ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2019 р. Справа №909/100/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Чудяк Х.В.

явка учасників справи:

від позивача: Кобко О.Л. (довіреність від 05.06.2019)

від відповідача: не з`явилися

від третьої особи: не з`явилися

розглянув заяву приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський

локомотиворемонтний завод" за № 1276/10 від 31.10.2019

про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі №909/100/19

за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" за № НЮ-1388 від 21.06.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2019, суддя: Фрич М.М., м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складено - 06.06.2019

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця", м. Львів

до відповідача приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський

локомотиворемонтний завод", м. Івано-Франківськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Західного офісу Держаудитслужби, в особі Управління Західного офісу в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ

про стягнення матеріальних збитків у розмірі 334 170,82 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви.

В судовому засіданні 30.10.2019 до закінчення судових дебатів у справі представником відповідача заявлено усну заяву про понесення стороною витрат на професійну правничу допомогу в порядку абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України та зобов`язався протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати відповідні докази.

04.11.2019 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла письмова заява ПрАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 200,00 грн., які підтверджує актом приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 30.10.2019, договором про надання правової допомоги за № 11/05-2018 від 29.05.2018, додатковою угодою №8 від 15.07.2019 до договору про надання правової допомоги за №11/05-2018 від 29.05.2018.

Узагальнені доводи та заперечення позивача.

У запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат з підстав неспівмірності заявлених витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та надмірно великою сумою заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначає, що ні відзиву на апеляційну скаргу, ні письмових пояснень представником відповідача, Адвокатським бюро «Романа Волосянка» не складалось та до суду не подавалось, копії таких на адресу позивача не надходили.

В судове засідання 13.11.2019 з`явився представник позивача, представники відповідача та третьої особи в судове засідання повторно не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

До початку розгляду заяви, суд з`ясовує питання про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача та третьої особи. Представник позивача не заперечив проти розгляду заяви за відсутності представників відповідача та третьої особи, проте залишив його вирішення на розсуд суду.

Заслухавши міркування представника позивача та враховуючи положення ч. 4 ст. 244 ГПК України, відповідно до якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд ухвалив розглянути заяву за відсутності представників відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи викладені у запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та просив відмовити в задоволенні поданої заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наведені в заяві доводи, перевіривши матеріали долучені до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Згідно встановлених судом обставин вбачається, що 29.05.2018 Адвокатським бюро «Романа Волосянка» (надалі - бюро) та ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (надалі - клієнт) укладено договір за №11/05-2018 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, відзивів на позов, претензій, позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства; представництва та захисту інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського судочинстваз будь яких питань.

Відповідно до п. 3.2. договору розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Додатковою угодою №6 до договору сторони погодили строк дії договору та визначили, що дія договору припиняється через три роки з дня його укладення.

Додатковою угодою №8 до договору сторони визначили вартість та порядок оплати послуг (гонорару) бюро за надання професійної правничої допомоги в справі № 909/100/19 за позовом

Пунктом 3 додаткової угоди №8 до договору визначено, зокрема, що вартість послуги - представництво інтересів в суді (Західний апеляційний господарський суд), а саме складання заяв з процесуальних питань, відзиву на апеляційну скаргу, письмових пояснень, того оцінюється в розмірі 1400,00-2000,00 грн. (в залежності від складеності) та участь в судовому засіданні оцінюється в розмірі 1200,00 грн./од. (незалежно від тривалості судового засідання).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) бюро надало клієнту такі послуги: складання письмових пояснень (з посиланням на практику Верховного Суду) на апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2019 за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до відповідача приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Західного офісу Держаудитслужби, в особі Управління Західного офісу в Івано-Франківській області про стягнення матеріальних збитків у розмірі 334 170,82 грн. та участь в судовому засіданні 30.10.2019 Західного апеляційного господарського суду в справі № 909/100/19.

Згідно з приписами статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні правові висновки про застосування норм процесуального права щодо співмірності судових витрат викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, які враховуються апеляційним господарським судом в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України.

В обгрунтування заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач посилається на неспівмірність заявлених відповідачем витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та надмірно великою сумою заявлених витрат на професійну правничу допомогу, проте в силу ст. 74 ГПК України позивачем не подано жодних доказів в підтвердження неспівмірності заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

Посилання позивача на те, що ні відзиву на апеляційну скаргу, ні письмових пояснень представником відповідача, Адвокатським бюро «Романа Волосянка» не складалось та до суду не подавалось, спростовуються матеріалами справи в яких міститься письмове пояснення з посиланням на практику Верховного Суду подане Західному апеляційному господарському суду (вх. № 01-04/5919/19 від 24.09.2019), та про яке зазначено в акті приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 30.10.2019 складеного Адвокатським бюро «Романа Волосянка» та ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" на виконання договору за №11/05-2018 про надання правової допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокат Волосянком Р.О. був представником відповідача в суді апеляційної інстанції: він підготував письмове пояснення з посиланням на практику Верховного Суду подане Західному апеляційному господарському суду (вх. № 01-04/5919/19 від 24.09.2019), про яке зазначено в акті приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 30.10.2019 складеного Адвокатським бюро «Романа Волосянка» та ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" на виконання договору за № 11/05-2018 про надання правової допомоги, брав участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції 30.10.2019 (протокол судового засідання від 30.10.2019); згідно з платіжним дорученням від 31.10.2019 за № 8592

ПАТ "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" перерахувало Адвокатському бюро «Романа Волосянка» 3200,00 грн, призначення платежу "за правову допомогу, згідно дог. № 11/05-2018 від 29.05.2018. Справа № 909/100/19".

Таким чином, з огляду на викладене, відповідач згідно з положеннями статті 74 ГПК України довів надання йому адвокатом Волосянко Р.О. зазначених послуг у суді апеляційної інстанції у сумі 3200,00 грн.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені відповідачем витрати у розмірі 3 200,00 грн. є співрозмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, затраченим часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Враховуючи ці критерії розумності та співрозмірності судових витрат, а також враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований позивачем факт надання адвокатом Волосянком Р.О. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 11.09.2012 № 955, ордер на надання правової допомоги серія ІФ № 075569 від 10.09.2019) професійної правничої допомоги у цій справі в суді апеляційної інстанції на спірну суму (3200,00 грн.), суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 3200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

заяву приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" за № 1276/10 від 31.10.2019 про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3200,00 грн. задоволити.

Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79007, код ЄДРОПОУ: 40081195) на користь приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (вул. Залізнична, 22, м. Івано-Франківськ, 76018, ) 3200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 327 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 13.11.2019.