ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/823/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом за позовом Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3)

до Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівний комплекс" (62418, Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Кільцева, 41)

про стягнення 411 014,23 грн.

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівний комплекс" (62418, Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Кільцева, 41)

до Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3)

про стягнення 316 887,58 грн.

за участю представників:

представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Ульяненко І.Г, довіреність б/н від 17.07.19

представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Пелецький В.О., довіреність №16 від 25.03.2019

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю до Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівний комплекс" про стягнення 411014,23 грн., що складається з: суми основного боргу у розмірі 359458,92 грн., пені у розмірі 37114,18 грн., 3 % річних у розмірі 3101,17 грн. та інфляційних втрат у розмірі 11339,96 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.05.2019 у справі № 922/823/19 повернуто заявнику зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства" Куряжський домобудівельний комплекс" до фірми "Т.М.М." Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення про стягнення збитків у розмірі 105 120,00 грн. та пені у розмірі 211 767,58 грн. (вх. № 12188) та додані до неї матеріали на підставі ст. ст. 180, 234 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівний комплекс" на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.05.2019 у справі № 922/823/19 задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 27.05.2019 у справі № 922/823/19 скасовано. Справу передано до господарського суду Харківської області для розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2019 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Призначено підготовче засідання суду для спільного розгляду зустрічного позову разом із первісним позовом на 18.07.2019 об 11:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2019 прийнято до розгляду заяву позивача за первісним позовом про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 15777 від 01.07.2019) та подальший розгляд справи № 922/823/19 вирішено здійснювати з її врахуванням, а саме визначено ціну позову у розмірі 332133,69 грн., що складається з: суми основного боргу у розмірі 230544,00 грн. (вартість виконаних робіт згідно підписаного позивачем та не повернутого відповідачем Акту форма КБ-2в за вересень 2018 року на суму 230 544,00 грн.), пені у розмірі 80285,65 грн., 3 % річних у розмірі 6723,10 грн. та інфляційних втрат у розмірі 14580,94 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2019 задоволено заяву сторін про врегулювання спору за участю судді (вх. №17418 від 18.07.2019), призначено процедуру врегулювання спору за участю судді та провадження у справі №922/823/19 зупинено до припинення такого врегулювання.

06.08.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду Харківської області від Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівний комплекс" надійшла заява про припинення врегулювання спору за участю судді (вх. №18820).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 190 Господарського процесуального кодексу України врегулювання спору за участю судді проводиться протягом розумного строку, але не більше тридцяти днів з дня постановляння ухвали про його проведення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 189 ГПК України врегулювання спору за участю судді припиняється у разі подання стороною заяви про припинення врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою Господарського суду Харківської області (суддя Сальнікова Г.І.) від 07.08.2019 припинено врегулювання спору за участю судді, поновлено провадження у справі № 922/823/19 та вирішено передати справу для визначення судді, в порядку встановленому статтею 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справ між суддями від 07.08.2019 р. справу № 922/823/19 передано на розгляд судді Шатернікова М.І.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.08.2019 року справу № 922/1290/18 прийнято до свого провадження; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання "20" серпня 2019 р. о 12:30.

У підготовчому засіданні 20.08.2019 у справі задоволено клопотання позивача за зустрічним позовом про витребування у Фірми "Т.М.М." ТОВ доказів по справі, про що постановлено відповідну ухвалу, та постановлено протокольну ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання, про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України, на "18" вересня 2019 р. о 10:30.

У підготовчому засіданні 18.09.2019 р. постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України на 02.10.2019 р. о 10:00.

У судовому засіданні 02.10.2019 р. було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 29.10.2019 р. об 11:30, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

У судовому засіданні 29.10.2019 р. було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 30.10.2019 р. о 12:00, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримує первісні позовні вимоги у повному обсязі та просить суд задовольнити їх з підстав зазначених у позовній заяві, наполягаючи, що позивач систематично порушував умови договору підряду № П-9/17 від 11.04.2017 р., в тому числі, але не виключно, в частині фінансування робіт та перерахування, що призвело до порушення строків початку обумовлених у договорі робіт; в частині забезпечення позивача, як підрядника, будівельними матеріалами, що призвело до збільшення строків виконання робіт. Разом з тим, позивачем, як виконавець за спірним договором, за період з серпня 2017 року по вересень 2018 року належним чином були виконані роботи на загальну суму 5564258,97 грн., натомість відповідачем, як замовником, виконані роботи були оплачені частково, а саме на загальну суму 5 204 827,05 грн. до подачі первісного позову до суду та на суму 128914,92 грн. (залишок недоплаченої вартість виконаних робіт згідно підписаного Акту форма КБ-2в за серпень 2018 року) протягом розгляду справи. Тобто простроченою та не сплаченою залишилась заборгованість за виконані роботи згідно Акту форми КБ-2в за вересень 2018 року у розмірі 230544,00 грн. При цьому, як наголошує, позивач за первісним позовом ним за порушення замовником строків оплати робіт більше 10 банківських днів було нараховано на суму прострочених грошових зобов`язань пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення в порядку п. 11.2 Договору підряду №П- 9/17 від 11.04.2017, а також здійснені відповідні нарахування на підставі приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України. Проти вимог зустрічного позову заперечує у повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні та у наданих до справи заявах по суті спору заперечував проти первісного позову та просив задовольнити поданий ним зустрічний позов, вказуючи, що термін завершення робіт за спірним договором було зафіксовано додатковою угодою № 2 від 31.01.2018 року, якою було введено в дію нову редакцію Календарного графіку виконання робіт, у відповідності до якого відповідач за зустрічним позовом, як підрядник, зобов`язався завершити обумовлені у договорі роботи протягом першої декади серпня 2018 року. Натомість роботи фірмою "Т.М.М." на об`єкті виконані не в повному обсязі, а з 29 вересня 2018 року підрядник взагалі зняв з об`єкту своїх працівників та припинив виконання робіт. За таких підстав, у АТ "КДБК", позивача за зустрічним позовом, за порушення строків виконання всього комплексу робіт, вказаних в Календарному графіку робіт, в порядку п. 11.3 договору підряду, виникло право на нарахування пені на вартість невиконаної частини підрядних робіт (сума прострочення 1180800,00 грн.) за договором підряду № П-9/17, у зв`язку з чим позивачем за зустрічним позовом заявлено до стягнення 211767,58 грн. пені. Крім того, представник АТ "КДБК" вказує, що така бездіяльність підрядника призвела до заподіяння позивачу за зустрічним позовом збитків у розмірі 105120,00 грн., які в порядку приписів ст. 225 ГК України та ст. 22 ЦК України повинен відшкодувати підрядник. Як на підставу виникнення збитків заявник вказує на витрати, які поніс замовник у зв`язку із здійсненням охорони об`єкту будівництва (16-ти поверхового житлового будинку по вул. Кушнарьова Є.П., 3А у смт. Пісочин) за період з 1 січня 2019 року по 30 квітня 2019 року.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

11 квітня 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Куряжський домобудівний комплекс" (замовник - відповідач за первісним позовом) та Фірмою "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю (підрядник - позивач за первісним позовом) укладено договір підряду №П-9/17, за умовами якого позивач за первісним позовом зобов`язався власними силами та засобами замовника виконати, а замовник (відповідач) прийняти від підрядника та оплатити роботи з улаштування монолітного каркасу будівлі на об`єкті "Будівництво багатоповерхових житлових будинків в мікрорайоні "Мобіль" (квартал № 2) смт. Пісочин, Харківського р-ну, Харківської області - 16-ти поверховий житловий будинок (Нове будівництво)".

В договорі підряду № П-9/17 (п.3.4) сторони узгодили, що підрядник (позивач) зобов`язаний розпочати виконання робіт впродовж 10 календарних днів від дня отримання авансу від відповідача. Зі своєї сторони замовник (відповідач) зобов`язався сплатити позивачу аванс в сумі 300000,00 грн. впродовж 10 робочих днів після підписання даного договору підряду №П-9/17 від 11.04.2017.

Відповідно до п. 2.1 договору сторони домовились, що орієнтовна ціна договору становить 6417675,00 грн., із розрахунку 1650 грн. - вартість 1 м.куб залізобетону. Орієнтовний об`єм монолітних конструкцій необхідний до виконання складає 3889,5 м.куб.

За домовленістю сторін (п.3.1 договору), строки виконання робіт визначаються в Календарному графіку, який є обов`язковим додатком до договору підряду. І, згідно з Календарним графіком виконання робіт (Додаток № 1 до договору), роботи з улаштування монолітного каркасу будівлі повинні були розпочатись в травні 2017 року та завершитись в березні 2018 року.

Одночасно сторонами було узгоджено, що строки виконання робіт можуть бути змінені шляхом внесення відповідних змін до договору, у разі виникнення обставин непереборної сили, збільшення або зменшення об`ємів робіт, невиконання або неналежного виконання замовником своїх зобов`язань щодо своєчасного надання будівельного майданчика, проектної документації, будівельних матеріалів, ресурсів, оплати робіт та інше, призупинення робіт за рішенням замовника (п.3.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами двічі вносились зміни до умов договору щодо строків виконання робіт підрядником, зокрема додатковою угодою № 1 від 29.09.2019 року затверджено Календарний графік виконання робіт у новій редакції, в якому, зокрема, передбачено строк завершення робіт протягом червня 2018 року.

А у подальшому сторонами укладено додаткову угоду № 2 від 31.01.2018 року, в якій сторони пришли до згоди викласти в новій редакції Календарний графік виконання робіт у новій редакції, згідно з яким, зокрема, передбачено строк завершення робіт протягом першої декади серпня 2018 року. Цією ж додатковою угодою внесено зміни до п. 2.1 договору щодо вартості робіт, а саме вирішено, що орієнтовна ціна договору становить 6777402,00 грн., із розрахунку вартості 1 м.куб залізобетону - 1650 грн. по 28.02.2018 р., а з 01.03.2018 - 1800,00 грн. Орієнтовний об`єм монолітних конструкцій необхідний до виконання складає 3889,5 м.куб.

Порядок виконання робіт сторонами визначено у розділі 5 договору підряду. Зокрема, відповідно до 5.2.1 договору, в ході виконання умов даного договору використовуються матеріальні ресурси замовника (бетон, арматура, закладні деталі), які передаються за накладними або за Актом приймання - передавання із зазначенням кількості, а також з одночасним наданням сертифікату якості та паспортів для своєчасного оформлення підрядником виконавчої документації.

Згідно розділу 8 договору, підрядник кожного місяця передає замовнику підписані та скріплені печаттю зі свого боку Акти виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт (форма КБ-3). Замовник перевіряє та приймає виконані підрядником роботи та підписує Акт протягом 5 робочих днів з моменту його отримання. У випадку, якщо замовник не підписав Акт виконаних робіт і не повернув його з мотивованою відмовою від його підписання протягом 5 робочих днів з дня отримання, такий акт вважається підписаним замовником, а виконані роботи прийнятими. У випадку виявлення замовником недоробок або недоліків, які наявні з вини підрядника, комісією, яка складається з представників замовника та підрядника протягом 3-х днів складається та підписується акт про усунення недоробок або недоліків у виконаних роботах , а також строки їх усунення підрядником. Підрядник у узгоджені строки сторонами строки зобов`язаний усунути такі недоліки за власний рахунок. Після усунення недоліків замовник підписує акт виконаних по договору робіт. (п. 8.1. - 8.3 договору).

Відповідно до п. 9.3. договору, оплата виконаних по договору робіт здійснюється замовником протягом 10 робочих днів з моменту підписання замовником кожного акта виконаних робіт.

Майнова відповідальність сторонами обумовлена у розділі 11 договору підряду, зокрема, п. 11.2 договору зафіксовано, що за порушення замовником строків оплати робіт більше ніж на 10 банківських днів, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення, а за приписами п. 11.3 договору, встановлена відповідальність підрядника, за порушення строків виконання всього комплексу робіт зазначених в Календарному графіку робіт, у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних у строк робіт, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 14.1 договору цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє до виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Позивач за первісним позовом стверджує, що приступив до виконання своїх зобов`язань за договором підряду одразу, після отримання авансу в сумі 300 000,00 грн. (15.08.2017 р.), який в порушення строк фінансування робіт було перераховано на користь підрядника тільки 11.08.2017, тобто через 3,5 місяці після обумовленого договором строку.

Відповідно до умов договору підряду № П-9/17 від 11.04.2017 ним виконано роботи на загальну суму 5 333 741,97 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами Актами виконаних робіт (форма КБ-2в): № 1 від 30.09.2017 на суму 91855,50 грн., № 2 від 31.10.2017 на суму 476 289,00 грн., № 3 від 30.11.2017 на суму 228 475,50 грн., № 3 від 20.12.2017 на суму 211 200,00 грн., №5 від 29.12.2017 на суму 335 445,29 грн., № 5 від 31.01.2018 на суму 447 638,99 грн., № 7 від 28.02.2018 на суму 669 916, 51 грн., № 8 від 30.03.2018 на суму 710 246,76 грн., № 9 від 27.04.2018 на суму 686 754,70 грн., № 9 від 31.05.2018 на суму 397 683,05 грн., № 10 від 30.06.2018 на суму 226 116,74 грн., № 11 від 31.07.2018 на суму 495 665,11 грн., № 12 від 31.08.2018 на суму 356 454,82 грн., та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та затрати (форма КБ-3): від 30.09.2017., від 31.10.2017., від 30.11.2017., від 20.12.2017., від 29.12.2017., від 31.01.2018 від 28.02.2018., від 30.03.2018., від 27.04.2018., від 31.05.2018., від 30.06.2018., від 31.07.2018., від 31.08.2018.

Виконання робіт позивачем на суму 230 544,00 грн. підтверджується Актом виконаних робіт (форма КБ-2в) №14 від 28.09.2018. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та затрати (форма КБ-3) за вересень 2018 року, підписаними позивачем.

Проте, як зазначає позивач за первісним позовом, в порушення своїх договірних зобов`язань, відповідач за первісним позовом здійснив лише часткову оплату виконаних за період серпень 2017 року - серпень 2018 року робіт, а саме в сумі 5 204 827,05 грн., зокрема: 11.08.2017. - 300 000,00 грн.; 13.09.2017. - 1 008 315,00 грн.; 05,10,2017. - 145 800,00 грн.; 10.11.2017 - 476 289,00 грн., 14.12.2017, - грн.., 22.12.2017. -105 600,00 грн., 12.01.2018-408 545,29 грн., 16.02.2018,-417 638,99 грн., 14.03.2018.-629 916,51 грн., 24.04.2018 - 364 246,76 грн., 25.06.2018 - 700 000,00 грн., 02.08.2018 - 150 000,00 грн., 07.09.2018 - 100 000,00 грн., 12.10.2018. - 200 000,00 грн. При цьому, станом на час звернення з позовом до суду виконані позивачем та прийняті відповідачем роботи за серпень 2018 року згідно підписаного обома сторонами Акту форма КБ-2в на суму 356454,82 грн., були оплачені відповідачем 12.10 2018. частково в сумі 200 000,00 грн. А виконані позивачем у вересні 2018 року роботи згідно підписаного позивачем та не повернутого відповідачем Акту форма КБ-2в на суму 230 544,00 грн. не оплачені взагалі.

Обставини щодо стягнення з замовника заборгованості за договором підряду в сумі 359458,92 грн. стали підставами для звернення підрядника до суду з позовом по даній справі.

У подальшому під час розгляду справи судом, замовником було перераховано на користь підрядника несплачену частину заборгованості за виконані у серпні 2018 року роботу у сумі 128914,92 грн.

У зв`язку з чим, за твердженнями представника фірми "Т.М.М." ТОВ , станом на час розгляду справи по суті за відповідачем за первісним позовом наявна заборгованість у розмірі 230 544,00 грн.

Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт за серпень 2018 та за вересень 2018 року, позивачем також нараховано до стягнення з відповідача (з урахуванням здійсненої відповідачам часткової оплати основного богу) пеню у розмірі 80285,65 грн., 3% річних у розмірі 6723,10 грн., інфляційні втрати у розмірі 14580,94 грн.

Відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти задоволення первісного позову, зазначає, що сторонами не підписано та відповідно відповідачем не прийнято роботи за актом виконаних робіт за вересень 2018 року., а відтак і не виникло обов`язку оплатити такі роботи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Статтею 844 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З матеріалів справи вбачається, що сторони домовились про те, що прийняття робіт замовником відбувається шляхом підписання та скріплення печаттю зі свого боку Акту виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3). Замовник перевіряє та приймає виконані підрядником роботи та підписує Акт протягом 5 робочих днів з моменту його отримання.

Оплата виконаних по договору робіт здійснюється замовником протягом 10 робочих днів з моменту підписання замовником кожного акта виконаних робіт (п. 9.3. договору).

Акт форми КБ-2в виконаних позивачем за первісним позовом робіт за серпень 2018 року на суму 356454,82 грн., прийнято відповідачем та підписано обома сторонами без зауважень, а відтак у відповідача за первісним позовом виник кореспондуючий обов`язок оплатити виконані роботи в порядку п. 9.3 договору протягом 10 робочих днів, тобто до 14.10.2018 включно.

