РІШЕННЯ

04 листопада 2019 року Справа № 913/485/19

м. Харків Провадження №17/913/485/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ,

до фізичної особи ОСОБА_1 , м. Лисичанськ Луганської області,

про стягнення 173926,20 грн.

Секретар судового засідання Пата А.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідач: представник не прибув.

Обставини справи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ (далі - позивач) звернулось з позовною заявою від 14.08.2019 б/н до фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить стягнути відповідача заборгованість за кредитним договором № Б/Н від 28.11.2017 станом на 12.08.2019 в сумі 173926,20 грн, з яких: 87500,00 грн - заборгованість за кредитом, 24200,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за кредитом, 41912,19 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 20314,01 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Керуючись ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що відповідачем у позовній заяві вказано фізичну особу, що не є підприємцем, 09.09.2019 суд звернувся до Відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою визначення підсудності.

13.09.2019 до відділу документального забезпечення суду надійшла відповідь Відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради про місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , згідно якої останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 03.10.2019, після усунення недоліків, відкрито провадження у справі №913/485/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.10.2019.

28.10.2019 до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву від 26.10.2019 без номеру, в якому останній не визнає позов повністю, вимоги позивача вважає необґрунтованими та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю з огляду на те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з «Умов та правил надання послуг «КУБ» та Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, відповідач зазначив, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування

Щодо нарахування та стягнення процентів відповідач посилаючись на пункт 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг зазначив, що право позивача нараховувати проценти за користування кредитом припинилося, то вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 04.11.2018 не підлягає задоволенню за необґрунтованістю.

Протокольною ухвалою суду від 28.10.2019 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 04.11.2019.

Ухвалою-повідомленням від 28.10.2019 повідомлено учасників провадження про оголошення перерви в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 04.11.2019.

04.11.2019 представником позивача на електрону адресу суду було надіслано клопотання від 03.11.2019 без номеру з додатком, які оформлені з порушенням вимог п. 1.5.4 Інструкції з діловодства в господарських судах України, а саме - електронний лист не засвідчено електронним цифровим підписом, тому вказані документи судом до розгляду прийняти не були та не долучались до матеріалів справи, що підтверджується актом Господарського суду Луганської області від 04.11.2019.

Сторони не скористались правом участі в судовому засіданні 04.11.2019, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши обставини справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд встановив таке.

28.11.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт, відповідач у справі) через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису було підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», за умовами якої відповідач, приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Умови), що розміщені на сайті ПАТ КБ «Приватбанк» (банк, позивача у справі) www.pb.ua.

За умовами пункту 1 Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Заява) істотними умовами кредитного договору є:

1.1. Вид кредиту: строковий;

1.2. Розмір кредиту: визначається ПриватБанком, вказується у про файлі Позичальника на сайті kub.pb.ua;

1.3. Строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів;

1.4. Проценти (комісія) за користування кредитом: 2 % в місяць від початкового розміру кредиту;

1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів;

1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 Заяви, проценти за користування кредитом становлять 4 % на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

Укладення кредитного договору здійснюється в порядку, визначеному розділом 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Клієнт доручає Банку розмістити у мережі Інтернет відомості про його бізнес-проект, за яким банк надає кредит.

Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуги "КУБ" підписано із використанням електронного цифрового підпису відповідача, відповідно до якої позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "Приватбанк" http://privatbank.ua.

До матеріалів справи позивачем надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг», зокрема, розділ 3.2.8. Умов та правил надання кредиту «Кредит КУБ» (затверджений на засіданні Правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 09.02.2017, протокол №10) (а.с.22-27).

За умовами п.3.2.8.1. розділу 3.2.8. Умов та Правил надання кредиту «Кредит КУБ», на які посилається позивач, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуги "КУБ", а також в системі Приват24 (далі - Заява). Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або в сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватися шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України, які регулюють кредитні відносини.

