ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. Справа№ 927/530/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Пашкіної С.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Кардашевська Т.В., Лукашева З. В.

відповідача - Островерхий С.А.

приватний виконавець - Корольов М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Камвольно-суконна компанія "Чексіл"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 06.06.2019 р. (повний текст складено 11.06.2019 р.)

за скаргою Приватного акціонерного товариства "Камвольно-суконна компанія "Чексіл"

на дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича стосовно винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 16.05.2019 р.

у справі № 927/530/18 (суддя - Книш Н.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" в особі Комунального енергогенеруючого підрозділу "Чернігівська теплоелектроцентраль ТОВ фірми "Технова"

до Приватного акціонерного товариства "Камвольно-суконна компанія "Чексіл"

про стягнення 7641876,53 грн

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2018 р. у справі № 927/530/18 затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" в особі Комунального енергогенеруючого підрозділу "Чернігівська теплоелектроцентраль ТОВ фірми "Технова" та Приватним акціонерним товариством "Камвольно-суконна компанія "Чексіл", відповідно до якої боржник зобов`язався сплатити стягувачу грошові кошти шляхом розстрочення платежів за наведеним у мировій угоді графіком.

Приватним акціонерним товариством "Камвольно-суконна компанія "Чексіл" подано скаргу на дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича.

У поданій скарзі боржник просив визнати неправомірними дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 16.05.2019 р. в процесі виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2018 р. у справі № 927/530/18 та скасувати вищевказану постанову приватного виконавця.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.06.2019 р. у справі № 927/530/18 у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Камвольно-суконна компанія "Чексіл" відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Камвольно-суконна компанія "Чексіл" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, визнати неправомірними дії приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 16.05.2019 р. в процесі виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2018 р. у справі № 927/530/18 та скасувати вищевказану постанову приватного виконавця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що майно, внесене приватним виконавцем Корольовим М.А. до постанови про опис та арешт майна боржника від 16.05.2019 р. по ВП 59001351 у кількості 663 позицій, фактично при описі ним не перевірялось на предмет його наявності, перелік устаткування переписано з договору застави від 30.12.2015 р. № 06.301-72/378, що укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПрАТ «КСК «Чексіл», та був наданий боржником на вимогу приватного виконавця Корольова М.А.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Камвольно-суконна компанія "Чексіл" у справі № 927/530/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 р. відкрито апеляційне провадження та призначено справу № 927/530/18 до розгляду на 23.07.2019 р.

16.07.2019 р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: копії апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.06.2019 р. у справі № 751/4232/19, копій актів про списання та копій актів про розборку.

Розглянувши вказане клопотання представника відповідача у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вищенаведені положення процесуального законодавства, апеляційний суд зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості у порядку ч. 4 ст. 80 ГПК України письмово та завчасно повідомити суд першої інстанції про неможливість подання у встановлений законом строк вказаних доказів, та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у встановлений строк.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 р. було відкладено розгляд справи до 26.09.2019 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та приватного виконавця, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2018 р. у справі № 927/530/18 було затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технова" в особі Комунального енергогенеруючого підрозділу "Чернігівська теплоелектроцентраль" ТОВ Фірми "Технова" (далі - стягувач) та Приватним акціонерним товариством "Камвольно-суконна компанія "Чексіл" (далі - боржник), відповідно до якої боржник (відповідач у справі) зобов`язався сплатити стягувачу кошти шляхом розстрочення платежів за наведеним у мировій угоді графіком.

У п. 4 цієї ухвали зазначено, що вона є виконавчим документом, в разі несвоєчасного та неповного виконання зобов`язаною стороною встановлених зобов`язань по тексту ухвали і може бути пред`явлена до виконання у порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Як передбачено ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як передбачено ч. 3 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", в заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

За змістом з п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право розпочати здійснення діяльності з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України. Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України. У Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Доступ до інформації Єдиного реєстру приватних виконавців України є безоплатним, здійснюється цілодобово і без обмежень на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із забезпеченням можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування інформації без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів (ч. 5 ст. 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Як передбачено п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

26.04.2019 р. ТОВ "Технова" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича із заявою № 19, в якій просило винести постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2018 р. у справі № 927/530/18, про арешт майна боржника, про арешт коштів з наведенням переліку рахунків боржника, відкритих у АТ "Укрсоцбанк", АТ "Альфа-Банк" у м. Києві, а також під час відкриття виконавчого провадження винести постанову про арешт майна боржника.

26.04.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Михайлом Андрійовичем відкрито виконавче провадження № 59001351 з примусового виконання документу: ухвали Господарського суду Чернігівської області № 927/530/18, виданий 26.07.2018 р. про стягнення заборгованості у зв`язку з невиконанням мирової угоди, яка складає 7756504,68 грн, з яких 7641876,53 грн основного боргу за спожиту теплову енергію у вигляді пари та 114628,15 грн судового збору.

Вбачається, що 26.04.2019 р. приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів та майна боржника та про стягнення з боржника основної винагороди.

