ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. Справа№ 910/23450/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

представники сторін не викликалися

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум" про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/23450/17 (суддя - Чинчин О.В.)

за позовом Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба"

до 1. Публічного акціонерного товариства "РВС Банк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум"

про стягнення коштів за банківською гарантією у розмірі 330000,00 грн

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року Казенне підприємство "Морська пошуково-рятувальна служба" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "РВС Банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум" про солідарне стягнення коштів за банківською гарантією № 3370-17Г від 20.07.2017 р. у розмірі 330000,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.02.2018 р. у справі № 910/23450/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 р. апеляційну скаргу Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" задоволено частково, рішення Господарського суду м. Києва від 20.02.2018 р. у справі № 910/23450/17 скасовано частково та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "РВС Банк" на користь Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" 330000,00 грн; відмовлено в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум".

До суду 09.10.2019 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/23450/17 стосовно вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем-2 у суді апеляційної інстанції.

Розглянувши заяву відповідача-2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, відповідач-2 посилається на те, що ним були понесені витрати на професійну правничу допомогу, які на його думку підлягають відшкодуванню, та щодо яких судом апеляційної інстанції не було вирішено питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як було зазначено вище, постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 р. було відмовлено в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум".

Таким чином рішення відбулось в тому числі і на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум".

Так, відповідач-2 просив суд стягнути з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 22500,00 грн.

В підтвердження відповідної вимоги відповідач-2 надав суду:

- договір про надання правової допомоги № 26/02/2018 від 26.02.2018 р. з додатковим договором від 29.12.2018 р.;

- платіжне доручення № 1946 від 17.04.2018 р. на суму 5000,00 грн, платіжне доручення № 2060 від 24.05.2018 р. на суму 2500,00 грн, платіжне доручення № 2721 від 27.06.2019 р. на суму 2500,00 грн, платіжне доручення № 2296 від 11.09.2018 р на суму 2500,00 грн, платіжне доручення № 2397 від 13.11.2018 р. на суму 2500,00 грн.

- копії актів про прийняття-передачу наданої правової допомоги від 17.04.2018 р., від 23.05.2018 р., від 11.09.2018 р., від 14.11.2018 р., від 26.11.2018 р., від 25.06.2019 р., від 23.07.2019 р., від 24.09.2019 р. на загальну суму 22500,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Вбачається, що відповідач-2 сплатив на користь Адвокатського об`єднання грошові кошти в сумі 15000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: платіжне доручення № 1946 від 17.04.2018 р. на суму 5000,00 грн, платіжне доручення № 2060 від 24.05.2018 р. на суму 2500,00 грн, платіжне доручення № 2721 від 27.06.2019 р. на суму 2500,00 грн, платіжне доручення № 2296 від 11.09.2018 р на суму 2500,00 грн, платіжне доручення № 2397 від 13.11.2018 р. на суму 2500,00 грн.

За змістом ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однак, в порушення вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України відповідач-2 до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції не надав суду доказів понесених ним витрат у розмірі 7500,00 грн, зокрема до поданої ним заяви не надано платіжних доручень, що підтверджують сплату позивачем вказаних грошових коштів.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового слухання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення вимоги відповідача-2 та стягнення з позивача вартість витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 15000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум" відносно винесення додаткової постанови є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Казенного підприємства "Морська пошуково-рятувальна служба" (65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А, код 38017026) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Преміум" (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 12, кв. 79, код 39882834) 15000 (п`ятнадцять тисяч),00 грн витрат на професійну правничу допомогу послуг адвоката в апеляційній інстанції.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

5. Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна