РІШЕННЯ

12 листопада 2019 року Справа № 913/474/19

Провадження №34/913/474/19

Господарський суд Луганської області у складі:

суддя Іванов А.В.

при секретареві судового засідання Славич В.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Хімпроект, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Таун Сервіс м. Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання незаконними дій та скасування заборгованості

В судовому засіданні взяли участь:

від позивача Каращук С.В., представник за довіреністю №154 від 09.10.2019;

від відповідача Глущенко Д.В., представник за довіреністю №4 від 02.01.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про визнання дій ТОВ Таун Сервіс незаконними та скасування заборгованості, виставленої рахунком на оплату №652 від 28.05.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, відповідачем 28.05.2019 виставлено рахунок про сплату заборгованості №652 на суму 246,62 грн. всупереч вимогам чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України 28.08.2019 року здійснено автоматичний розподіл в автоматизованій системі документообігу суду та справу передано на розгляд судді Іванову А.В.

Ухвалою від 30.08.2019 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 10.09.2019.

10.09.2019 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву №1129 від 09.09.2019, в якому ТОВ «Таун Сервіс» проти позову заперечив, з огляду на наступне:

- по-перше, на момент укладення Договору №15 від 01.09.2009 сторонами у справі були узгодженні усі його істотні умови.

- по-друге, Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення встановлено, що виробник і споживач зобов`язані контролювати кількість та якість показників стічних вод, які скидаються споживачем до системи централізованого водовідведення. На підставі вказаних Правил та умов Договору представниками відповідача на підприємстві позивача було виконано відбір контрольної (разової) проби стічних вод, про що складено Акт, який підписано представником позивача без зауважень. Позивачем не використано свого права на передання проби для аналізу до незалежної лабораторії у разі незгоди з висновками результатів лабораторії виробника. За результатами аналізу в стічних водах ПрАТ «Хімпроект» було виявлено перевищення допустимих концентрацій по СПАР (аніон активних миючих речовин). Відповідно до п.6 розділу 6 Правил сам факт перевищення ДК забруднюючих речовин в пробах споживача є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

- по-третє, укладеним між сторонами Договором №15 від 01.09.2009 встановлено, що цей Договір вважається щорічно пролонгованим, якщо за місяць до закінчення строку, на який його було укладено, не надійде заява однієї із сторін про відмову від діючого договору або його перегляду. Враховуючи, що з 01.01.2019 вказаний договір є пролонгованим, а до 01.12.2018 від позивача не надходила заява про перегляд його умов, то подання пропозиції про приведення Договору у відповідність його наказу Мінрегіону №316 від 01.12.2017 є недотриманням умов Договору.

- по-четверте, відповідач звертає увагу, що позивач звернувся до відповідача з пропозицією про внесення змін виключно в частині встановлених гранично допустимих концентрацій забруднення стічних вод по СПАР після виявлення у споживача перевищення їх допустимих концентрацій.

- по-п`яте, твердження ПрАТ «Хімпроект» про те, що відповідач порушив права позивача як споживача, встановлені в ЗУ «Про захист прав споживачів», є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 22 ст. 1 цього закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

- по-шосте, ТОВ «Таун Сервіс» не може на власний розсуд збільшувати гранично допустимі концентрації речовин у стічних водах для своїх споживачів, оскільки ТОВ «Таун Сервіс» встановлює для своїх споживачів такі ж гранично допустимі концентрації речовин у стічних водах, що й йому встановлено ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «АЗОТ» згідно Договору «Про надання послуг з очищення стічних вод» №24/ПО/17-03 від 31.01.2017.

Ухвалою від 10.09.2019 господарський суд відклав підготовче засідання на 08.10.2019.

08.10.2019 господарським судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження до 28.11.2019 та відкладення підготовчого засідання на 24.10.2019.

16.10.2019 від позивача на адресу суду надійшов супровідний лист №157 від 15.10.2019 про долучення до матеріалів справи заперечення на відзив №156 від 15.10.2019, клопотання про допуск представника №158 від 15.10.2019.

Так, в запереченнях на відзив №156 від 15.10.2019 позивач зазначив, що ТОВ «Таун Сервіс» перевищив свої повноваження при виставленні Рахунку на оплату №652 від 28.05.2019, що є наслідком недійсності правочину з виставлення вказаного Рахунку.

У клопотанні №158 від 15.10.2019 позивач зазначив, що дана справа відповідно до п. 5 ст. 12 та п. 2 ст. 58 ГПК України є малозначною, оскільки ціна даного позову складає 246,62 грн. Тому, позивач просить допустити для представництва і захисту інтересів ПрАТ «Хімпроект» представника за довіреністю Каращука С.В.

Суд вказане клопотання задовольнив та долучив до матеріалів справи.

21.10.2019 від відповідача надійшли заперечення №1300 від 18.10.2019, в яких він зазначив, що позовні вимоги ПрАТ «Хімпроект», з якими останній звернувся за захистом свого порушеного права, не узгоджуються із способами захисту прав та інтересів, визначеними ст. ст. 16 ЦК України та 20 ГК України. Також відповідач зазначив, що Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення не є законодавчим актом, а тому не мають переваги над укладеним між сторонами Договором №15 від 01.09.2009.

24.10.2019 господарський суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 12.11.2019.

У судове засідання 12.11.2019 прибули повноважні представники сторін.

У судовому засіданні 12.11.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2009 між ТОВ «Таун Сервіс» (відповідач, постачальник) та ПрАТ «Хімпроект» (позивач, споживач) укладено Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №15 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору предметом останнього є умови та порядок відпуску постачальником води з централізованого водопроводу та прийом стоків до централізованої каналізації і оплата використання води та послуг каналізації споживачем.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що постачальник зобов`язується відпускати споживачу воду, якість якої відповідає вимогам ДОСТ 2874-82 «Вода питна. Гігієнічні вимоги і контроль за якістю» та приймати стічні води у кількості встановленого ліміту: вода 225 м. куб./год; стоки 225 м. куб./год.

Згідно з п. 2.3. Договору постачальник встановлює для споживача режим та нормативи скиду забруднюючих речовин у систему каналізації постачальника, згідно яких забруднюючі речовини стічних вод, що скидаються споживачем в систему каналізації постачальника, не повинні перевищувати норми гранично допустимих концентрацій (ГДК). Перелік ГДК забруднень стічних вод встановлені у вказаному Договорі.

Пунктом 7.1 Договору встановлено, що постачальник має правил у будь-який час, не погоджений заздалегідь із споживачем, здійснювати контроль за водоспоживанням та водовідведенням споживача у відповідності з повноваженням, наданими чинним законодавством і за результатами перевірок складати відповідні акти.

Даний Договір вступає в силу з 01.09.2009 і діє до 31.12.2009 (п. 10.1. Договору).

Договір вважається щорічно пролонгованим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява однієї зі сторін про відмову від діючого договору або його перегляду (п. 10.2 Договору).

Вказаний Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств без застережень та зауважень.

05.02.2018 сторонами складено та підписано додаткову угоду до Договору, якою змінено тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення використання внутрішньо будинкових систем.

16.05.2019 представниками ТОВ «Таун Сервіс» було здійснено відбір стічних вод на підприємстві позивача, за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр-т Космонавтів, 15/А, про що складено Акт відбору проб стічних вод від 16.05.2019 (а.с. 54).

Як вбачається з Акту відбору проб стічних вод від 16.05.2019 проба була направлені для аналізу до лабораторії аналітичного та технічного контролю ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «АЗОТ». Вказаний акт підписаний представниками ТОВ «Таун Сервіс» та ПрАТ «Хімпроект».

20.052019 листом №662 відповідач повідомив позивача, що результат аналізу відібраний проб стічних вод показали, що стічні води не відповідають умовам укладеного сторонами Договору.

Так, відповідно до п. 2.3. Договору гранично допустима концентрація аніону активних миючих речовин має становити не більше 0, 39 мг/дм куб. Тоді як відповідно до Протоколу іспиту №4 від 20.05.2019 масова концентрація СПАВ в стічних водах на підприємстві позивача склала , 48 мг/дм куб.

