РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2019Справа № 910/10811/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Капішон В.В. розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМПОСТАЧ"

до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

про стягнення 22500,58 грн.

за участю представників:

від позивача: Бакулін О.Ю., Халіков Р.Т

від відповідача: Новіков С. Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМПОСТАЧ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (відповідач) про стягнення 642 296,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 в частині оплати позитивних небалансів за травень та червень 2019 року, в зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму в розмірі 642296,43 грн, з яких: 629 280,08 грн. - заборгованість, 11085,97 грн - пеня, 1 930,38 грн - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2019 у справі № 910/10811/19 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМПОСТАЧ" залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

27.08.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.08.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/10811/19, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 17.09.2019.

16.09.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач підтвердив наявність зобов`язання перед позивачем зі сплати заборгованості у сумі 629280,08 грн, однак посилається на неможливість здійснити оплату боргу, у зв`язку із наявністю форс-мажорних обставин, а саме надзвичайної ситуації, що пов`язана з припиненням роботи технологічного обладнання газотранспортної системи України.

17.09.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення пені до 1 грн.

У судовому засіданні 17.09.2019 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.10.2019.

30.09.2019 через канцелярію суду від позивача надійшли відповідь на відзив та заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача 19138,25 грн - пені, 3362,33 грн - 3% річних.

У судовому засіданні 01.10.2019 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22.10.2019.

У судовому засіданні 22.10.2019 судом розглянуто заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача 19138,25 грн - пені, 3362,33 грн - 3% річних.

У відповідності до ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог з урахуванням зазначених пояснень, судом прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, у зв`язку із чим має місце нова ціна позову.

У судовому засіданні 22.10.2019 враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, судом закрито підготовче провадження та призначено справу №910/10811/19 до судового розгляду по суті на 06.11.2019, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та направлено відповідачу ухвалу про виклик в судове засідання з розгляду справи по суті.

Представники позивача у судовому засіданні 06.11.2019 надали пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримали у редакції заяви про зменшення позовних вимог, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.11.2019 позовні вимоги заперечив, надав пояснення по суті своїх заперечень.

У судовому засіданні 06.11.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.09.2018 між Акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (оператор, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМПОСТАЧ" (замовник, відповідач) згідно із Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2493 (далі - Кодекс ГТС) укладений договір транспортування природного газу № від 19.09.2018.

Пунктом 2.1. договору № від 19.09.2018 року (в редакції додаткової угоди №4 від 01 травня 2019 року до договору) встановлено, що за цим договором оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначено, що балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

Пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС також визначено, що різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації є небалансом.

Пунктом 3 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС встановлено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

Відповідно до пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС плата за добовий небаланс застосовується таким чином: якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору газотранспортної системи природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора газотранспортної системи у розмірі плати за добовий небаланс; якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Відповідно до пункту 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс. Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з пунктом 20 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника послуг транспортування природного газу про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника послуг транспортування природного газу у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п.3.1. договору транспортування природного газу № від 19.09.2018, оператор зобов`язаний, зокрема здійснити у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок Замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

За змістом пункту 4.1 цього договору, що замовник зобов`язаний здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Відповідно до 11.4 договору транспортування природного газу № від 19.09.2018, врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

У результаті надання послуги транспортування протягом травня 2019 року та червня 2019 року AT "УКРТРАНСГАЗ" здійснений розрахунок небалансів ТОВ "ГАЗПРОМПОСТАЧ", які є позитивними.

ТОВ "ГАЗПРОМПОСТАЧ" отримано від AT "УКРТРАНСГАЗ" до договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року наступні акти врегулювання щодобових небалансів в електронній формі (з використанням електронних засобів оброблення інформації):

акт № 05-2019- від 31.05.2019 року за травень 2019 року;

акт № 06-2019- від 30.06.2019 року за червень 2019 року.

Відповідно до акту № 05-2019- від 31.05.2019 року врегулювання щодобових небалансів за травень 2019 року, AT "УКРТРАНСГАЗ" мало сплатити на користь ТОВ "ГАЗПРОМПОСТАЧ" 384 310,23 грн вартості позитивних небалансів.

Строк оплати до 20.06.2019, згідно з пунктом 3.1. договору.

Відповідно до акту № 06-2019- від 30.06.2019 року врегулювання щодобових небалансів за червень 2019 року, AT "УКРТРАНСГАЗ" мало сплатити на користь ТОВ "ГАЗПРОМПОСТАЧ" 244 969,85 грн вартості позитивних небалансів.

Строк оплати до 20.07.2019, згідно з пунктом 3.1. договору.

Оскільки, відповідачем свої зобов`язання за договором транспортування природного газу № від 19.09.2018 зі сплати вартості позитивних небалансів не виконані заборгованість відповідача перед позивачем з оплати позитивних небалансів за травень та червень 2019 року становить 629 280,08 грн.

У зв`язку із порушенням відповідачем пункту 3.1. договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року, пункту 20 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС та простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" заборгованості у сумі 629 280,08 грн, пені у сумі 11085,97 грн та 3 % річних у сумі 1 930,38 грн.

Під час розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача 19138,25 грн - пені, 3362,33 грн - 3% річних.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 3.1. договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 сторони погодили, що оператор зобов`язаний, зокрема здійснити у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок Замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено прострочення відповідачем зобов`язання зі сплати вартості позитивних небалансів згідно з актом № 05-2019- від 31.05.2019 року за травень 2019 року та актом № 06-2019- від 30.06.2019 року за червень 2019 року на загальну суму 629 280,08 грн.

В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Оскільки відповідачем допущено прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем здійснено нарахування пені у сумі 19138,25 грн та 3% річних у сумі 3362,33 грн (у редакції заяви про зменшення позовних вимог).

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В пункті 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" роз`яснено, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Судом встановлено, що договором транспортування природного газу № від 19.09.2018 відповідальність відповідача за порушення строків виконання грошового зобов`язання (оплати вартості позитивних небалансів) у вигляді пені, не передбачена.

При цьому, з огляду на характер правовідносин, які склались між сторонами, відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати вартості позитивних небалансів не передбачена і законодавчими актами.

Оскільки, сторони укладаючи договір транспортування природного газу № від 19.09.2018 не погодили відповідальність відповідача за порушення строків виконання грошового зобов`язання з оплати вартості позитивних небалансів у вигляді пені, то позовні вимоги про стягнення пені у сумі 19138,25 грн є необґрунтованими, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені, то клопотання відповідача про зменшення пені не підлягає розгляду.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Перевіривши розрахунок 3% річних, нарахованих за періоди з 21.06.2019 по 20.07.2019, з 21.07.2019 по 14.08.2019, з 15.08.2019 по 18.08.2019, з 19.08.2019 по 09.09.2019, з 10.09.2019 по 16.09.2019, з 17.09.2019 по 25.09.2019, судом встановлено, що сума 3% річних становить 3321,99 грн, а тому вимоги у цій частині суд задовольняє частково.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМПОСТАЧ" частково.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м. Київ, КЛОВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 9/1; ідентифікаційний номер 30019801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМПОСТАЧ" (01004, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКА, будинок 9/2; ідентифікаційний номер 36424636) 3% річних у сумі 3321,99 грн та судовий збір в розмірі 283,62 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 12.11.2019.

Суддя О.В. Гулевець