Надання кредитів в рамках послуги здійснюється на умовах: повернення кредиту щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених в заяві (п.3.2.8.3.1. Умов та Правил надання кредиту «Кредит КУБ»).

Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно з ст.212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з дев`яносто першого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення чи інших)). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу (п.3.2.8.3.1.3. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ").

За умовами п.3.2.8.3.2. вказаних Умов зазначено, що за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п.3.2.8.6.2.).

Пунктом 3.2.8.3.3. Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п.3.2.8.3.1., клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Пункт 3.2.8.9.2. Умов передбачає, що нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Згідно з п.п. 3.2.8.5.2, 3.2.8.5.3 Умов, клієнт зобов`язався оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п.3.2.8.3.2, а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов визначено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. договору клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

На виконання умов кредитного договору б/н від 28.11.2017 позивачем 05.12.2017 перераховано на поточний рахунок відповідача (позичальника) кредитні кошти в розмірі 150000,00 грн., що підтверджується відповідними виписками по рахунку відповідача (а.с.53-56)

Відповідачем на виконання умов договору було сплачено 62500,00 грн.

Позивач, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, нарахував відповідачу, станом на 12.08.2019, заборгованість у загальній сумі 173926,20 грн, яка складається з:

- 87500,00 грн - заборгованості за кредитом;

- 24200,00 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно з п.п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1. Умов;

- 20314,01 грн - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно з п.п.3.2.8.3.2 та 3.2.8.9. Умов;

- 41912,19 грн - заборгованості з пені, нарахованої згідно з п. 3.2.8.10.1. Умов.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі, з підстав викладених вище.

Судом також встановлено, що 30.05.2019 відповідачем була припинена господарська діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 2009171, тому у позовній заяві в складі учасників провадження визначено відповідачем фізичну особу ОСОБА_1 .

Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.

Щодо суб`єктного складу сторін у справі, суд вважає за потрібне зауважити, що ОСОБА_1 як фізична особа може бути відповідачем по даній справі, що розглядається за правилами господарського судочинства, виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.20 ГПК України та правового висновку, зробленого в п.63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-ц.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача суми неповернутого кредиту, суми процентів, а також застосування відповідальності встановленої договором та чинним законодавством України за порушення таких зобов`язань.

Згідно з ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ч.2 вказаної статті, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст.1056 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Дослідивши Заяву відповідача, розділ 3.2.8 Умов та правила надання банківських послуг, Тарифи Приватбанку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із Заявою складають кредитний договір, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою даний договір має ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

З урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача щодо суми отриманого кредиту та наданих позивачем доказів на підтвердження факту надання кредиту в сумі 150000,00 грн та сплати відповідачем 62500,00 грн кредитних коштів, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 87500,00 грн.

Зважаючи на викладені приписи чинного законодавства, умови Договору та обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення вищевказаних вимог у заявленій до стягнення сумі 87500,00 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення: 24200,00 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за період з 14.06.2018 по 01.01.2019 згідно з п.п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1. Умов; та 20314,01 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, за період з 05.06.2018 по 05.12.2019 нарахованої згідно з п.п.3.2.8.3.2 та 3.2.8.9. Умов, згідно з наданим до матеріалів справи розрахунком (а. с.29).

У Заяві визначено проценти (комісію) за користування кредитом в розмірі 2 % на місяць від початкового розміру кредиту (п. 1.4 Заяви) та у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості, як визначив у розрахунку позивач - 48 % на рік.

Судом не беруться до уваги посилання позивача на Умови та правила, подані до матеріалів справи з огляду на таке.

По-перше, до матеріалів справи додано позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг», зокрема, розділ 3.2.8. Умов та правил надання кредиту «Кредит КУБ», який затверджений на засіданні Правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 09.02.2017, протокол №10 (а.с.22-27). Водночас, відповідно до дати накладання електронного цифрового підпису відповідачем - 28.11.2017, кредитний договір було укладено у цю дату.