На підставі викладеного ТОВ «Таун Сервіс» виставлено позивачу рахунок на оплату №652 від 28.05.2019 на суму 246,62 грн.

14.06.2019 позивач звернувся до відповідача з листом №104 про внесення змін до укладеного між сторонами Договору №15 від 01.09.2009 в частині норм гранично допустимих концентрацій.

03.07.2019 відповідач звернувся до позивача з листом №845 з вимогою про сплату заборгованості за виставленим рахунком №652 від 28.05.2019 в сумі 246,62 грн. до 30.07.2019. Вказаним відповідач відмовився від внесення запропонованих позивачем змін до Договору №15 від 01.09.2009.

29.07.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою №117 про скасування документів або заборгованості, виставленої рахунком №652 від 28.05.2019 в сумі 246,62 грн.

02.08.2019 відповідач листом №990 повідомив позивача, зокрема, про необхідніст сплати заборгованості відповідно до виставленого рахунку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, розглянувши доводи позивача, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та відповідні заперечення відповідача, господарський суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами був укладений Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №15 від 01.09.2009, за яким визначено, що ТОВ «Таун Сервіс» зобов`язується відпускати ПрАТ «Хімпроект» воду, якість якої відповідає вимогам ДОСТ 2874-82 «Вода питна. Гігієнічні вимоги і контроль за якістю» та приймати стічні води у кількості встановленого ліміту: вода 225 м. куб./год; стоки 225 м. куб./год. Згідно з п. 2.3. Договору постачальник встановлює для споживача режим та нормативи скиду забруднюючих речовин у систему каналізації постачальника, згідно яких забруднюючі речовини стічних вод, що скидаються споживачем в систему каналізації постачальника, не повинні перевищувати норми гранично допустимих концентрацій (ГДК).

Предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача, по-перше, про визнання дій ТОВ «Таун Сервіс» незаконними, а по друге, скасування заборгованості, виставленої рахунком на оплату №62 від 28.05.2019.

Щодо позовної вимоги про визнання дій ТОВ «Таун Сервіс» незаконними, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 20 Господарського кодексу України та статті 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18)).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18)).

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже, законом передбачена можливість визнання незаконними дій органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Проте, не передбачений такий спосіб захисту прав або інтересів, як визнання протиправними дій суб`єкта господарювання.

У справі, що розглядається, позивач просить визнати незаконними дії ТОВ «Таун Сервіс» щодо виставлення рахунку на оплату №652 від 28.05.2019.

Така вимога за своєю правовою природою є вимогою про встановлення певних обставин та надання їм правової оцінки на предмет правомірності нарахування штрафу та виставлення рахунку.

Такий спосіб не є належним способом захисту права та охоронюваного законом інтересу, оскільки, розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює жодного захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин.

Відсутність у ТОВ «Таун Сервіс» правових підстав для нарахування штрафу за порушення умов Договору, може бути предметом перевірки під час вирішення судом спору про стягнення відповідної заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №910/2562/18.

Щодо вимоги позивача про скасування заборгованості, виставленої рахунком №652 від 28.05.2019.

Суд не вбачає підстав для задоволення цих позовних вимог у визначений позивачем спосіб, зокрема, шляхом скасування заборгованості, адже за загальним правилом ч. 1 ст. 5 ГПК України, суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зазначене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором, при цьому, а ні норми чинного законодавства, а ні умови укладеного сторонами договору не передбачають такого способу захисту як скасування заборгованості, що виключає підстави для задоволення позову в такий спосіб.

Відтак господарський суд дійшов висновку, що обрані позивачем способи захисту не можна вважати ефективними та належними, оскільки заявлені вимоги спрямовані на встановлення підстав існування права в минулому, а не на захист порушеного права позивача.

Враховуючи викладене, у позові слід відмовити.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору у сумі 1921,00 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.У позові відмовити повністю.

2.Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено і підписано 12.11.2019.

Суддя А.В. Іванов