номер провадження справи 28/126/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 Справа № 908/2531/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни розглянувши матеріали справи №908/2531/19:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" (69084, місто Запоріжжя,є вул. Магістральна, буд. 100)

до відповідача фізичної особи-підприємця Навальнєва Олега Васильовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення грошових коштів

Без виклику представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося ТОВ "Айс Запоріжжя" з позовом до фізичної особи-підприємця Навальнєва Олега Васильовича про стягнення 62.723,94 грн., які складаються з: 53.641,60 грн. основного боргу, 3.418,37 грн. пені, 5.364.16грн. штрафу та 299,81 грн. 3% річних.

В прохальній частині позову позивач просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою суду від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/2531/19, присвоєно справі номер провадження 28/126/19, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 15.11.2019.

Суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 15.11.2019.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повноважному представнику позивача 19.09.2019 за юридичною адресою.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відомостей (за безкоштовним запитом) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.09.2019, адресою місцезнаходженням фізичної особи-підприємця Навальнєва Олега Васильовича є: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду від 16.09.2019 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка співпадає з відомостями, зазначеними в позові. Разом з тим, зазначена ухвала суду не була вручена відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання, про що працівниками Укрпошти здійснено відповідне позначення на конверті.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом вжиті всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи у суді, строки вчинення відповідних дій.

Ухвалою господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі № 908/2531/19 від 16.09.2019 відповідачу запропоновано подати відзив у строк до 20.10.2019. Відповідач не скористався наданим законом правом на подання письмового відзиву до суду із зазначенням своєї правової позиції щодо заявленого позивачем позову. Будь-яких заперечень, письмових пояснень з боку відповідача до суду не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Підставою для звернення з позовом до суду позивачем зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №52/17 від 23.01.2017, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 53.641,60 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання позивач, враховуючи умови договору та норми чинного законодавства, нарахував та просить стягнути пеню за період прострочення з 05.07.2019 по 10.09.2019 у розмірі 3.418,37 грн., 10% штрафу у розмір 5.364,16 грн. та 3% річних за період прострочення з 05.07.2019 по 10.09.2019 у розмірі 299,81 грн. Позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 526, 527, 625, 7125 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" (постачальник, позивач у справі) та фізична особа-підприємець Навальнєв Олег Васильович (дистриб`ютор, відповідач у справі) 23.01.2017 уклали договір поставки №52/17 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник передає у власність дистриб`ютору, а дистриб`ютор приймає та оплачує морозиво та/або заморожені напівфабрикати (надалі - товар), загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниці виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна якого визначена у видаткових накладних постачальника.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що постачальник надає, а дистриб`ютор приймає право реалізації товару на умовах, визначених у додатку №1. Додаток №1 є невід`ємною частиною цього договору, має встановлену форму та підписується сторонами та скріплюється їх печатками.

Відповідно до п. 2.1.3 договору дистриб`ютор зобов`язаний своєчасно оплачувати поставлений товар відповідно до умов договору.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що датою поставки є дата зазначена у видатковій накладній на товар.

Дистриб`ютор забезпечує приймання товару відповідно до вимог інструкцій. Затверджених постановою Державного арбітражу при РМ СРСР про приймання товарів народного споживання П-6 (15.06.1965) за кількістю та П-7 (25.04.1996) якістю відповідно. При виявленні невідповідності по кількості чи якості товару, складання письмових актів за участю представника постачальника є обов`язковим (п. 3.5 договору).

Згідно з п. 4.1 договору дистриб`ютор оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у видаткових накладних на поставлений товар.

Оплата товару дистриб`ютором здійснюється: в період з 1 травня по 30 вересня не пізніше 21 календарних днів, в період з 1 жовтня по 30 квітня не пізніше 42 календарних днів з дати поставки товару (партії товару) шляхом перерахування грошей на поточний рахунок або внесення готівкою в касу постачальника. При цьому, якщо загальна сума не оплаченого в строк товару дорівнює або перевищує 50.000 грн. постачальник припиняє поставку товару до погашення заборгованості (п. 4.4 договору).

Пунктом 7.2 договору встановлено, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору, та закінчується 31.12.2017. У випадку, якщо жодна сторона за 15 календарних днів до закінчення строку дії договору письмово не заявить про не бажання його продовжувати, договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік.

Доказів визнання договору поставки №52/17 від 23.01.2017 припиненим або визнання його в судовому порядку недійсним учасниками правочину суду не надано, з урахуванням чого суд дійшов висновку про наявність між сторонами господарських правовідносин, які регулюються умовами зазначеного договору.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар в асортименті та кількості на загальну суму 93.798,40 грн., що підтверджується видатковими накладними №АС000000773 від 09.04.2019 на суму 40.156,80 грн. та №АС000001254 від 13.06.2019 на суму 53.641,60 коп.