Натомість наданими до матеріалів справи доказами підтверджено, що оплата виконаних у серпні 2018 року підрядні роботи була здійснена відповідачем за первісним позовом 12.10.2018 на суму 200 000,00 грн. та 05.04.2019 на суму 128914,92 грн.

А відтак суд визнає, що виконання взятих на себе обов`язків щодо строків оплати виконаних за серпень робіт були порушені відповідачем за первісним позовом, а саме прострочено виконання зобов`язання з оплати робіт виконаних позивачем за первісним позовом у серпні 2018 р.:

- на суму 200 000,00 грн. у період з 15.09.2018 по 12.10.2018;

- на суму 128914,92 грн. у період з 15.09.2018 по 05.04.2019.

Щодо стягнення заборгованості за виконані позивачем у вересні 2018 року роботи заявленої з посиланням на Акт форма КБ-2в за вересень 2018 р. на суму 230 544,00 грн., який не підписано та не повернуто відповідачем, судом враховано наступне.

Позивачем за первісним позовом зазначено, що Акт форма КБ-2в за вересень 2018 р. було вручено безпосередньо представникам замовника, проте будь-які докази такого вручення відсутні.

Як доказ надання на адресу замовника Акту форма КБ-2в за вересень 2018 р., що визнається самим замовником, судом приймається лист фірми "Т.М.М." ТОВ № 259 від 23.11.2018 р., який отримано АТ "КДБК" 30.11.2018 за вх. 444 (т. 2 а.с. 136).

Доказів підписання цього акту замовником до матеріалів справи не надано.

Заперечуючи проти настання строку оплати робіт за цим актом, відповідач за первісним позовом посилається на свій лист № 1139 від 04.12.2018 р., в якому замовником зазначено про укладений між АТ "КДБК" та ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "Південтрансбуд" договір на технічний нагляд за будівництвом спірного об`єкту та запропоновано надати документи, усунути зауваження та підписати форму у технічного нагляду, а вже після цього сторона АТ "КДБК" підпише вказаний акт.

В свою чергу, фірма "Т.М.М." ТОВ не погодилась із зауваженнями замовника, свої заперечення виклала в листі № 270 від 07.12.2018, в якому з посиланням на умови укладеного між сторонами договору та приписи ЗУ "Про архітектурну діяльність", яким унормовано, що технічний нагляд забезпечується замовником будівництва, а підрядник не наділений правами та обов`язками перед ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "Південтрансбуд", просила відповідача за первісним позовом виконати взяті на себе зобов`язання за договором підряду № П-9/17 від 11.04.2017. в частині організації та прийняття виконаних фірмою "Т.М.М." ТОВ у вересні 2018 року робіт, підписати акт і довідку та повернути по одному примірнику фірмі "Т.М.М." ТОВ.

Проте, відповідач за первісним позовом вказаний акт не підписав та не повернув позивачу, мотивованої відмови щодо їх прийняття, підписання та оплати позивачу у строки визначені укладеним між сторонами договором, не направив.

При вирішенні спору в цій частині суд, враховуючи принцип свободи договору, керується порядком приймання-здачі виконаних робіт, унормований сторонами у розділі 8 укладеного між ними договору підряду.

Зокрема, сторонами у п.п. 8.2.-8.3 договору унормовано, що у випадку, якщо замовник не підписав Акт виконаних робіт і не повернув його з мотивованою відмовою від його підписання протягом 5 робочих днів з дня отримання, такий акт вважається підписаним замовником, а виконані роботи прийнятими. У випадку виявлення замовником недоробок або недоліків, які наявні з вини підрядника, комісією, яка складається з представників замовника та підрядника протягом 3-х днів складається та підписується акт про усунення недоробок або недоліків у виконаних роботах, а також строки їх усунення підрядником. Підрядник у узгоджені строки сторонами строки зобов`язаний усунути такі недоліки за власний рахунок. Після усунення недоліків замовник підписує акт виконаних по договору робіт.

Доказів надання замовником протягом 5 робочих днів з дня отримання акту -30.11.2018 р., тобто до 07.12.2018 р., вмотивованої відмови та заперечень щодо підписання акту; складання та підписання комісією, яка складається з представників замовника та підрядника протягом 3-х днів, акту про усунення недоробок або недоліків у виконаних роботах, а також зазначення строків їх усунення підрядником не надано.

При цьому посилання відповідач за первісним позовом на лист № 1139 від 04.12.2018 р., щодо обов`язку підрядника підписати форму у технічного нагляду, а вже після цього сторона АТ "КДБК" підпише вказаний акт, не приймається до уваги судом та спростовується умовами розділу 8 укладеного між сторонами договору.

