ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.11.2019 р. Справа № 914/1549/19

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арікол", м. Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа", м. Львів

про стягнення 133 479, 98 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Полюхович Х.М.

Представники сторін не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Арікол" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" про стягнення 133 479, 98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем договору поставки № 460003618 від 01.04.2013 в частині оплати за поставлений товар.

Враховуючи обставини справи, ухвалою суду від 02.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.09.2019. Крім того, постановлено про необхідність забезпечення явки повноважного представника позивача в судове засідання для уточнення правової підстави позовних вимог та подання суду для огляду оригіналів документів, долучених до позову. Також судом зобов`язано відповідача забезпечити явку представника в судове засідання.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання 26.09.2019 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 29.10.2019.

Ухвалою суду від 28.10.2019 продовжено строк підготовчого засідання та призначено його розгляд на 13.11.2019.

13.11.2019 на адресу суду від позивача надійшли пояснення по справі, в яких він зазначив, що такий поставив відповідачу товар на загальну суму 211 222, 94 грн, в той час, як останній оплатив лише 77 742, 96 грн, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 133 479, 98 грн.

В судове засідання 13.11.2019 сторони повторно явку повноважних представників не забезпечили, причине неяки не повідомили. Позивач на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2019 оригіналів документів (для огляду в судовому засіданні) на адресу суду не скерував.

Ухвала суду 28.10.2019 про призначення підготовчого засідання на 13.11.2019 надіслана сторонам на адреси, вказані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак згідно з витягів з ДП «Укрпошта» (трек-номери 810 та 801) такі не вручені під час доставки із зазначенням: «інші причини».

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частини 5 статті 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Водночас, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі від 28.01.2019 у справі № 915/1015/16 та від 12 березня 2019 року у справі № 923/1432/15).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, вбачається, що ухвала суду від 28.10.2019 про призначення підготовчого засідання на 13.11.2019 оприлюднена 29.10.2019.

Крім того, слід зазначити, що ухвалу про відкриття провадження у даній справі позивач отримав, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 4).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поштова кореспонденція, що надсилалась відповідачу (ухвала про відкриття провадження у справі) повернута поштовим відділенням із зазначенням причин повернення: «за терміном зберігання». Отже отримання відповідачем поштової кореспонденції залежало виключно від його волевиявлення.

З огляду на викладене, сторони є належним чином повідомлені про призначене на 13.11.2019 судове засідання.

Поряд з цим, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду, враховуючи таке.

Відповідно до частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічне положення міститься в пункті 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Слід зазначити, що положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15).

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України встановлює безумовну підставу для залишення позову без розгляду - неявку позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним причини неявки (крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору). Така норма не дозволяє подвійного її тлумачення.

Однак, ані в позовній заяві, ані під час розгляду справи позивач не звертався із заявою про розгляд справи за його відсутності. Отже, немає необхідності надання оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду.

Разом з тим, слід звернути увагу, що позивачем не подано суду оригіналів документів, долучених до позовної заяви для огляду в судовому засіданні.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак надане кожному право не може трактуватися безмежно. Реалізація такого права повинна відбуватися на умовах, визначених законом. Принцип законності є необхідною складовою верховенства права. Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Отже, кожен, хто звертається до суду, повинен дотримуватися певних правил та процедур, визначених законом. Зазначене є передумовою забезпечення прав та свобод людини.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4, частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989, заява № 11681/85).

Згідно з частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Такі наслідки, зокрема, передбачені частиною 4 статті 202 та пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, можливість участі позивача у судових засіданнях залежала лише від його волевиявлення. Судом було створено усі умови для реалізації позивачем його процесуальних прав, що свідчить про забезпечення його права на справедливий судовий розгляд. Саме тому, зважаючи на неповідомлення позивачем причин неявки в судові засідання, відсутність заяви про розгляд справи за відсутності позивача, позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі імперативної норми частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). Зважаючи на зазначене, сплачена позивачем сума судового збору не підлягає поверненню з бюджету.

Керуючись ст.ст. 202, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Арікол" у справі № 914/1549/19 залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18.11.2019.

Суддя Галамай О. З.