Вказаний товар прийнято відповідачем без претензій та зауважень, про що свідчать його підписи на видаткових накладних.

В порушення умов договору та положень ст. 526, 527, 712 ЦК України відповідач частково сплатив вартість поставленого товару на суму 40.156,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №655 від 13.06.2019.

З урахуванням зазначеного заборгованість за отриманий товар склала 53.641,60 грн., про що суду наданий акт звірки взаємних розрахунків підписаний обома сторонами 22.08.2019.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 09.08.2019 спрямував на адресу відповідача претензію №7/446 від 05.08.2019 з вимогою протягом семи календарних днів з дати отримання претензії погасити заборгованість у сумі 53.641,60 грн.

Претензія залишена відповідачем без реагування, заборгованість в добровільному порядку не погашена.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № 52/17 від 23.01.2017 стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Нормами ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо оплати отриманого товару на суму 53.641,60 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 53.641,60 грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

За неналежне виконання умов договору, враховуючи п. 5.2 та п. 5.3 договору, позивач нарахував до стягнення пеню за період прострочення з 05.07.2019 по 10.09.2019 у розмірі 3.418,37 грн. та 10% штрафу у розмірі 5.364,16 грн.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктами 5.2 та 5.3 договору встановлено, що дистриб`ютор за порушення обов`язку, визначеного у п.4.4 цього договору, за вимогою постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Дистриб`ютор за порушення обов`язку, визначено у п. 4.4 цього договору більше 30 календарних днів, за вимогою постачальника зобов`язаний сплатити останньому штраф у розмірі 10% від простроченої суми.

Факт порушення грошових зобов`язань відповідачем є доведеним.

Наданий позивачем розрахунок суми штрафу у розмірі 5.364,16 коп. є вірним та виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору, тому вимога позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 5.364,16 грн. судом задовольняється.

Стосовно вимоги про стягнення пені у розмірі 3.418,37 грн. за період прострочення з 05.07.2019 по 10.09.2019 суд зазначає, що наданий розрахунок пені є невірний, через невірно визначений та застосований позивачем розмір облікової ставки Національного банку України з 06.09.2019. А саме позивачем не прийнято до уваги той факт, що починаючи з 06.09.2019 облікова ставка Національного банку України становить 16,5 %, в той час, як позивач при розрахунку користувався облікової ставкою НБУ у розмірі 17%.

Згідно з перерахунком, зробленим судом, сума пені за вказаний позивачем період прострочення (68 днів) складає 3.411,02 грн. (розрахунок здійснено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство"). В решті заявлених позовних вимог щодо стягнення 7,35 грн. пені суд відмовляє, оскільки заявлені безпідставно.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач просив стягнути 3% річних у розмірі 299,81 грн. за період з 05.07.2019 по 10.09.2019.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши норми наведеного діючого законодавства України суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок суми 3% річних у розмірі 299,81 грн. є вірним та виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору, тому вимога позивача щодо стягнення 3% річних у розмірі 299,81 грн. за період з 05.07.2019 по 10.09.2019 (68 днів прострочення) судом задовольняється.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Доказів виконання зобов`язань у визначений умовами договору строк, відповідач суду не надав. Факт наявності заборгованості за договором поставки №52/17 від 23.01.2017 не спростував. Також доказів відсутності правових підстав для нарахування пені, штрафу та 3% річних або невірного розрахунку суду не надав.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог. А саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі: 1.920,77грн. (62.716,59 грн. (задоволена сума) : 62.723,94 грн. (заявлена сума) х 1.921,00 грн. (мінімальний розмір судового збору) = 1.920,77 грн. Решта судових витрат у розмірі 0,23 грн. залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" до відповідача фізичної особи-підприємця Навальнєва Олега Васильовича про стягнення 62.723,94 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Навальнєва Олега Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" (69084, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 100, ідентифікаційний код 31975910, п/р НОМЕР_2 у відділенні АТ "ПУМБ", МФО 334851) 53.641,60 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот сорок одну грн. 60 коп.) основного боргу. 3.411,02 грн. (три тисячі чотириста одинадцять грн. 02 коп.) пені, 5.364,16 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят чотири грн. 16 коп.) штрафу, 299,81 грн. (двісті дев`яносто дев`ять грн. 81 коп.) 3% річних, 1920,77 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять грн. 77 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 7,35 грн. (сім грн. 35 коп.) пені відмовити.

4. Судовий збір у розмірі 0,23 грн. (нуль грн. 23 коп.) залишити за позивачем.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Федорова