номер провадження справи 34/53/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.11.2019 Справа № 908/2321/19
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,
при секретареві судового засідання Махно О.О.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Дзензелівський котлобудівельний завод про прийняття додаткового рішення у справі № 908/2321/19
про стягнення 134900 грн 00 коп.

за участю уповноважених представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився
В провадженні Господарського суду Запорізької області (суддя Науменко А.О.) знаходиться справа № 908/2321/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дзензелівський котлобудівельний завод про стягнення з Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (77) 134900,00 грн заборгованості за договором поставки № 26-Г-19 від 03.04.2017.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.10.2019 (підписане 11.10.2019) у справі № 908/2321/19 позов задоволено повністю.

15.10.2019 до канцелярії суду від позивача у справі надійшла заява (направлена до суду 11.10.2019) про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо витрат на правову допомогу.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.10.2019 заяву визначено для розгляду раніше визначному складу суду - судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.10.2019 у справі № 908/2321/19 прийнято заяву до розгляду в судовому засіданні на 07.11.2019 об 11 год. 00 хв., про що сторони повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні 07.11.2019 не здійснювалось фіксування судового процесу, у зв`язку з неявкою представників сторін, згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України.

За результатами судового розгляду заяви, судом ухвалено додаткове рішення.

Розглянувши матеріали справи та заяви, суд

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Дзензелівський котлобудівельний завод з позовом № 16 від 23.08.2019 (вх. № 2493/08-07/19 від 28.08.2019) про стягнення з Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (77) 134900,00 грн заборгованості за договором поставки № 26-Г-19 від 03.04.2017.

У позові позивач зазначав про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.10.2019 (підписане 11.10.2019) у справі № 908/2321/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (77), ідентифікаційний код юридичної особи 08680081 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дзензелівський котлобудівельний завод, ідентифікаційний код юридичної особи 39623796 (20141, м. Дзензелівка, Маньківський район, Черкаська область, вул. Горького, 13) заборгованості в сумі 134900 грн 00 коп. (сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот гривень 00 копійок) та 2023 грн 50 коп. (дві тисячі двадцять три гривні 50 копійок) судового збору.

Позивачем, у встановлений строк, на підставі ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу розмірі 11491,00 грн. До заяви позивачем додано договір про надання правової допомоги із додатковою угодою, акт виконаних робіт, витяг та свідоцтво в підтвердження здійснення адвокатської діяльності.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України

1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи та заяви, оцінивши представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення, враховуючи нижчевикладене.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною п`ятою-сьомою статті 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Згідно з ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як свідчать матеріали справи № 908/2321/19, у позовній заяві позивачем зазначався попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, адвокат Крикун Олександр Адамович представляв інтереси позивача у цій справі, ним оформлювались та подавались процесуальні документи, він брав участь в якості представника позивача в судовому засіданні, в якому ухвалено рішення суду у даній справі.

Адвокат Крикун Олександр Адамович представляв інтереси позивача на підставі договору про надання правової допомоги, укладеним 04.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Дзензелівський котлобудівельний завод та адвокатом Крикун Олександром Адамовичем саме для ведення даної господарської справи.

Згідно договору від 04.06.2019 гонорар та інші виплати обумовлені додатковою угодою до договору.

Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги позивач та адвокат обумовили розрахунок гонорару та компенсацію витрат адвоката, та узгодили провести розрахунок протягом 30 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі послуг правової допомоги.

Згідно акту приймання-передавання наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 08.10.2019, сторони підтвердили загальний підсумок гонорару адвоката за договором від 04.06.2019 в сумі 11491,00 грн, у т.ч. за ознайомлення з документами, огляд судової практики, підготовку тексту позовної заяви, оформлення додатків до позовної заяви, підготовка клопотань про ВКЗ, робота з відзивом, судове засідання.

За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 11491,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката

При цьому, суд враховує, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (Постанова Об`єднаної палата Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

На підставі викладеного, заява позивача задовольняється, судом ухвалюється додаткове рішення у справі № 908/2321/19 про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 11491 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву від 08.10.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю Дзензелівський котлобудівельний завод про прийняття додаткового рішення у справі № 908/2321/19 щодо стягнення витрат на правову допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (77), ідентифікаційний код юридичної особи 08680081 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дзензелівський котлобудівельний завод, ідентифікаційний код юридичної особи 39623796 (20141, м. Дзензелівка, Маньківський район, Черкаська область, вул. Горького, 13) 11 491 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто одна) грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове судове рішення складено та підписано 12.11.2019.

Суддя А.О. Науменко