УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

11.11.2019Справа № 910/15608/19

Суддя Бондаренко Г.П., розглянувши

Позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу «Своє житло» (04210, М.Київ, Оболонський район, проспект Героїв Сталінграда, будинок 18-Б, КВАРТИРА 50; ідентифікаційний код: 36567315)

До: 1) Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код: 22883141) та 2) Приватного Підприємства "БУДІНВЕСТМОНТАЖ" (01010, м. Київ, вул. Лаврська, будинок 8, офіс 3; ідентифікаційний код: 32309476)

Про визнання недійним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійним правочину

ВСТАНОВИВ:

Житлово-будівельний кооператив «Своє житло» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі відповідач -1) та Приватного Підприємства "БУДІНВЕСТМОНТАЖ" (далі відповідач -2) про визнання недійним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійним правочину.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить:

- Визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради (VI сесія VIII зкликання) від 23.05.2018 р. № 839/4903 «Про передачу приватному підприємству «Будінвестмонтаж» земельної ділянки для завершення будівництва житлових будинків на вул. Сім`ї Кульженків, 22 в Оболонському районі м. Києва;

- Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,9021 га, із кадастровим номером :78:053:0029, розташованої по вулиці Сім`ї Кульженків, 22 в Оболонському районі м. Києва, який було укладено 25.07.2018 р. між Київською міською радою (ідентифікацій код юридичної особи, 22883141, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36) та Приватним підприємством «Будінвестмонтаж» (ідентифікацій код юридичної особи 32309476, місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Лаврська, б. 8, оф. 3) посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. 25.07.2018 р.

Оскільки вважає рішення, прийняте Київською радою незаконним, з чисельними порушеннями вимог чинного законодавства та таким, що підлягає скасуванню, а договір оренди, укладений на його виконання недійсним.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

За приписами пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до документів, що додаються до позовної заяви. Частиною 2 вказаної статті внормовано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно частин 2, 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: - зі слів «Згідно з оригіналом, - назви посади, - особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, - дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису».

Всупереч встановленим вимогам до позовної заяви додано незасвідчені докази.

Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (постанова Верховного суду від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17).

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як встановлено судом, дану позовну заяву підписано представником позивача - адвокатом Євсєєвим М.В., на підтвердження повноважень якої була надана не засвідчена копія довіреності № б/н від 18.07.2019.

Згідно положень частин 1, 3 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи, в тому числі повноваження щодо підписання заяв, клопотань, тощо мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно частини 7 статті 60 Господарського процесуального кодексу України оригінали (1) документів (довіреність фізичної або юридичної особи, свідоцтво про народження дитини, рішення про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна), копії з них, засвідчені суддею (2), або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку (3), приєднуються до матеріалів справи.

Таким чином копія довіреності представника вважається належно засвідченою, якщо її засвідчено відповідно до вимог закону.

Підпунктом 2.2 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що правила нотаріального засвідчення копій документів встановлюються чинним законодавством.

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів (пп. 2.2 п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011)

Згідно з приписами Господарського процесуального кодексу України доказом, що підтверджує повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер. Крім того, в разі виникнення в суду сумнівів щодо відповідності копії довіреності оригіналу, останній може бути витребуваний у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу позивача на те, що незасвідчена копія довіреності не може бути документом, що підтверджує повноваження представника.

Отже, положеннями статті 60 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що документом, який підтверджує повноваження представника є оригінал довіреності. Проте, до позовної заяви в якості документу, який підтверджує повноваження представника було додано незасвідчену копію довіреності № б/н від 18.07.2019.

Тобто до позовної заяви всупереч вимогам частини 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України не було додано документа, що підтверджує повноваження представника.

Пунктом 2 часини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті листа Державної судової адміністрації України від 14.09.2018 вих. № 6-17517/18 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору", суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти, чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, враховуючи положення статті 2 Закону України "Про судовий збір", надана до суду квитанція № 1-3265К від 04.11.2019 на суму 3 842, 00 грн, платником за яким є Євсєєв М.В. не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви Житлово-будівельним кооперативом «Своє житло» до Господарського суду міста Києва, оскільки не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 910/23408/17, від 17.01.2019 у справі № 922/4734/16.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Згідно з частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу «Своє житло» без руху.

2. Встановити позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання:

- надати оригінал або належним чином засвідчену копію довіреності № б/н від 18.07.2019, копію якої додано до позовної заяви;

- подання до суду письмової заяви з доданням до неї доказів відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України;

- доказів сплати Житлово-будівельним кооперативом «Своє житло» судового збору в сумі 3 842, 00 грн із зазначенням в призначенні платежу відомостей про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 11.11.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко