ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2019 р. Справа№ 910/4404/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Котенко О.О.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 23.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н"

на рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2019 (повний текст рішення складено 05.08.2019)

у справі №910/4404/19 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр"

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ -ГРУП ЛТД"

про визнання договору поставки та виконання робіт недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н." звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Систем-Груп Лтд" про визнання договору поставки та виконання робіт №2509-01-ЛТД від 25.09.2017 недійсним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.07.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №910/4404/19 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем було надано суду докази, які підтверджують безумовний правовий зв`язок між основним договором та договором № 2509-01-ЛТД від 25.09.2017, та про відсутність правомочності у відповідачів на укладення договору № 2509-01- ЛТД від 25.09.2017, однак суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків з цього питання.

Скаржник вказує, що оспорюваний правочин було укладено відповідачами, по-перше, в порушення норм Цивільного кодексу України в частині положень щодо вимог до відповідного типу договорів, по-друге, з виходом за законодавчо визначені межі цивільної дієздатності юридичної особи на укладення відповідного договору.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам ст. 236 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) від 11.09.2019 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н" на рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у судовій справі №910/4404/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н" на рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №910/4404/19. Зупинено дію рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №910/4404/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н" на рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2019 у справі №910/4404/19. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 23.10.2019.

Відповідач-2, згідно з поданим до суду 15.10.2019 відзивом, проти доводів апеляційної скарги заперечив та вважає, що дана апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою, неспрямованою на реальний захист прав та інтересів, а відтак не підлягає задоволенню.

Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що договір № 2509-01-ЛТД поставки та виконання робіт від 25.09.2017, укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2, та договір № 2-11/1 від 07.11.2013, укладений між позивачем та відповідачем-1, не мають між собою жодного правового зв`язку та не співвідносяться між собою як договір підряду та договір субпідряду, а їх сторони, в свою чергу, не набули статусу замовника, генпідрядника та субпідрядника.

В судове засідання, що відбулось 23.10.2019, з`явились представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, які були присутні в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н" є власником нежитлового будинку (літера А), загальною площею 520,900 кв. м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волинська 67, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №111611744 від 24.01.2018.

07.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н" (надалі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр" (надалі - підрядник) було укладено договір підряду №2-11/1 (надалі - договір-1), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується за завданням замовника власними та залученими силами і засобами, на свій ризик виконати роботи по реконструкції об`єкту замовника (надалі - "об`єкт"), який складається з двох будівель Корпус 1 та Корпус 2, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Волинська 67 та належать замовнику на праві власності, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Як вбачається із підпункту 5.1.1. договору-1, підрядник має право залучити до виконання робіт інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи, на умовах та у порядку, передбачених договором. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до змісту підпункту 5.2.5. договору-1, у разі залучення підрядником до виконання робіт за договором інших осіб (субпідрядних організацій), загальною вартістю (грошовою оцінкою) більше ніж 1,000,000.00 грн., зміст відповідних правовідносин (правочинів, що мають бути укладені у цьому зв`язку) повинен бути доведений до відома Замовника, а останній, в свою чергу, має засвідчити факт ознайомлення із такими відомостями та надати згоду на укладення відповідних правочинів, здійснення відповідних правовідносин. Така згода має бути викладена у письмовій формі.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення і діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 17.1. договору-1).

25.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Систем-Груп Лтд" (надалі - виконавець) був укладений договір поставки та виконання робіт 2509-01-ЛТД (надалі - договір-2) за умовами якого замовник доручає та оплачує, а виконавець зобов`язується за рахунок власних та/або залучених (також наданих замовником) сил, засобів, ресурсів (будівельних матеріалів, обладнання, устаткування тощо) та будівельної машинної техніки, у відповідності до даного договору, проектної документації та законодавства виконати комплекс підрядних робіт з монтажу системи вентиляцій, кондиціонування та проведення пусконалагоджувальних робіт, в приміщенні будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волинська 67, в обсягах та за цінами, та у строки, що визначені у додатках до даного договору.

Відповідно п. 1.2. договору-2, з метою виконання п. 1.1. сторони зобов`язані:

1.2.1. Замовник передати, а виконавець прийняти проектну документацію.

1.2.2. Замовник передати, а виконавець прийняти в монтаж обладнання (вентиляційне обладнання "Remak", кондиціонерне обладнання "LG"). Виконавець зобов`язується перевірити обладнання на відсутність візуальних дефектів та несправностей, перевірити технічні параметри обладнання на відповідність вимогам проектної документації.

1.2.3. Виконавець зобов`язується змонтувати вищенаведене обладнання та виконати пусконалагоджувальні роботи.

1.2.4. Виконавець зобов`язується виконати комплекс монтажних та пусконалагоджувальних робіт з постачанням необхідного обладнання та матеріалів виконавця згідно специфікації (додаток № 1), що відповідає проекту, наданому замовником та відкоригованому згідно наданим та прийнятим замовником рекомендацій виконавця.

Замовник зобов`язується прийняти та оплатити обладнання та матеріали виконавця та виконані послуги в порядку та строки, визначені договором. Виконавець зобов`язується надати, а замовник прийняти, після проведення всіх монтажних та пусконалагоджувальних робіт, виконавчу документацію згідно діючих ДБН.

Згідно п. 2.1. договору-2, загальна вартість договору включає вартість матеріалів виконавця та вартість послуг і складає 2 299 000, 00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 383 166, 67 грн.

Підпунктами 2.1.1. та 2.1.2. договору-2 передбачено, що вартість обладнання і матеріалів становить 1 525 970, 02 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 254 328, 34 грн. Вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт становить 773 029, 98 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 128 838, 33 грн.

Приписами п.п. 2.2.1. п. 2.2. договору-2 передбачено, що замовник сплачує аванс за матеріали в сумі 1 525 970, 02 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 254 328, 34 грн протягом 3 банківських днів з дати підписання договору.

Відповідно п.п. 2.2.2. договору-2 решту суми договору у розмірі 773 029, 98 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 128 838, 33 грн, а саме, вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт замовник сплачує поетапно, згідно актів фактичного виконання робіт, протягом 3 банківських днів з моменту підписання відповідного акту виконання робіт.

За умовами п. 3.1. договору-2, послуги, вказані у п. 1.1., проводяться замовником поетапно, згідно графіку виконання робіт (додаток № 2):

На першому етапі виконавець поставляє матеріали та виконує монтаж магістральних повітропроводів та фріонопроводів на всіх поверхах будівлі замовника - до 20.10.2017.

На другому етапі виконавець поставляє матеріали та виконує монтаж вентиляційних установок на всіх поверхах будівлі замовника.

На третьому етапі виконавець поставляє матеріали та виконує монтаж системи вентиляцій та кондиціонування у всіх приміщеннях, та монтує зовнішні блоки системи кондиціювання.

На четвертому етапі виконавець зобов`язаний ввести обладнання в експлуатацію протягом 10 робочих днів з моменту завершення монтажу обладнання - до 25.11.2017. Введення обладнання в експлуатацію оформлюється двостороннім актом введення в експлуатацію.

У відповідності до п. 3.3. договору-2, у випадку невчасного виконання замовником умов п.п. 1.2.2, 3.2., 5.1.3. цього договору (порівняно з датами, вказаними у графіку виконання робіт (додаток № 2)), строк виконання підрядником монтажних та пусконалагоджувальних робіт переноситься на відповідну кількість днів.

Згідно з п. 7.1. - 7.4. договору-2 поставка та передача обладнання та матеріалів замовнику оформлюється накладними та актами прийому-передачі обладнання/матеріалів. Виконання послуг в повному обсязі, а також поетапне виконання монтажних, пусконалагоджувальних робіт, введення обладнання в експлуатацію оформлюється відповідними актами виконаних послуг. Виконавець зобов`язаний складати, підписувати та надавати замовнику акти приймання-передачі обладнання/матеріалів та акти виконаних послуг в двох примірниках. Замовник зобов`язується протягом п`яти робочих днів з дня отримання відповідного акту підписати вказаний акт або надати письмову обґрунтовану відмову від прийняття обладнання або виконаних послуг, в тому числі, частково виконаних послуг, та від підписання акту.

За умовами п. 8.1. та 8.2. договору-2, за невиконання та/або неналежне виконання передбачених договором зобов`язань сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. За порушення строків поставки обладнання, та/або виконання послуг з вини виконавця, останній на вимогу замовника, повинен сплатити замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у момент прострочення, від вартості недопоставленого обладнання/матеріалів та/або невиконання послуг відповідно, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 8.4. договору-2 за порушення замовником строків оплати, останній, на вимогу виконавця, зобов`язується сплатити виконавцю за кожний календарний день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Згідно п. 10.1. договору-2 цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 30.09.2018.

Приписами п. 10.2. договору-2 передбачено, що договір припиняє дію до закінчення строку дії: внаслідок розірвання договору за взаємною згодою сторін; у інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Позивач вважає, що укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 Договір №250901-ЛТД від 25.09.2017 за своєю суттю є залученням відповідачем-1 субпідрядної організації (третьої особи) для передоручення обов`язків за договором №2-11/1 від 07.11.2013.

При цьому, договір №2-11/1 від 07.11.2013 було укладено без надання замовником (позивачем) згоди на залучення до виконання робіт третіх осіб (субпідрядника), а отже, такий договір укладено в порушення умов основного договору, а отже - в порушення ч. 1 ст. 838 ЦКУ, та з виходом за межі повноважень юридичної особи.

