ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4517/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів: Вечірка І.О., Чус О.В.

секретар судового засідання Манчік О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2019 (суддя Бондарєв Е.М.) у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс", с.Богуслав, Павлоградський район, Дніпропетровська область

до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд", м.Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 1 446 359,49 грн. заборгованості за поставлений товар, 14 503,23 грн. 3% річних, 169 638,28 грн. пені та 17 211,68 грн. інфляційних втрат

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" задоволенні в повному обсязі та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" 1 446 359,49 грн. заборгованості за поставлений товар, 14 503,23 грн. 3% річних, 169 638,28 грн. пені та 17 211,68 грн. інфляційних втрат.

04.06.2019 до господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" надійшла заява про розстрочення виконання рішення господарського суду від 17.01.2019.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2019 у даній справі заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" про розстрочення виконання рішення суду від 17.01.2019 у справі №904/4517/18 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/4517/18 на 10 місяців зі сплатою щомісячно платежів в таких розмірах: до 30.06.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.07.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.08.2019 - 167 242,84 грн.; до 30.09.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.10.2019 - 167 242,84 грн.; до 30.11.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.12.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.01.2020 - 167 242,84 грн.; до 29.02.2010 - 167 242,84 грн.; до 31.03.2020 - 167 242,81 грн. В іншій частині заяви - відмовлено.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із згаданою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник вважає, що відповідачем не було надано всіх належних і достатніх доказів, що підтверджували б його складне матеріальне становище (наприклад баланс та фінансовий звіт за попередні звітний період, звітність до органів ДФС тощо), та зазначені заявником обставини безпідставно прийняті судом для надання розстрочення виконання судового рішення, адже, вони носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову фінансову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні суті статті 331 Господарського процесуального кодексу, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення. Разом з тим, розстрочка не може надаватися лише виключно в інтересах боржника і для поліпшення його фінансового становища, а судове рішення бути виконане на шкоду одній стороні.

Постановляючи ухвалу про розстрочення виконання рішення суду від 24.06.2019, господарський суд не прийняв до уваги зазначені позивачем доводи та надані докази щодо спроможності боржника виконати рішення суду.

Так, відповідно до інформації отриманої з електронної системи закупівель Ргоzогго відповідачем протягом 2018 року укладено низка договорів за якими заплановано фінансування у 2019 році.

Згідно роздруківки з веб-сайту аналітично-пошукової бази 007.org.ua, посилання на який розміщено веб-сторінці електронної системи закупівель Ргоzогго, у період з січня по травень 2019 року ТОВ "Спецдоррембуд" отримало грошові кошти у розмірі більше 90 000 000 грн. Серед останніх зарахувань: 30.05.2019 - 2 961 734,98 грн., 06.06.2019 - 8 143 094,42 грн.

Крім того, надаючи розстрочку виконання рішення, суд першої інстанції не врахував фінансовий стан позивача. Так, відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за перший квартал 2019 року кредиторська заборгованість товариства складає 41 168,7 тис. грн., короткострокові кредити в банках 16 999,4 тис. грн. Збиток від господарської діяльності за І квартал 2019 року склав 3 100,5 тис. грн. У штаті Товариства наявні 80 чоловік. Загальна сума нарахованої заробітної плати за місяць співпадає 801 513,27 грн., зобов`язання зі сплати єдиного внеску складають 173 187,57 грн.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У письмових поясненнях відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

Відповідач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, доводи скаржника передчасними.

Наразі ТОВ "Спецдоррембуд" виконує свої зобов`язання по двом ухвалам про розстрочення виконання судового рішення, в яких стягувачем є ТОВ "Євробуд Плюс".

По даній справі відповідач виконує ухвалу про розстрочення виконання рішення з липня 2019 року, на підтвердження чого надано відповідні платіжні доручення.

Відповідач зазначає, що видатки підприємства прораховані таким чином, що виплати по боргам невеликими сумами щомісяця дозволяють не зупиняти роботи та залишатись працюючим підприємством, виплачуючи заробітну плату своїм працівникам та сплачувати податки. У разі скасування ухвали суду про розстрочення виконання рішення суду, з підприємства буде стягнута досить велика сума й це призведе до повного зупинення робіт, контрактів тощо.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.07.2019 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Кузнецова В.О., суддів Чус О.В., Вечірка І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.07.2019 відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.07.2019 провадження у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2019 зупинено до розгляду касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2019 поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2019. Призначено справу до розгляду на 29.10.2019 на 11 годин 30 хвилин.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2019, у зв`язку з відрядженням судді Вечірка І.О., розгляд справи відкладено до 12.11.2019.

12.11.2019 у судове засідання з`явилися представник сторін, які надали відповідні пояснення.

Представником позивача надано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Колегія суддів залишає зазначене вище клопотання без задоволення, оскільки заявником, в порушення приписів ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, не надано доказів неможливості подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів не враховує заяву позивача про уточнення апеляційної скарги, оскільки в порушення ч.2 ст.266 Господарського процесуального кодексу України, заявником не надано доказів надіслання копії відповідних уточнень іншим учасникам справи.

12.11.2019 представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з наданими позивачем додатковими доказами та уточненням до апеляційної скарги.

Колегія суддів, враховуючи, що клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а також уточнення до апеляційної скарги, не прийняті судом апеляційної інстанції до розгляду, приймаючи до уваги процесуальний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів залишає усне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи без задоволення.

12.11.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Заяву про розстрочення виконання рішення господарського суду від 17.01.2019 боржник (заявник) обґрунтовує тим, що підприємство відповідача перебуває в край складному фінансовому становищі, що значно ускладнює виконання вищезазначеного рішення, посилається на обставини, що істотно ускладнюють виконання вищезазначеного рішення та роблять його неможливим.

Так заявник зазначає, що існують наявні невиконані перед ТОВ "Спецдоррембуд" зобов`язання зі сплати кредиторської заборгованості у розмірі 226 862 837,23 грн., а також у ТОВ "Спецдоррембуд" є кредитні зобов`язання перед банківською установою у розмірі 12 742 853,56 грн.

Окрім того, у період з січня 2019 по даний час господарським судом Дніпропетровської області було прийнято більше шести судових рішень, в яких підприємство є відповідачем, та за якими стягнуто на користь контрагентів більше 8 млн грн.

Заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою, оскільки в разі одноразового стягнення суми понад 1,6 млн грн. підприємство буде вимушене зупинити господарську діяльність, а таке стягнення може призвести до початку процедури банкрутства. Також заявник зазначає, що кошти, які знаходяться зараз на рахунках підприємства, це кошти, спрямовані підприємству як підряднику, з відповідним призначенням, як то закупівля матеріалів, оплата роботи працівників, виконання робіт тощо. В разі списання грошових коштів, підприємство вимушене буде призупинити роботи по діючим договорам. На підтвердження викладених в заяві обставин, заявником, в матеріали справи надано балансові довідки станом на 31.05.2019, виписки по рахункам.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши належним чином наведені боржником обставини, проаналізувавши надану фінансову звітність підприємства, враховуючи майнові інтереси обох сторін, дослідивши надані заявником в обґрунтування заяви докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача та розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 на 10 місяців зі сплатою щомісячно платежів в таких розмірах: до 30.06.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.07.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.08.2019 - 167 242,84 грн.; до 30.09.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.10.2019 - 167 242,84 грн.; до 30.11.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.12.2019 - 167 242,84 грн.; до 31.01.2020 - 167 242,84 грн.; до 29.02.2010 - 167 242,84 грн.; до 31.03.2020 - 167 242,81 грн.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення у судовому засіданні присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги і наданих заперечень, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої - третьої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною п`ятою ст.124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими на всій території України.

Згідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відтак, ухвала про розстрочення виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.86 цього кодексу, якою передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Предметом судового розгляду в даній справі є заява відповідача про розстрочку виконання рішення місцевого суду згідно зазначеного ним графіку погашення заборгованості.

В обґрунтування зазначеної заяви відповідач посилається на скрутне матеріальне становище, що склалося на підприємстві.

На підтвердження наведених обставин, заявником надано балансова довідка від 03.06.2019 про наявність у підприємства зобов`язань зі сплати заробітної плати, а також податків та зборів; балансову довідку від 03.06.2019 про залишок грошових коштів на банківських рахунках; балансову довідку від 03.06.2019 про невиконані зобов`язання зі сплати кредиторської заборгованості та кредитних зобов`язань перед банківською установою.

Дослідивши наведені відповідачем підстави щодо наявності підстав для розстрочення виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до положень чинної частини четвертої статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено що, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, тяжке фінансове становище на якому акцентує увагу відповідач (долучаючи відповідні докази) в діючий редакції Господарського процесуального кодексу України, може слугувати підставою для відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду виключно для е фізичної особи, а не юридичної особи.

Тобто матеріальний стан за діючим Господарським процесуальним кодексом України не є підставою для відстрочки чи розстрочки виконання судового рішення для юридичної особи.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідачем взагалі не надано доказів в підтвердження його важкого матеріального стану, зокрема, баланс (звіт про фінансовий стан), наявність відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення іншої заборгованості з відповідача, відсутність майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Колегія суддів приймає до уваги, що у даному випадку тяжке фінансове становище відповідача є недостатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду, оскільки обставини, наведені відповідачем в заяві про розстрочення виконання судового рішення носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Щодо юридичної особи, то частина четверта статті 331 Господарського процесуального кодексу України чітко визначає випадки, які суд повинен врахувати при винесенні судового акту про розстрочку виконання рішення суду (ступінь вини у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Досліджуючи ступінь вини відповідача у виникненні спору, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази, котрі б вказували про стихійне лихо чи інші надзвичайні події відносно відповідача.

У даному випадку, суд першої інстанції не врахував матеріальні інтереси позивача, який мав легітимні сподівання на те, що присуджена до стягнення заборгованість буде йому сплачена у встановлений законом строк, що дає підстави для висновку, що при розстроченні виконання рішення за заявою відповідача судом не дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за перший квартал 2019 року кредиторська заборгованість позивача складає 41 168,7 тис.грн., короткострокові кредити в банках 16 999,4 тис.грн. Збиток від господарської діяльності за 1 квартал 2019 року склав 3 100,5 тис.грн.

Крім того, загальна сума заробітної плати, нарахованої заробітної плати працівникам позивача становить 801 513,27 грн, зобов`язання зі сплати єдиного внеску складають 173 187,57 грн.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Окрім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позивач і відповідач є самостійними суб`єктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та одинакові ризики, відтак, подальше фактичне ухилення відповідача від сплати належних сум завдає істотної шкоди позивачу; подана відповідачем заява та подальше зволікання з виконання рішення суду суперечить як законним правам та інтересам позивача, так і вимогам ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не враховує матеріальні інтереси стягувача та його фінансовий стан; колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення у справі.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є такою, що не відповідає нормам процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду підлягає скасуванню.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до п.3 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2019 у справі №904/4517/18 скасувати.

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" про розстрочення виконання рішення суду від 17.01.2019 у справі №904/4517/18 відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд", м.Павлоград, Дніпропетровська область на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс", с.Богуслав, Павлоградський район, Дніпропетровська область судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1921,00 грн.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до п.2 частини першої ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова складена у повному обсязі 18.11.2019.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Суддя І.О.Вечірко

Суддя О.В.Чус