За приписами ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт в порядку п. 8.2) законом покладений саме на замовника.

Таким чином, якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), то він не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Доказів надання відповідачем за первісним позовом до 07.12.2018 р. вмотивованої відмови та заперечень щодо підписання акту виконаних робіт за вересень 2018 року, в тому числі з посиланням на невиконання або неналежне виконання позивачем за первісним позовом робіт, до матеріалів справи не надано.

Разом з тим, суд звертає увагу, що передання та прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідач за первісними позовом не подав доказів того, що ним було заявлено про недоліки у виконаних позивачем за первісним позовом роботах та доказів в обґрунтування відмови від підписання актів здачі-приймання робіт (надання послуг) відповідно до приписів статей 853, 882 Цивільного кодексу України та розділу 8 договору підряду № П-9/17 від 11.04.2017.

Суд вважає, що відсутність своєчасно заявлених зауважень щодо якості та кількості виконаних робіт свідчить про їх прийняття, а відмова відповідача за первісним позовом від підписання актів виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень не звільняє його від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Таким чином, суд констатує, що спірний акт виконаних робіт за вересень 2018 року в порядку п. 8.2 договору підряду, вважається підписаним, а робот прийнятими з 08.12.2018 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у відповідача за первісним позовом обов`язку оплатити виконанні позивачем у вересні 2018 р. роботи у суму 230544,00 грн. на підставі договору згідно наявного у справі акту виконаних робіт.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що акт здачі-приймання робіт у вересні 2018 р. на суму 230544,00 грн. не підписаний відповідачем за первісними позовом, проте є прийнятими відповідно до статей 853, 882 Цивільного кодексу України та умов договору підряду, відповідачем за первісним позовом не спростовано заявлених до нього вимог, а тому суд вважає, що первісні позовні вимоги фірми "Т.М.М." ТОВ про стягнення з ПАТ "КУРЯЖСЬКИЙ ДОМОБУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС" 230544,00 грн. заборгованості за договором підряду № П-9/17 від 11.04.2017 є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

В частині заявлених позивачем за первісним позовом вимог про стягнення з відповідача, у зв`язку із неналежним виконанням останнім зобов`язань щодо своєчасної оплати виконаних робіт за серпень та вересень 2018 року пені, 3% річних та інфляційних збитків, суд погоджується із фактом наявності у підрядника права на здійснення таких нарахувань, проте констатує, є позивачем за первісним позовом не вірно визначено період виникнення прострочення оплати за виконані у вересні 2018 року роботи.

Судом враховано, що статтями 216-218 ГК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

У розумінні частин 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Умовами договору підряду № П-9/17 від 11.02.2017 року, а саме в п. 11.2 договору зафіксовано, що за порушення замовником строків оплати робіт більше ніж на 10 банківських днів, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення,

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Так, здійснюючи відповідні нарахування, заявником враховано наступні періоди:

- період наявності заборгованість за серпень 2018 року у розмірі 328914,92 грн.

з 15.09.2018 по 12.10.2018;

- період наявності заборгованість за серпень 2018 року у розмірі 128914,92 грн.

з 13.10.2018 по 05.04.2019;

- період наявності заборгованість за вересень 2018 року у розмірі 230544,00 грн. з 22.11.2018 по 26.06.2019.

Натомість, судом встановлено, що за Актом форми КБ-2в виконаних робіт за вересень 2018 року на суму 230544,00 грн., у відповідача за первісним позовом виник кореспондуючий обов`язок оплатити виконані роботи в порядку п. 9.3 договору протягом 10 робочих днів, тобто до 14.12.2018 включно.

А відтак суд визнає, що виконання взятих на себе обов`язків щодо строків оплати виконаних за вересень робіт були порушені відповідачем за первісним позовом, а саме прострочено виконання зобов`язання з оплати робіт виконаних позивачем за первісним позовом у період з 15.12.2018.

Крім того, судом при дослідженні розрахунків позивача щодо нарахування пені було встановлено порушення позивачем шестимісячного строку нарахування пені, передбаченої частиною шостою статті 232 ГК України, тобто, розрахунок пені здійснено позивачем за період більший ніж це унормовують вимоги статті 232 ГК України.