На підставі викладеного позивач вважає, що існують підстави для визнання договору № 250901-ЛТД від 25.09.2017 недійсним, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно із якою відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Згідно із ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статею 215 вказаного Кодексу передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Договір №2-11/1 від 07.11.2013 за своєю правовою природою є договором підряду, а договір № 2509-01-ЛТД від 25.09.2017 - змішаним, з елементами договору поставки та підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно ст. 838 ЦК України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, відповідно до змісту підпункту 5.2.5. договору-1, у разі залучення підрядником до виконання робіт за договором інших осіб (субпідрядних організацій), загальною вартістю (грошовою оцінкою) більше ніж 1 000 000,00 грн, зміст відповідних правовідносин (правочинів, що мають бути укладені у цьому зв`язку) повинен бути доведений до відома замовника, а останній, в свою чергу, має засвідчити факт ознайомлення із такими відомостями та надати згоду на укладення відповідних правочинів, здійснення відповідних правовідносин. Така згода має бути викладена у письмовій формі.

Позивач вважає, що укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 договір № 250901-ЛТД від 25.09.2017 за своєю суттю є залученням відповідачем-1 субпідрядної організації (третьої особи) для передоручення обов`язків за договором №2-11/1 від 07.11.2013. При цьому, договір №2-11/1 від 07.11.2013 було укладено без надання замовником (позивачем) згоди на залучення до виконання робіт третіх осіб (субпідрядника), а отже, такий договір укладено в порушення умов основного договору, а отже - в порушення ч. 1 ст. 838 ЦКУ, та з виходом за межі повноважень юридичної особи.

Виходячи із сутності договору, який є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, недодержання однією із сторін його умов призводить до порушення відповідних прав іншої сторони, за захистом яких остання може звернутися до господарського суду відповідно до ст. 1 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону

Згідно з ч. 3 ст. 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Таким чином, за змістом вищенаведених норм вбачається, що дієздатність юридичної особи полягає у можливості набуття та подальшому здійсненні цивільних прав та обов`язків відповідно до своїх установчих документів та закону.

Разом з тим, обмеження на вільне волевиявлення та здійснення прав та обов`язків юридичної особи не може обмежуватись окремим правочином.

Таким чином, твердження позивача, що Договір №2-11/1 від 07.11.2013 укладений відповідачем-1 з перевищенням повноважень є необґрунтованим.

В свою чергу, надання/ненадання згоди на залучення субпідрядників до виконання договору, укладеного між позивачем та відповідачем-1 є виключно питанням правовідносин та відповідальності сторін такого договору, а добросовісне і розумне виконання своїх обов`язків за таким договором відповідачем-1 не може ставитись в залежність від дійсності спірного договору.

Також судом встановлено, що договір № 2509-01-ЛТД поставки та виконання робіт від 25.09.2017, укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2, та договір № 2-11/1 від 07.11.2013, укладений між позивачем та відповідачем-1, не мають між собою жодного правового зв`язку та не співвідносяться між собою як договір підряду та договір субпідряду, а їх сторони, в свою чергу, не набули статусу замовника, генпідрядника та субпідрядника.

Оскільки зі змісту спірного договору не вбачається жодних посилань на укладений між позивачем та відповідачем-1 договір підряду № 2-11/1 від 07.11.2013 або зазначення, що такий договір укладений саме на виконання договору підряду № 2-11/1 від 07.11.2013.

Доказів протилежного, зокрема щодо ідентичності робіт, що є предметами вказаних договорів, сторонами не надано.

Сам лише факт того, що спірні договори за своєю правовою природою є договорами підряду та стосуються одного об`єкту, не свідчить про наявність взаємозв`язку між ними як договорів підряду та субпідряду.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що договір поставки та виконання робіт № 2509-01-ЛТД від 25.09.2017 та договір підряду № 2-11/1 від 07.11.2013 є окремими невзаємопов`язаними договорами.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач-1 не був зобов`язаний отримувати згоду позивача, в порядку, передбаченому підпунктом 5.2.5. договору № 2-11/1 від 07.11.2013, на укладення Договору поставки та виконання робіт № 2509-01-ЛТД від 25.09.2017, що свідчить про відсутність порушення ним ч. 1 ст. 838 ЦКУ.

Недотримання генпідрядником положень ч. 1 ст. 838 ЦКУ при укладенні договору субпідряду не є підставою для недійсності такого договору, в розумінні ст. 215 ЦК України, проте може бути підставою для притягнення його до відповідальності за неналежне виконання основного договору.

До того ж, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/6491/18 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Систем-Груп Лтд" 423 029, 98 грн основного боргу, 42 952,03 грн пені, 3 789,89 грн 3 % річних та 2 538,18 грн інфляційних втрат за порушення зобов`язань за Договором поставки та виконання робіт № 2509-01-ЛТД від 25.09.2017, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2019.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законого висновку, що позивачем не доведено наявності обставини, передбачених ст. 215 ЦК України, для визнання договору поставки та виконання робіт № 2509-01-ЛТД від 25.09.2017 недійним.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

З огляду на викладене позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н" є необґрунтованими та такими, в задоволенні яких вірно відмовлено судом першої інстанці.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року у справі № 910/4404/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н" на рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року у справі № 910/4404/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХ В.Н" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року у справі № 910/4404/19 - без змін.

Матеріали справи № 910/4404/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст складено 08.11.2019

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Ю.Б. Михальська