УХВАЛА

м. Київ

12.11.2019 р.Справа № 910/14636/19

За заявою Фізичної особи-підприємця Шептун Інеси Олексіївни

про забезпечення позову

у справі №910/14636/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Шептун Інеси Олексіївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одужуйте швидше" про стягнення 552 000,00 грн. та виселення

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Шептун Інеса Олексіївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одужуйте швидше" про стягнення 552 000,00 грн. та виселення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не повернув приміщення, яке було передане у суборенду, після закінчення терміну дії Договору суборенди № 2 від 21.07.2016 р. та несплатою орендних платежів за час фактичного користування приміщенням.

Ухвалою суду від 25.10.2019 р. відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

07.11.2019 р. від позивача надійшла заява про забезпечення позову, якою позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДУЖУЙТЕ ШВИДШЕ" на рахунках у банківських установах та на будь-яких інших виявлених рахунках, у межах розміру позовних вимог 552 000,00 грн.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, заявник вказує, що відповідно до нотаріально посвідченої заяви свідка - директора ТОВ "МДМ Інвест" (власника орендованого відповідачем приміщення) ОСОБА_1 , під час її телефонної розмови з керівництвом ТОВ "ОДУЖУЙТЕ ШВИДШЕ" останнє в доволі емоційній манері заявило, що "не збирається виконувати своїх обов`язків перед ФОП Шептун І. О. по сплаті коштів за користування приміщенням, а поданий з боку ФОП Шептун І.О. позов до Господарського суду м. Києва нічого не дасть, оскільки ТОВ "ОДУЖУЙТЕ ШВИДШЕ" витратить більше десяти тисяч доларів США на юристів для того щоб затягнути цей судовий процес на багато років, а за цей час вони виведуть всі гроші і активи з ТОВ "ОДУЖУЙТЕ ШВИДШЕ" щоб врешті решт судове рішення про стягнення грошей фактично не можна було виконати через відсутність майна і коштів у товариства".

Позивач зазначає, що той факт, що поданий позов і рішення суду про стягнення коштів (у випадку задоволення позову) буде заздалегідь саботуватися з боку відповідача, не може бути залишено поза увагою та потребує адекватної реакції задля забезпечення права на справедливий суд та безумовного права стягувана отримати присуджене за судовим рішенням.

Оскільки завчасно до розгляду по суті позовних вимог у даній справі позивачу став відомий намір відповідача затягнути судовий процес та вивести всі активи з ТОВ "ОДУЖУЙТЕ ШВИДШЕ", позивач змушений звернутися із даною заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Позивач також вказує, що відповідач вже тривалий час не сплачує коштів за користування приміщенням і всі витрати по його утриманню несе позивач і це відбуватиметься весь час,о поки рішення суду не буде виконане по суті заявлених вимог.

Розглянувши зазначену заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено ч. ч. 1-4 ст. 137 цього ж Кодексу, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою, та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про недоведеність обставин того, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або значно ускладнить виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позову; у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволення вказаної заяви.

Суд зазначає про відсутність у матеріалах справи доказів реального вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого рішення суду в даній справі, а заява свідка ОСОБА_1 не може вважатись належним доказом на підтвердження дійсного наміру відповідача вчиняти дії із затягування розгляду справи та уникання виконання рішення (у разі задоволення позову).

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Шептун Інеси Олексіївни про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Шептун Інеси Олексіївни від 07.11.2019 р. про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя Н.І. Зеленіна