Суд, здійснивши власний розрахунок пені:

- на суму 328914,92 грн. за період наявності заборгованість за серпень 2018 року з 15.09.2018 по 12.10.2018, яка дорівнює 9083,46 грн;

- на суму 128914,92 грн. за період наявності заборгованість за серпень 2018 року з 13.10.2018 по 15.03.2019, яка дорівнює 19453,79 грн;

- на суму 230544,00 грн. за період наявності заборгованість за вересень 2018 року з 15.12.2018 по 15.06.2019, яка дорівнює 41062,10 грн.,

визнає неправомірним нарахуванням позивачем за первісним позовом пені у загальному розмірі 69599,35 грн., у зв`язку з чим вимоги позивача за первісним позовом в цій частині визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в іншій частині правові підстави для стягнення пені у розмірі 10686,30 грн. у суду відсутні.

Стосовно заявлених до стягнення 14580,94 грн. інфляційних втрат та 6723,10 грн. - 3% річних судом застосовано вищенаведені періоди розрахунку вказаних нарахування, без урахування обмежень щодо шестимісячного строку, а відтак кінцевим строком нарахувань визначено дату вказану позивача за первісним позовом - 26.06.2019 року.

Таким чином, судом було здійснено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням заявленого позивачем періоду та встановлених судом обставин та визначено, що за періоди наявності заборгованості 3% річних дорівнює 6286,33 грн., сума інфляційних втрат дорівнює 24898,16 грн.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем при здійснені розрахунків інфляційних втрат втрати нараховані на всі три суми заборгованості за періодами вказаними вище, проте заявлена до стягнення сума інфляційних 14580,94 грн., реально є сумою нарахованою лише за заборгованість за виконані роботи за серпень 2018 року, а інфляційні втрати за заборгованість за виконані роботи за вересень 2018 року до суми заявленої до стягнення позивачем за первісним позовом не враховано.

Таким чином за розрахунками суду сума інфляційних втрат за заявлений позивачем період є більшою, ніж розраховано самим позивачем та заявлено до стягнення.

Проте, враховуючи, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 237 ГПК України суд при прийнятті рішення позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог без відповідного клопотання сторони, і такого клопотання до суду не надходило, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 6286,33 грн. та інфляційних втрат у сумі 14580,94 грн., що заявлені позивачем до стягнення та які визнаються обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Предметом зустрічного позову є вимога Приватного акціонерного товариства" Куряжський домобудівельний комплекс" про стягнення з фірми "Т.М.М." Товариство з обмеженою відповідальністю збитків у розмірі 105 120,00 грн. та пені у розмірі 211 767,58 грн., нарахованих позивачем за зустрічним позовом в порядку приписів 11.3 договору.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як було встановлено судом, строки остаточного виконання робіт були за домовленістю сторін пролонговані, зокрема згідно первісного з Календарного графіка виконаних робіт (Додаток № 1 до договору), роботи з улаштування монолітного каркасу будівлі повинні були розпочатись в травні 2017 року та завершитись в березні 2018 року; додатковою угодою № 1 від 29.09.2017 року затверджено Календарний графік виконання робіт у новій редакції, в якому передбачено строк завершення робіт протягом червня 2018 року; додатковою угодою № 2 від 31.01.2018 року узгоджено новий Календарний графік виконання робіт, згідно з яким передбачено строк завершення робіт протягом першої декади серпня 2018 року

Доказів завершення у повному обсязі всього передбаченого комплексу робіт з боку підрядника (відповідача за зустрічним позовом) до матеріалів справи не надано, при цьому вказані обставини не заперечуються самим підрядником.

За приписами п. 11.3 договору, встановлена відповідальність підрядника, за порушення строків виконання всього комплексу робіт зазначених в Календарному графіку робіт, у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних у строк робіт, за кожен день прострочення.

Проте з наданих до матеріалів справи документів неможливо встановити беззаперечної вини підрядника у не завершенні всього комплексу робіт у строк першої декади серпня 2018 року.

Зокрема з умов договору підряду вбачається, що своєчасному обов`язку підрядника виконати будівельні роботи у строки визначені у Календарному графіку виконання робіт, передує кореспондуючий обов`язок замовника своєчасно надати підряднику будівельні матеріали необхідні для виконання робіт.

Так, в порядку п. 5.2 договору позивач за зустрічним позовом зобов`язався своєчасно забезпечити підрядника (відповідача за зустрічним позовом) матеріальними ресурсами і послугами, зокрема, відповідно до п. 5.2.1 договору, в ході виконання умов даного договору використовуються матеріальні ресурси замовника (бетон, арматура, закладні деталі), які передаються за накладними або за Актом приймання - передавання із зазначенням кількості, а також з одночасним наданням сертифікату якості та паспортів для своєчасного оформлення підрядником виконавчої документації.