Так, відповідно до постанови про арешт майна боржника від 26.04.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Михайлом Андрійовичем накладено арешт на все майно, що належить боржнику Приватному акціонерному товариству "Камвольно-суконна компанія "Чексіл" в межах суми 8534244,15 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 165158759 від 26.04.2019 р. приватним виконавцем Корольовим Михайлом Андрійовичем 26.04.2019 р. накладено обтяження 31374806 (спеціальний розділ), а саме: накладено арешт на все нерухоме майно в межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в розмірі 8534244,15 грн.

Крім цього, у вказаній довідці наявна інформація про арешт нерухомого майна ПрАТ "Чексіл", накладений 15.03.2019 р. державним реєстратором Ткач О.В.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 59430092 від 26.04.2019 р., приватним виконавцем Корольовим Михайлом Андрійовичем накладено обтяження: все рухоме майно, в межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в розмірі 8534244,15 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Як передбачено ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Таким чином, у виконавчому провадженні арешт на майно боржника включає в себе комплекс процесуальних виконавчих дій щодо заборони вільного розпорядження та користування таким майном. Тобто, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

У відповідності до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Отже чинним законодавством встановлено певний порядок накладення арешту на рухоме майно.

Згідно зі ст. 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Таким чином, під поняттям майно боржника слід розуміти як окремі речі та їх сукупність, так і всі майнові права боржника, що є у нього на час вчинення виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що боржником не запропоновані приватному виконавцю Корольову М.А. види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

У зв`язку з відсутністю на рахунках боржника коштів для задоволення вимог стягувача при примусовому виконанні ухвали суду від 25.07.2018 р. у справі № 927/530/18 та ненаданням боржником у встановлений приватним виконавцем строк витребуваних документів, 16.05.2019 р. приватним виконавцем Корольовим М. А. було здійснено виїзд за адресою реєстрації боржника, а саме: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 66.

Відповідно до акту комісії про фотозйомку устаткування від 16.05.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим М.А., представниками стягувача ТОВ "Технова" під час огляду устаткування 16.05.2019 р. на підприємстві ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" проводилась фотозйомка устаткування належного підприємству ПрАТ "КСК "Чексіл". Фотозйомка здійснювалась приватним виконавцем Корольовим М.А. та представниками стягувача ТОВ "Технова". Зазначені обставини засвідчили своїми підписами та печатками: директор ПрАТ "КСК "Чексіл" Комок В.І., головний бухгалтер ПрАТ "КСК "Чексіл" Классен В.Ф., головний інженер ТОВ "Уніформ Плюс" Дейнеко А.В., голова правління ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" Рощинський О.В. , а також засвідчили своїми підписами: приватний виконавець Корольов М.А., представники стягувача ТОВ "Технова" Лукашева З.В., Ситченко Д.В., Ахмад Н .

Порядок звернення стягнення на майно боржника визначено в Інструкції з організації примусового виконання судових рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. за № 512/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. № 489/20802.

Відповідно до пункту 10 розділу VIII вказаної Інструкції після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

- назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

- прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

- відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

- якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

- відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

- зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу.

16.05.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Михайлом Андрійовичем, у відповідності до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про опис та арешт майна боржника, опис якого наведено в постанові - 663 позиції. При цьому в постанові вказано, що на описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним, а саме: відчужувати, підмінювати, використовувати, приховувати або вчиняти будь-які дії, що можуть призвести до зменшення його вартості, призначено відповідальним зберігачем Комок В.І. , який відмовився від підпису (про що зазначено у постанові).

Як вбачається зі змісту постанови від 16.05.2019 р., виконавчі дії проведені у присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким роз`яснені їх права та обов`язки, відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час розгляду скарги боржника приватний виконавець Корольов Михайло Андрійович пояснив, що опис майна складався на підставі додатку № 1 до договору № 06.301-72/378 від 30.12.2015 р., який був наданий боржником.

У матеріалах виконавчого провадження № 59001351 наявна вимога приватного виконавця Корольова М.А. № 1418 від 23.05.2019 р., адресована ПАТ "Укрсоцбанк", відповідно до якої повідомлено банк, що 16.05.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва в ході примусового виконання складено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: рухомого майна - обладнання для виробництва тканин, що розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 66 , яке передано в заставу АТ "Укрсоцбанк" згідно з договором застави № 06.301-72/378 від 30.12.2015 р., а також зобов`язано надати інформацію щодо залишку заборгованості боржника ПрАТ "КСК "Чексіл" перед АТ "Укрсоцбанк" за договором застави № 06.301-72/378 від 30.12.2015 р. та надати дозвіл чи заперечення щодо подальшої реалізації заставного майна боржника згідно з додатком № 1 до договору застави № 06.301-72/378 від 30.12.2015 р.

За даними витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 48736355 від 31.12.2015 р. зареєстровано обтяження - заставу рухомого майна, договір застави № 06.301-72/378 від 30.12.2015 р., ПАТ "Укрсоцбанк", об`єкт обтяження: обладнання для виробництва тканин, що розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Щорса, 66, заставною вартістю 5204816,00 грн. Перелік обладнання та детальний опис наведено в додатку № 1 до договору застави № 06.301-72/378 від 30.12.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Як передбачено ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду; до застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ст. 589 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Отже застава за своєю правовою природою є способом забезпечення зобов`язань, в силу якого заставодержатель має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення забезпеченого заставою зобов`язання за рахунок заставленого майна. Окрім цього застава зберігає силу і у випадку уступки заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Обґрунтовуючи свою скаргу, боржник посилається на те, що майно, внесене приватним виконавцем Корольовим М.А. до постанови про опис та арешт майна боржника від 16.05.2019 р. по ВП 59001351 у кількості 663 позиції, фактично при описі ним не перевірялось на предмет його наявності, перелік устаткування переписано з договору застави від 30.12.2015 р. № 06.301-72/378, що укладений між ПАТ "Укрсоцбанк" та ПрАТ "КСК "Чексіл", та був наданий боржником на вимогу приватного виконавця Корольова М.А. Також боржник вказує, що приватним виконавцем взято неактуальний перелік майна згідно з чинним договором застави, оскільки до вказаного договору застави вносились зміни на підставі договору про внесення змін від 14.01.2016 р. та затверджено новий перелік майна, що передається в заставу у кількості 665 одиниць. Боржник вказує, що з 2015 року значна кількість майна (виробничого устаткування), що описане та арештоване відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 16.05.2019 р. по ВП 59001351 на сьогодні відсутнє на підприємстві згідно даних інвентаризації у грудні 2018 року та лютому 2019 року.

Відповідно до Наказу Міністерства статистики України "Про затвердження типових форм первинного обліку" № 352 від 29.12.1995 р., акт на списання основних засобів складається у двох примірниках комісією, призначеною керівником підприємства, організації, затверджується керівником підприємства (організації) або особою на те уповноваженою. Перший примірник акта передається до бухгалтерії, другий залишається у особи, відповідальної за зберігання основних засобів та є підставою для здачі на склад запчастин, що залишилися в результаті їх списання, а також матеріалів, металобрухту і т.п. Витрати по списанню, а також вартість матеріальних цінностей, що надійшли від зносу та розборки будинків, споруд, демонтажу обладнання і т.п. відображають в акті в розділі "Розрахунок результатів списання об`єктів".

Однак надані боржником копії актів на списання основних засобів не є належними доказами, оскільки подані копії засвідчено не у відповідності до п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали, та прізвище, дати засвідчення копії, а відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

Вбачається, що на поданих боржником копіях відсутні: назва посади, ініціали, прізвище особи, яка їх засвідчує, дата засвідчення копій.

Крім цього, акти на списання основних засобів та бухгалтерська довідка про перелік майна, яке є у власності ПрАТ "КСК "Чексіл" у кількості 283 одиниці, на яку посилається боржник, складені останнім в односторонньому порядку та без належного документального підтвердження.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому скаржником не подано належних та допустимих доказів в підтвердження утилізації вказаного в актах на списання рухомого майна, погодження із заставодержателем списання майна, яке передано у заставу, та не вказано які саме об`єкти відсутні на підприємстві боржника.

Посилання скаржника на порушення державним виконавцем при арешті майна правил черговості його дій, є безпідставним, оскільки така послідовність викладена у розділі 7 Закону України "Про виконавче провадження", в якому врегульовано порядок саме звернення стягнення на майно боржника, що має наслідком його реалізацію, тоді як, накладення арешту на таке майно, його опис, є частиною обов`язкових та невідкладних заходів примусового виконання на стадії виконавчого провадження.

Крім цього, згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 59735419 від 17.05.2019 р. за боржником - ПрАТ "КСК "Чексіл", зареєстровані, зокрема, такі обтяження: № 17374155 - податкова застава, реєстрація обтяження, Г90Д9Б238Д, дата реєстрації 29.03.2019 р., зареєстрував ОСОБА_10 , Головне управління Державної фіскальної служби; № 17114193 - арешт рухомого майна, реєстрація обтяження, Б87Е1Г9327, дата реєстрації 11.10.2018 р., зареєстрував: Ткач О.В ., Новозаводський відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області; № 15662729 - застава рухомого майна, реєстрація обтяження, 623395В275, дата реєстрації 18.01.2016 р., зареєстрував: ОСОБА_13, Хмельницька філія державного підприємства "Національні інформаційні системи", обтяжувач: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк"; № 15652162 застава рухомого майна, реєстрація обтяження, 88ВДЕЕ9А99, дата реєстрації 31.12.2015 р., зареєстрував: ОСОБА_12 , Хмельницька філія державного підприємства "Національні інформаційні системи", обтяжувач: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога скаржника про визнання неправомірними дій приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 16.05.2019 р. в процесі виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.07.2018 р. у справі № 927/530/18 та скасування вищевказаної постанови приватного виконавця є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Як передбачено ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З урахуванням викладених обставин справи в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було правильно застосовано норми процесуального права, повно та всебічно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для скасування ухвали Господарського суду Чернігівської області від 06.06.2019 р. у справі № 927/530/18 та задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Камвольно-суконна компанія "Чексіл".

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Камвольно-суконна компанія "Чексіл" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 06.06.2019 р. у справі № 927/530/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Камвольно-суконна компанія "Чексіл".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13.11.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Є.Ю. Пономаренко

С.А. Пашкіна