди вказували на рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2018 у справі № 911/292/18 яким було встановлено порушення ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" вищезазначених умов договору та стягнуто з ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" на користь АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" 27 680,40 грн пені, 5 871,60 грн штрафу, нарахованих за неналежне виконання зобов`язань за договором про закупівлю №/096 від 05.09.2017 (період розрахунку встановлено судом з 30.12.2017 по 31.01.18).

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 та рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2019, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування постанови скаржник вважає порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 549, 678 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 230, 268, 269 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України), оскільки суди не встановили обставини, які мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

Також скаржник зазначає, що місцевий та апеляційний суди постановили судові рішення без належного дослідження доказів, які ці обставини підтверджують, у зв`язку з чим, висновки судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем не виконано умови договору поставки №/096 від 05.09.2017, та не здійснено поставку товару за договором, що є підставою, відповідно до п. 7.4 договору для нарахування пені, є передчасними.

На думку скаржника, суди помилково ототожнили поставку товару неналежної якості та поставку товару з порушенням строків, встановлених в договорі, не врахувавши умови договору, щодо приймання передачі товару та підстав для застосування відповідальності за поставку товару неналежної якості.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

5. Від АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

6. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 05.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз» в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" (покупець) та ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" (продавець) укладено договір №170900047/096 про закупівлю, відповідно до розділу І якого, продавець зобов`язується поставити покупцю товари, а покупець - прийняти і оплатити такі товари. Найменування товарів - Форменний одяг (Одяг робочий), код за ДК 021:20-3. Номенклатура, асортимент, кількість товару та ціна за одиницю товару визначається згідно специфікації до договору, яка є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п. 3.1. договору, сума визначена в договорі становить - 83 880,00 грн в тому числі: податок на додану вартість - 13 980,00 грн.

Пунктом 5.1. договору визначено, що поставка товарів здійснюється окремими партіями на підставі письмової заявки покупця.

Згідно до п. 5.4. договору, конкретна кількість товарів, що підлягає поставці в одній окремій партії, її номенклатура та асортимент, вантажоотримувачі визначаються покупцем в односторонньому порядку та вказуються ним в письмовій заявці на поставку.

Пунктом 5.5. встановлено, що загальний строк поставки товарів - до 31.12.2018. Строк поставки окремої партії товару - 10 календарних днів з моменту надання покупцем продавцю заявки.

У пункті 7.4. сторонами визначено, що за порушення строків поставки товарів стягується пеня у розмірі 1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Відповідно до п. 10.1. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, але не більше 2 (двох) років, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Судами встановлено, що на виконання умов договору покупцем було надано продавцю заявку №3101Вих-17-1091 від 30.11.2017 на поставку товару у кількості 40 шт, загальною вартістю 83 880,00 грн. Заявку ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" отримало 19.12.2017.

20.12.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією та вимагав поставити товар та сплатити 4 194,00 грн пені, з посиланням на неналежне виконання умов договору.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором по поставці товару, позивач 31.01.2018 звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.04.2018 у справі №911/292/18, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2018, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" на користь АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" 27 680,40 грн пені, 5 871,60 грн штрафу, нарахованих за неналежне виконання зобов`язань за договором про закупівлю №/096 від 05.09.2017.

Вказаним рішенням суду встановлено факт прострочення поставки товару відповідачем в період з 30.12.2017 по 31.01.2018.

Разом з цим, судом встановлено, що відповідно до електронної експрес-накладної №4362 від 27.02.2018 відповідач поставив позивачу товар-комбінезон піскоструминника 11-01 (ЗМи Ву НмПм). Однак, вказаний товар позивачем не був прийнятий, оскільки не відповідав по якості умовам додатку №2 тендерної документації "Технічні вимоги і якісні характеристик предмету закупівлі".

22.03.2018 позивач на адресу відповідача направив лист №3101ВИХ-18-316, в якому повідомив, що поставлений товар - комбінезон піскоструминника 11-01 (ЗМи Ву НмПм), по договору від 05.09.2017 (експрес - накладна №4362), не відповідає по якості умовам додатку №2 тендерної документації "Технічні вимоги і якісні характеристики предмету закупівлі". Вказаний товар не прийнятий та знаходиться на відповідальному збереженні.

Не отримавши замовленої поставки, позивач згідно умов пункту 7.4. договору нарахував відповідачу за прострочення поставки пеню в сумі 125 820,00 грн за період з 01.02.2018 по 30.06.2018 та звернувся з позовом до суду про зобов`язання відповідача поставити товар та про стягнення пені.

Позиція Верховного Суду

7. Касаційний господарський суд, здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, обговоривши доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, надану господарськими судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами норм матеріального та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

8. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак, оскаржувані відповідачем до Касаційного господарського суду рішення та постанова судів попередніх інстанцій у цій справі зазначеним вимогам не відповідають, оскільки ухвалені з неправильним застосуванням до спірних правовідносин норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Суди не здійснили повне і всебічне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі, не дослідили належним чином докази, наявні в матеріалах справи, а висновки судів ґрунтуються на неналежних та недопустимих доказах.

9. Згідно з пунктами 1 -3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Зазначене не було враховано судами попередніх інстанцій, у зв`язку з чим, суди попередніх інстанцій дійшли передчасних висновків про задоволення позову, виходячи з наступного.

10. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

11. Відповідно до частини 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

12. Частиною 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

13. Згідно зі статтею 526 ЦК України і статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

14. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

15. Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

16. Відповідно до частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовують загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

17. Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

18. Згідно з частиною 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця поставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі - продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

19. Згідно зі статтею 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити вимоги відповідно до статті 620 цього кодексу

20. Статтею 689 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

21. Згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

22. До обов`язків покупця частина 1 статті 692 ЦК України відносить обов`язок оплати товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

23. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судами встановлено, що між сторонами укладено договір закупівлі №/096 від 05.09.2017, за яким відповідач зобов`язався поставити позивачу формений одяг (Одяг робочий), код за ДК 021:20-3, позивач зобов`язався прийняти і оплатити такі товари. Загальна вартість поставки становить 83 880,00 грн. Якість товару повинна відповідати умовам договору та вимогам тендерної документації, опублікованої в електронній системі закупівель згідно оголошення № UA-2017-07-24-000270-b.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Так, розділом V сторонами погоджено умови поставки товару, так, зокрема, поставка здійснюється окремими партіями на підставі письмової заявки покупця (п.5.1. договору), конкретна кількість товарів, що підлягає поставці в одній окремій партії, її номенклатура та асортимент, вантажоотримувачі визначаються покупцем в односторонньому порядку та вказуються ним в письмовій заявці на поставку (п.5.4. договору), місце поставки товарів - DDP-склад покупця (п.5.6. договору), приймання продукції за кількістю і якістю провадиться покупцем відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. №П-7 (п.5.7. договору), датою поставки товарів вважається дата підписання сторонами або продавцем й структурним підрозділом - управління покупця видаткової накладної (п. 5.8. договору).

Разом з цим, розділом VII сторонами погоджено підстави відповідальності у разі невиконання та неналежного виконання своїх зобов`язань за договором. Так, пунктом 7.2. договору встановлено, що за постачання товару неналежної якості або некомплектного товару, продавець виплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості товару неналежної якості або некомплектного товару.

Водночас, пунктом 7.4. сторонами визначено, що за порушення строків поставки товарів стягується пеня у розмірі 1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Як вказувалось, спір у справі про зобов`язання ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" виконати умови договору, саме поставити товар відповідно до договору та заявки позивача, виник у зв`язку з тим, що за твердженням позивача, відповідач свої зобов`язання щодо поставки товару не виконав, у зв`язку з чим, позивач нарахував пеню у розмірі 125 820,00 грн, за період прострочки поставки з 01.02.2018 по 30.06.2018.

Враховуючи правила доказування в господарському процесі, позивач, звертаючись з позовом про зобов`язання виконати умови договору щодо поставки товару та нарахування пені з підстав не здійснення поставки товару, має довести, зокрема обставини не здійснення поставки товару за таким договором та наявність підстав для відповідальності за невиконання/неналежне виконання умов договору. Суд, під час розгляду справи за такими позовними вимогами має відповідно до статті 237 ГПК України встановити з достовірністю такі обставини.

Однак, суди попередніх інстанцій не встановили з достовірністю обставини не здійснення відповідачем поставки товару за укладеним між сторонами договором, на підставі якого ґрунтуються позовні вимоги, не з`ясували належним чином, чи здійснювалась поставка товару, на яку суму, чи дотримано було порядок приймання товару, чи відповідав поставлений товар вимогам по якості.

Задовольняючи позов суди попередніх інстанцій виходили з того, що факт нездійснення відповідачем поставки товару є доведеним, у зв`язку з чим наявні підстави для нарахування пені за договором, однак, встановлюючи обставини нездійснення відповідачем поставки товару за договором, суди обмежились лише посиланням на доводи позивача викладені у позові та не надали належної правової оцінки доводам відповідача, викладеним у поясненнях.

Разом з цим, за поясненнями відповідача, які 14.02.2019 надавались у суд першої інстанції, ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" було здійснено поставку товару 27.02.2018, відповідно до електронної експрес-накладної.

Водночас, позивач у листі від 22.03.2018 вказує на те, що поставлений по договору товар не відповідає по якості умовам додатку 2 тендерної документації "Технічні вимоги і якісні характеристики предмету закупівлі ", також позивач зазначає, що товар ним не прийнято і він знаходиться на відповідальному зберіганні.

Незважаючи на вказані пояснення сторін суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на день розгляду справи суду не надано доказів поставки товару.

Тобто, приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції не проаналізував вказані пояснення сторін, не з`ясував належним чином, чи було здійснено поставку товару, чи відповідала вона вимогам по якості, якщо товар не відповідав якості, чи звертався позивач до відповідача з вимогою про заміну товару, з урахуванням порядку встановленому у договорі та вимог ст. 689 ЦК України, якою встановлено зобов`язання покупця прийняти товар або вимагати заміни товару, у випадку якщо товар неналежної якості.

У зв`язку з чим, не встановивши вказаних обставин, суд першої інстанції припустився передчасних висновків про не здійснення відповідачем поставки товару за договором та відповідно задоволення позову з підстав обґрунтованості.

24. Суд апеляційної інстанції, який відповідно до вимог ст. 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, також не звернув належної уваги на вказані обставини та залишив без змін рішення суду першої інстанції.

Разом з цим, суд касаційної інстанції зауважує, що встановлення вказаних обставин впливає на правильність вирішення спору, оскільки, застосування відповідальності до постачальника, на підставі п. 7.4. договору, залежить від наявності або відсутності порушення строків поставки, з урахуванням всіх умов поставки за договором.

На вказане посилається відповідач у касаційній скарзі, тому судом касаційної інстанції приймаються доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій належним чином не встановили факт не поставки товару за договором про закупівлю №/096 від 05.09.2017.

25. У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Разом з цим, позивачем заявлялись вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 125 820,00 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором поставки, на підставі п. 7.4. договору.

26. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

27. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

28. Частиною 1 статті 216 ГК України унормовано, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

29. Згідно з частиною 2 статті 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

30. Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

31. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як вказувалось, розділом VII сторонами погоджено підстави відповідальності у разі невиконання та неналежного виконання своїх зобов`язань за договором.

Разом з цим, міра відповідальності у договорі за порушення строків поставки товару та поставку товару неналежної якості є різною та відповідно до вимог законодавства потребує належного правового обгрунтування, щодо наявності підстав для застосування.

Так, у випадку порушення строків поставки позивачу необхідно було довести суду наявність обставин щодо порушення відповідачем строків поставки.

Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, вказаного не врахував та встановивши невиконання відповідачем зобов`язання щодо порушення строків поставки товару, дійшов передчасних висновків про наявність правових підстав для стягнення пені, нарахованої за період з 01.02.2018 по 30.06.2018, у зв`язку з неналежним виконанням договору відповідачем, оскільки не врахував пояснення відповідача у справі щодо здійснення ним поставки товару, та листування між сторонами у справі надане відповідачем, в якій позивач, зокрема посилається на поставку відповідачем товару неналежної якості.

Водночас, суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про те, що відповідачем не здійснювалась поставка товару по договору припустився суперечливих висновків, оскільки, відхиляючи доводи відповідача про здійснення поставки товару в повному обсязі, суд зазначив, що вказаний товар не був прийнятий позивачем, оскільки, на думку останнього, не відповідав по якості умовам додатку № 2 тендерної документації "Технічні вимоги і якісні характеристик предмету закупівлі".

Отже, суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином всіх доказів у справі та не надали належної правової оцінки всім доводам, на які посилались сторони у справі.

32. Відповідно до частин першої, другої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

33. Отже, Верховний Суду позбавлений можливості дослідити обсяг виконаних або невиконаних відповідачем зобов`язань та встановити обґрунтованість або необґрунтованість позову у справі, чого належним чином не зробили й суди попередніх інстанцій.

34. Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості здійснити перевірку наявності порушення строків поставки відповідачем перешкоджає прийняттю законного рішення у справі, тому постановлені рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

35. З урахуванням повноважень касаційного суду, відповідно до статті 300, 308 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів про неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень ст.ст. 549, 678 ЦК України та не встановлення судами попередніх інстанцій всіх обставин справи з урахуванням умов договору про закупівлю №/096 від 05.09.2017 укладеного сторонами, а тому, касаційна скарга підлягає задоволенню.

36. Таким чином, оскільки суди попередніх інстанцій належним чином не встановили обставин у даній справі, в той час як відповідно до ст. 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, то рішення та постанова судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що при вирішенні цього спору суди першої та апеляційної інстанцій не дотримались вимог статей 73, 86 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Суди не дослідили усі зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального та матеріального права.

38. Відповідно до частини 3 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

39. Частиною 4 ст. 310 ГПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, допущено судами першої та апеляційної інстанцій, справа має бути передана на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

40. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а судові рішення, що оскаржуються, скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

41. При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, дати належну правову оцінку всім зібраним у справі доказам в їх сукупності, звернути увагу на підстави поданого позову; визначитись з правовою природою відносин сторін, та в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону вирішити спір.

Розподіл судових витрат

42. Відповідно до статті 315 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

43. Частиною 14 статті 129 ГПК України, передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

44. Враховуючи, що в даному випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 та рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2019 у справі № 911/2808/18 скасувати, справу направити на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді Г.О. Вронська

О.О. Мамалуй