Дослідивши матеріали справи щодо обміну сторонами листами-вимогами щодо належного виконання умов договору та надані відповідачем за зустрічним позовом докази на підтвердження фактичних обсягів та строків поставки матеріалів замовником за період березень-вересень 2018 року, суд погоджується з доводами відповідача щодо неналежного забезпечення підрядника з боку замовника будівельними матеріалами, а зокрема з наданих доказів встановлено, що підрядником було подано замовником заявки на поставку арматури в обсязі 621,903 тони та бетону в обсязі 2631,1 куб.м., а фактично було поставлено арматури в обсязі 359,425 тони та бетону в обсязі 1719,4 куб.м.

При цьому, судом враховано, що сторонами у договорі було узгоджено, що строки виконання робіт можуть бути змінені шляхом внесення відповідних змін до договору, у разі виникнення обставин непереборної сили, збільшення або зменшення об`ємів робіт, невиконання або неналежного виконання замовником своїх зобов`язань щодо своєчасного надання будівельного майданчика, проектної документації, будівельних матеріалів, ресурсів, оплати робіт та інше, призупинення робіт за рішенням замовника (п.3.2 договору).

Так, відповідач за зустрічним позовом стверджує, що він був змушений неодноразово звернутися до замовника для усунення недоліків щодо затримки поставки будівельних робіт.

Вказані обставини позивачем за первісним позовом не спростовані, не надано доказів своєчасної та у повному обсязі поставки будівельних матеріалів, а відтак не доведено, вини підрядника у не завершенні всього комплексу будівельних робіт.

Крім того, судом враховано, що зміни первісних строків виконання будівельних робіт відбулись за домовленістю сторін, проте з матеріалів справи вбачається, що саме замовником було допущено ряд відступів від умов договору, зокрема щодо прострочення внесення авансового платежу.

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не доведено, що прострочення виконання зобов`язання підрядником щодо завершення всього комплексу робіт у строк першої декади серпня 2018 року виникло з вини самого підрядника, при цьому не надано доказів виконання замовником передуючого обов`язку щодо поставки будівельних матеріалів, що виключає можливість застосування до підрядника відповідальності у вигляді пені в порядку п. 11.3 договору, а відтак і виключає можливість задоволення вимог про стягнення пені.

Щодо вимоги позивача за первісним позовом про стягнення збитків, які складаються із здійснених ПАТ "КДБК" витрат на охорону об`єкту будівництва у період з 01.01.2019 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов.

Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків (зв`язок протиправної поведінки і збитків, що настали, при якому протиправність є причиною, а збитки - наслідком); розмір збитків (їх наявності та розміру); вина. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Отже кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт порушення боржником зобов`язання, розмір збитків, причинний зв`язок. Вина боржника у порушенні презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Разом з тим, враховуючи обставини та правовідносини, що склались між сторонами та встановлені судом, позивачем за зустрічним позовом, лише констатовано, що підрядником не виконано зобов`язання у строк першої декади серпня 2018 р., проте не доведено належними доказами ані розмір завданих збитків (не доведено, що за інших умов замовником договір охорони не був би укладений), ані причинно-наслідкового зв`язку між невиконанням робіт у строк та понесеними витратами, а також не доведено вини підрядника у відносинах, які склались між сторонами, а відтак позивачем не доведено у комплексі наявності обов`язкових передумов задоволення вимог щодо відшкодування збитків.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити та підтвердити факти заподіяння позивачу за зустрічним позовом збитків, а відтак відсутні підстави для задоволення зустрічного позову про стягнення збитків.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду первісного позову покладається судом на відповідача за первісним позовом; судові витрати за зустрічним позовом покладаються судом на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівний комплекс" (62418, Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Кільцева, 41; ідент. код 04852585) на користь Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3; ідент. код 14073675; п/р НОМЕР_1 в АТ «ОЩАДБАНК», МФО 300465) 230544,00 грн. - основного боргу; 69599,35 грн. - пені; 6268,33 грн. - 3% річних, 14580,94 грн. - інфляційних втрат, а також 4814,89 грн. витрат зі сплати судового збору за подачу первісного позову.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівний комплекс" до Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 316 887,58 грн. - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "11" листопада 2019 р.

Суддя М.І. Шатерніков