ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

12 листопада 2019 року Справа № 912/3125/19

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Вавренюк Л.С., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570) від 17.10.2019 про видачу судового наказу в порядку наказного провадження,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2019 на адресу господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 17.10.2019 про видачу судового наказу за вимогою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Оверченка Віктора Вадимовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) заборгованості в сумі 98 109,65 грн, з яких: 98024,09 грн - заборгованість за кредитом, 50,70 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 34,86 грн - пеня, яка виникла внаслідок невиконання останнім своїх зобов`язань в частині своєчасного повернення заявнику кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом за кредитним договором.

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням Фізичною особою-підприємцем Оверченком Віктором Вадимовичем умов кредитного договору № б/н від 11.12.2018, в частині своєчасної сплати коштів для погашення заборгованості.

12.11.2019 судом видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Оверченка Віктора Вадимовича на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" заборгованості в сумі 98074,79 грн, з яких: 98024,09 грн - заборгованість за кредитом, 50,70 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання останнім своїх зобов`язань в частині своєчасного повернення заявнику кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом за кредитним договором № б/н від 11.12.2018, а також 192,10 грн судового збору, яким частково задоволено заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".

Стосовно вимог про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім суми основної заборгованості за кредитом в розмірі 98024,09 грн та заборгованості за відсотками, що нарахована за відсотками у вигляді щомісячної комісії у сумі 50,70 грн, заявником заявлено до боржника вимоги щодо стягнення 34,86 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Однак, в порушення п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, заявником не долучено до заяви документів, які б підтверджували заявлені вимоги та свідчили про існування у боржника заборгованості з пені за договором у відповідному розмірі.

Так у Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" від 10.12.2018 фізична особа-підприємець Оверченко ОСОБА_1 погодився на розмір кредиту - 120000 грн (п. 1.2.), на проценти (комісію) за користування кредитом (1,8% в місяць від початкового розміру кредиту, п. 1.4.), на розмір процентів у випадку порушення строку погашення заборгованості (4% в місяць від суми простроченої заборгованості, п. 1.6.).

Водночас доказів, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 погодився на розмір пені, що передбачений Умовами та правилами надання банківських послуг, суду не подано.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 Велика палата Верховного Суду дійшла таких правових висновків. Правила ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк". За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані Банком Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, Витяги з Тарифів та Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із боржником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За відсутності підпису боржника на Умовах та правилах надання банківських послуг, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. А також, що відповідні Умови є складовою укладеного між сторонами договору.

Враховуючи наведене, з огляду на відсутність в документах, доданих заявником до заяви про видачу судового наказу, підписаних боржником Умов та правилах надання банківських послуг, заявлені заявником вимоги про стягнення 34,86 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, не є документально підтвердженими. Оскільки за відповідних умов у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу. Всупереч наведеним вимогам закону (п. 4 ч. 2 ст. 150) заявник не надав суду документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Також, згідно пункту 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України: суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене (оскільки заявником не додано до заяви документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, і відповідно не підтверджено виникнення права грошової вимоги щодо 34,86 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором), господарський суд на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України відмовляє у видачі судового наказу в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з Фізичної особи - підприємця Оверченка Віктора Вадимовича 34,86 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" на адресу листування: 49027, Дніпропетровська область, м. Дніпро, а/с 1800 та Фізичній особі-підприємцю Оверченку Віктору Вадимовичу ( АДРЕСА_1 ).

Суддя Л.С. Вавренюк