ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" листопада 2019 р. м ХарківСправа № 922/3741/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши матеріали

Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5; ) в особі начальника Дніпровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" Чіркова Олексія Леонідовича (49060, м. Дніпро, вул. Привокзальна, б. 3-а)
до Державного підприємства "Орджонікідзевугілля" (61145, м. Харків, вул. Космічна, б. 21; )
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі начальника Дніпровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" Чіркова Олексія Леонідовича звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Орджонікідзевугілля", в якому просить суд стягнути з Державного підприємства "Орджонікідзевугілля" заборгованість у розмірі 279 546,00 грн.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У пункті 2 частини 1 статті 164 ГПК України закріплено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду вказаної позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 4 193,19 грн.

Проте, позивачем, при поданні позовної заяви (вх. № 3741/19 від 14 листопада 2019 року) через канцелярію господарського суду Харківської області, не було надано платіжного доручення про сплату судового збору.

Разом з тим, за приписами п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями статті 172 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Такий самий обов`язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

В силу Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку.

У відповідності до п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом відправлення сторонам у справі копії заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Проте, до позовної заяви (вх. № 3741/19 від 14 листопада 2019 року) позивачем не надано опису вкладення в поштовий конверт на підтвердження направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Частиною 2 статті 164 ГПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами 1 та 2 статті 91 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами 4 та 5 статті 91 ГПК України зазначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно приписів пункту 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки юридичної особи.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви (вх. № 3741/19 від 14 листопада 2019 року), встановив, що додатки до позовної заяви, надані позивачем, не є засвідченими належним чином.

Суд звертає увагу, що при звернені позивача з зазначеним позовом, додатком є саме копія доказів, а не оригінал.

Також, частиною 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тобто реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником (вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 910/23346/16, від 21 березня 2018 року у справі № 916/3283/16). При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Так, статтею 60 ГПК України визначені документи, що підтверджують повноваження представників.

В частині 7 статті 60 ГПК України вказується, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Частиною 9 статті 60 ГПК України передбачено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Разом з тим, частиною 3 статті 60 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15 листопада 2019 року особами, уповноваженими представляти Акціонерне товариство "Українська залізниця" у правовідносинах з третіми особами, вчиняти дії від імені Акціонерного товариства "Українська залізниця" без довіреності, в тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені Акціонерного товариства "Українська залізниця" є ОСОБА_1 - керівник, ОСОБА_6, 24.06.2016 - підписант, ОСОБА_2 , 05.07.2016 - підписант, ОСОБА_1 - підписант, ОСОБА_5 - підписант, ОСОБА_4 - підписант, ОСОБА_7 - підписант, ОСОБА_8 - підписант.

Проте суд, дослідивши матеріали позовної заяви, встановив, що позовна заява (вх. № 3741/19 від 14 листопада 2019 року) підписана начальником Дніпровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" Чірковим Олексієм Леонідовичем на підставі довіреності б/н від 24 жовтня 2019 року виданої начальником філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Костенком Анатолієм Миколайовичем та виконуючим обов`язки першого заступника начальника філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Калашніковим Іваном Володимировичем.

Таким чином, позивачем до позовної заяви (вх. № 3741/19 від 14 листопада 2019 року) не надано належних доказів, які підтверджують повноваження довірителя, відповідно до закону та установчих документів.

Частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 60, 91, 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (вх. № 3741/19 від 14 листопада 2019 року) Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі начальника Дніпровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" Чіркова Олексія Леонідовича залишити без руху.

2. Надати позивачу строк, який становить 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме:

- надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (4 193,19 грн.), в оригіналі;

- надання до суду оригіналу опису вкладення у цінний лист, виданого поштовим відділенням щодо отримання послуг зв`язку, на підтвердження надіслання на адресу відповідача копії позовної заяви та усіх доданих до неї документів;

- надання до суду письмових доказів в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях;

- надання до суду належних доказів, які підтверджують повноваження довірителя, відповідно до закону та установчих документів.

3. Попередити позивача про те, що не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, згідно частини четвертої статті 174 ГПК України має наслідком визнання заяви не поданою і повернення її позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Інформація по справі може бути одержана на офіційному веб-порталі судової влади України - court.gov.ua.

Дата підписання: 18 листопада 2019 року.

Суддя Т.О. Пономаренко