РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2019Справа № 910/12927/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 62, )

до Приватного акціонерного товаритсва «Європейський страховий союз» (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 18-в, оф. 4, )

про відшкодування шкоди 11 397, 93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товаритсва «Європейський страховий союз» про відшкодування шкоди 11 397, 93 грн. відшкодування у зв`язку з настанням ДТП 17.09.2016 у м. Харкові з вини страхувальника відповідача за полісом АЕ 7700499.

Ухвалою суду від 24.09.2019 відкрито провадження у справі №910/12927/19 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 24.09.2019 отримана - 30.09.2019.

Відповідач письмового відзиву на позов, у т.ч. у встановлений строк не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином відповідно до ст. 120 ГПК України. Ухвала суду від 24.09.2019 була надіслана відповідачу на адресу відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 18-в, оф. 4, та повернена до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

За приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Жодних пояснень, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, слід врахувати, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2015 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - позивач, страховик) та ОСОБА_1 (далі - страхувальник) було укладено договір комплексного добровільного страхування транспортних засобів №АМ.099248 (далі - договір), предметом страхування якого є автомобіль «PEUGEOT 3008», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

17.09.2016 у м. Харкові по вул. Г. Широнінців, буд. 45 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «PEUGEOT 3008», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ЗАЗ 110206», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2016 у справі №643/12053/16-п визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП.

Транспортний засіб «ЗАЗ 110206», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз», згідно полісу № АЕ 7700499.

19.09.2016 до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору.

Позивач на підставі страхового акту № UA014/L від 27.09.2016 розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 11 397, 93 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 46365 від 28.09.2016.

Відповідно до ст. 993 ЦК України виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов`язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий союз» на підставі полісу № АЕ 7700499.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності автомобіля «ЗАЗ 110206», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , тобто особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи встановлено, що 30.08.2017 позивач звертався до відповідача із заявою за вих. № 13505/2017/И-4370/2017 про страхове відшкодування у розмірі 11 397, 93 грн. по ДТП 17.09.2016. Вказана вимога залишена без відповіді та задоволення.

Доказів виплати відповідачем суми 11397,93 грн. відшкодування, висловлення заперечень, у т.ч. щодо звільнення його від обов`язку відшкодування вказаної суми, суду не надано.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 11 397, 93 грн. відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товаритсва «Європейський страховий союз» (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 18-в, оф. 4 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04112, м. Київ, вул.Дегтярівська, 62, ) 11 397 (одинадцять тисяч триста дев`яносто сім) грн. 93 коп. відшкодування та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак