УХВАЛА

19 листопада 2019 року Справа № 922/4266/15

Провадження №7/922/4266/15

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Тацій О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чигриної Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву за вх. №1226/19 від 12.11.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ідентифікаційний код 38750239) про заміну стягувача у виконавчому документі - наказі у справі №922/4266/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", м. Львів

до відповідача фізичної особи-підприємця Бахтирєва Олексія Григоровича, с. Житлівка, Кремінський район, Луганська область

про стягнення 23037 грн. 23 коп.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надійшла заява, в якій заявник просить суд замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах у справі №922/4266/15.

В якості обґрунтування свої вимог зазначає, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є власником всіх прав вимоги за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ГПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

При цьому, в силу приписів ч. 5 цієї статті положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.11.2019 року ухвалено прийняти заяву вх. №1226/19 від 12.11.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому документі - наказі у справі №922/4266/15 до розгляду та повідомити учасників справи про призначення заяви до розгляду в судовому засіданні на 19.11.2019 о 10 годині 10 хвилин.

Однак, учасники справи явку своїх уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 ЦК України, відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копії ухвали суду були направлені судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження учасників справи, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, судом також враховано, що учасникам справи можуть отримати інформацію по справі, яка розглядається, на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/gromadyanam/csz/, а також те, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що учасники справи мали право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), а також дізнатися про дату, час та місце судового розгляду справи на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/gromadyanam/csz/.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 334 ГПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у прохальній частині позовної заяви не заперечувало проти розгляду справи за відсутності його представника.

Оцінивши надані докази і доводи представника заявника, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому документі - наказі з огляду на наступне.

Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів прав або обов`язків у матеріальних правовідносинах. Тобто, спочатку має відбутися зміна у матеріальних відносинах, щодо яких існує спір або розглянутий спір, а потім, як наслідок, здійснене процесуальне правонаступництво. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постановах від 24.01.2018 року у справі № 41/207, від 05.04.2018 року у справі № 923/607/16.

Стаття 512 ЦК України передбачає випадки, в яких відбувається заміна кредитора у зобов`язанні, тобто, матеріальному правовідношенні, при цьому, за змістом даної статті, правонаступництво та передання своїх прав кредитором іншій особі за правочином є окремими самостійними підставами заміни кредитора у зобов`язанні, що відрізняються як за умовами виникнення, так і їх оформленням та правовими наслідками; заміна боржника в зобов`язанні також є можливою як на підставі правочину (ст. 520 ЦК України), так і в силу спеціальних приписів закону (ст.ст. 104-109 ЦК України).

Приписами ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним визначенням, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Разом з тим, процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах, внаслідок заміни суб`єктів права або обов`язку в матеріальних правовідносинах, тобто, спочатку має відбутися заміна у матеріальних відносинах, щодо яких розглянутий спір, а потім, як наслідок, здійснюватися процесуальне правонаступництво.

Відповідно до ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Луганської області від 29.09.2015 року у справі №922/4266/15 позов задоволено; стягнуто з фізичної особи-підприємця Бахтирєва Олексія Григоровича, АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , на користь: - Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, , заборгованість за кредитом в сумі 19 993 грн. 18 коп., заборгованість за процентами в сумі 3 013 грн. 77 коп., пеню в сумі 0 грн. 29 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1 827 грн. 00 коп.

З описової частини рішення вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором овердрафту № 1МБ-325 від 25.12.2013 в розмірі 23 037 грн. 23 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 19 993 грн. 18 коп., прострочені відсотки в розмірі 3 013 грн. 77 коп., нараховані відсотки в розмірі 29 грн. 99 коп., пеня в розмірі 0 грн. 29 коп.

При цьому, позивачем до суду подано заяву в порядку ст. 22 ГПК України про зменшення позовних вимог від 29.09.2015 за якою, останній просить стягнути з відповідача борг в сумі 19 993,18 грн., відсотки в сумі 3 013,77 грн., пеню в сумі 0,29 грн.

13.10.2015 року вказане рішення набрало законної сили та на його виконання видано відповідний наказ.

Доказів того, що виконавчий документ перебував або перебуває на виконанні державної виконавчої служби або приватного виконавця ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" не надано.

Під час даного розгляду заяви судом встановлено наступне.

17.10.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №17/10-02, за яким станом на дату укладення цього договору в рамках портфеля заборгованостей йому належать права вимоги за 49 заборгованостями, що виникли з кредитних договорів, на загальну суму (в частині щодо непогашених кредитів, несплачених процентів за користування кредитами, комісій, плат) в розмірі 7 207 969,74 грн., детальний опис яких наведено в Додатку №1 до цього договору (п. 2.1.4 договору).

Разом з тим, для встановлення факту відступлення права вимоги заявнику суду слід з`ясувати факт відступлення права вимоги щодо кредитного договору №о1МБ-325 від 25.12.2013 року за укладеним між сторонами договором факторингу.

Згідно ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами, відповідно до ст. 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріально-правовою підставою звернення до суду Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з заявою про заміну стягувача - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому документі - наказі у справі №922/4266/15 стало укладення між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №№17/10-02 від 17.10.2017 року, - на підставі чого заявник вважає, що набув права вимоги до ФОП Бахтирєв Олексій Григорович за кредитним договором №о1МБ-325 від 25.12.2013 року.

На підтвердження своїх доводів та факту правонаступництва щодо прав грошової вимоги за кредитним договором № 1МБ-325 від 25.12.2013 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ФОП Бахтирєв О .Г. , надав суду:

- копію договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №17/10-02 від 17.10.2017 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

- копію засвідченого підписами та скріпленого печатками сторін витягу до реєстру боржників, який є додатком №2 до договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №17/10-02 від 17.10.2017 року, щодо позичальника ФОП Бахтирєв Олексій Григорович, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , за кредитним договором №о1МБ-325 від 25.12.2013 року на загальну суму 22 830,46 грн.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявником не надано всієї сукупності належних, допустимих та достатніх доказів, які беззаперечно б свідчили про факт відступлення ПАТ «Кредобанк» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прав вимоги за кредитним договором № 1МБ-325 від 25.12.2013 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ФОП Бахтирєв О .Г .

Так, заявником не надано суду Додатку №1 до договору факторингу, який згідно умов цього договору містить детальний опис за 49 заборгованостями, що виникли з кредитних договорів, на загальну суму (в частині щодо непогашених кредитів, несплачених процентів за користування кредитами, комісій, плат) в розмірі 7 207 969,74 грн., щодо яких у заявника мало виникнути право вимоги.

Крім цього, суд звертає увагу і на те, що умови договору факторингу не містять посилання про перехід права грошової вимоги саме за кредитним договором № 1МБ-325 від 25.12.2013 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ФОП Бахтирєв О . Г.

При цьому, згідно витягу з реєстру боржників на користь заявника було відступлено заборгованість ФОП Бахтирєв Олексій Григорович за кредитним договором №о1МБ-325 від 25.12.2013 року на загальну суму 22 830,46 грн., тобто суму більшу, ніж присуджено до стягнення рішенням господарського суду Луганської області від 29.09.2015 року у даній справі, - що у свою чергу позбавляє суд можливості встановити дійсний, реальний та безспірний розмір прав вимоги, оскільки як було встановлено вище детальний опис заборгованості за кредитним договором у матеріалах справи відсутній.

Разом з тим, відповідно до п. 5.1 договору факторингу, клієнт зобов`язаний передати фактору, а фактор зобов`язаний прийняти від клієнта документацію (щодо всіх прав вимоги).

Перелік документів, що підпадають під визначення документації, визначений п. 1.1 договору факторингу.

Проте, заявником у розумінні умов п. 1.1 договору факторингу не надано суду документації - документів, що підтверджують права вимоги, зокрема: повного електронного реєстру з інформацією про права вимоги за формою, визначеною в додатку №2 до цього договору.

Таким чином, заявник не надав суду в повному обсязі передбачених договором факторингу документів документи, які б беззаперечно свідчили про перехід прав вимоги за кредитним договором № 1МБ-325 від 25.12.2013 року до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до ст. 86 ГПК, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак, заявник всупереч приписам ст. 74 ГПК України не довів суду безспірний факт переходу права вимоги від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за договором факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №17/10-02 від 17.10.2017 року.

За таких обставин, суд вважає, що заявником не підтверджені необхідні підстави для заміни стягувача виконавчому документі - наказі у даній справі, оскільки не доведено факту переходу права вимоги від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

За таких обставин, у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача у виконавчому документі - наказі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви за вх. №1226/19 від 12.11.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому документі - наказі у справі №922/4266/15 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.11.2019 року та, відповідно до ст. 235 ГПК України, може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу суду складено та підписано 19.11.2019 року.

Суддя О.В. Тацій