Проте, станом на 28.11.2017 відповідно до відомостей архіву договорів з офіційного сайту позивача, з 01.10.2017 по 01.12.2017 існувала інша редакція вказаних Умов та Тарифів. При цьому Розділ «Тарифи» мав тільки щомісячну комісію за користування кредитом "КУБ" 2% від початкової суми кредиту.

Разом з тим, позивачем подано редакцію Витягу з Умов та правил, затверджену на засіданні Правління банку 09.02.2017, однак незрозуміло на яку дату актуальну, де в кінці розділу 3.2.8, визначено Тарифи: щомісячні проценти за користування кредитом «КУБ» - 2% від початкової суми кредиту, проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором - 4% від суми простроченої заборгованості та пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок що подана позивачем редакція Витягу з Умов та правил не є тою редакцією, яка існувала на дату укладення договору - 28.11.2017, оскільки, окрім іншого, вона затверджена значно раніше - 09.02.2017, ніж відповідач приєднався до Умов і правил банку, та з цього часу вже існувала низка інших редакцій Умов, про що свідчать відомості з архіву договорів, розміщеного на сайті банку https://privatbank.ua/terms.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 10561 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, матеріали справи не містять доказів, що саме цей Витяг з Умов та правил і Тарифів розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Суд не вважає, роздруківку із сайту позивача належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила.

Разом з тим, сам позивач надав суду невідповідну дійсним правовідносинам редакцію Умов та правил, що свідчить про невірне визначення умов кредитування самим позивачем, вже не говорячи про таке визначення та їх розуміння з боку відповідача.

Крім того, суд зазначає, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин (28.11.2017) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27.08.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Водночас, оскільки Заява містить умови щодо розміру процентів (комісії) за користування кредитом в розмірі 2 % на місяць від початкового розміру кредиту (п. 1.4 Заяви) та у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. Заяви, - 4% на місяць від суми заборгованості, суд вважає за можливе керуватись цими умовами (п. 1.6. Зави ).

Так, відповідно до п. 1.5. Анкети порядок погашення заборгованості за кредитом визначений щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

Кредитні кошти було видано 05.12.2017 згідно з виписками по рахунку відповідача, на які суд посилався раніше. Строк кредитування вказаний у пункті 1.3 Заяви та встановлений у 12 місяців з дати видачі коштів, тобто кредитування повинно було завершитись 05.12.2018.

Суд вважає правильним розрахунок позивача щодо суми процентів (комісії) за користування кредитними коштами, оскільки відсоток за їх користування встановлений у розмірі 2% на місяць від суми кредиту, тобто 3000,00 грн на місяць. Вказана комісія нарахована позивачем за кожний місяць починаючи з 05.06.2018 по 05.12.2018 (дату закінчення строку кредитування)

Враховуючи часткове погашення процентів (комісії) за користування кредитними коштами відповідачем в сумі 685,99 грн, позивач правомірно нарахував та заявив до стягнення 20314,01 грн. процентів (комісії) за користування кредитними коштами.

Щодо заявленої до стягнення позивачем заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за період з 14.06.2018 по 01.01.2019 в сумі 24200,00 грн згідно з п.п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1. Умов, суд зазначає таке.

Заява містить пункт 1.6, яким встановлено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. Заяви, відповідач сплачує позивачу 4% на місяць від суми заборгованості.

На прострочення позивачем було винесено наступні суми боргу та нараховано проценти за порушення строку погашення заборгованості:

12500,00 грн з 06.06.2018 - нараховано 483,33 грн

25000,00 грн з 06.07.2018 - нараховано 1016,67 грн

37500,00 грн з 06.08.2018 - нараховано 1533,33 грн

50000,00 грн з 06.09.2018 - нараховано 1983,33 грн

62500,00 грн з 06.10.2019 - нараховано 2566,67 грн

75000,00 грн з 06.11.2019 - нараховано 2983,33 грн

87500,00 грн з 06.12.2019 - нараховано 13633,34 грн

Разом з тим, виходячи з умов п. 1.6 Зави , від суми простроченої заборгованості щомісяця рахується 4%. Отже, за розрахунком суду:

- 4% з 12500,00 грн з 06.06.2018 - становитиме 500,00 грн, тоді як нараховано 483,33 грн

- 4% з 25000,00 грн з 06.07.2018 - становитиме 1000,00 грн, тоді як нараховано 1016,67 грн

- 4% з 37500,00 грн з 06.08.2018 - становитиме 1500,00 грн, тоді як нараховано 1533,33 грн

- 4% з 50000,00 грн з 06.09.2018 - становитиме 2000,00 грн, тоді як нараховано 1983,33 грн

- 4% з 62500,00 грн з 06.10.2018 - становитиме 2500,00 грн, тоді як нараховано 2566,67 грн

- 4% з 75000,00 грн з 06.11.2018 - становитиме 3000,00 грн, тоді як нараховано 2983,33 грн

Як вбачається з розрахунку суду та позивача, ним безпідставно було збільшено суму процентів за прострочення заборгованості за липень-серпень та жовтень 2018 року, суми процентів за решту місяців визначені трохи менше, однак це є правом позивача.

Щодо стягнення 4% від суми простроченої заборгованості після закінчення строку кредитування, тобто після 05.12.2018 суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За правилами ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У пункті 53 постанови Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 визначено, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Оскільки строк кредитування визначений сторонами у 12 місяців з моменту видачі грошових коштів, тобто до 05.12.2018, то проценти за прострочення погашення кредиту, у зв`язку з відсутністю в Заяві іншої домовленості сторін, повинні нараховуватись по вказану дату.

Однак, позивачем було нараховано ще 13633,34 грн вказаних процентів за період з 06.12.2018 по 01.04.2019, що є також безпідставним.

Отже, за розрахунком суду та в межах розрахунку відповідача, обґрунтованими та такими, що підлягають до стягнення є проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості в розмірі 10449,99 грн, в задоволенні решти 13750,01 грн таких процентів слід відмовити.

Позивач також з посиланням на пункт 3.2.8.10.1. Умов просить стягнути з відповідача пеню в сумі 41912,19 грн.

Заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» визначено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 Заяви, Клієнт зобов`язаний сплатити банку неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг. (п. 1.6 Заяви)

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В той же час, розмір та порядок нарахування пені за порушення грошового зобов`язання Заява не містить. Документальне підтвердження того, що відповідач був ознайомлений Умовами та правилами надання банківських послуг і погодився з ними, а також підтвердження того, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови щодо сплати неустойки (пені) в матеріалах справи відсутнє.

Суд, враховуючи свою вищевикладену позицію щодо непогодження відповідачем редакції Умов, яка надана позивачем до позовної заяви, та за відсутності у Заяві умов про нарахування пені та її розміру, вважає, що вказана вимога задоволенню не підлягає.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

02.12.2015 Кабінет Міністрів України розпорядженням №1275-р затвердив Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 № 28-р), який розміщений на Урядовому порталі.

Згідно з вказаним розпорядженням до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відноситься м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Посилання відповідача на необізнаність з Умовами, як на підставу відмови у задоволенні позову в цілому, суд вважає безпідставними з огляду на наявність відповідних та необхідних для сплати кредиту та процентів умов у Заяві, яку він підписав власним електронним цифровим підписом, а отже був обізнаний з ними.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 87500,00 грн., 20314,01 грн. процентів (комісії) за користування кредитними коштами та 10449,99 грн процентів, нарахованих на прострочену заборгованість. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.129, ст.ст.232-233, 238, 240-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 87500,00 грн, 20314,01 грн. процентів (комісії) за користування кредитними коштами та 10449,99 грн процентів, нарахованих на прострочену заборгованість, судовий збір у сумі 1773,96 грн.

Видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили.

2. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 13.11.2019.

Суддя О. С. Фонова