ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 листопада 2019 р. Справа № 903/379/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М. М., розглянувши справу №903/379/19

за позовом Луцької міської ради, м. Луцьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр енергоефективності та енергозбереження", м. Луцьк

про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення

Представники сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Бондарук Юрій Анатолійович, довіреність № б/н від 10.10.2019;

Встановив: Позивач - Луцька міська рада звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр енергоефективності та енергозбереження" в якому просить суд усунути перешкоди, які створює відповідач в користуванні нежитловим приміщенням площею 51,9кв.м., що знаходиться на першому поверсі будинку за адресою: проспект Перемоги 12, м. Луцьк шляхом виселення з вказаного приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що дане приміщення належить йому на праві комунальної власності і посилається на ст. 317 ЦК України згідно якої власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїй майном, та ст. 391 ЦК України в якій зазначається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїй майном.

Ухвалою суду від 24.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.07.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 29.07.2019 відкладено розгляд справи по суті на 12.08.2019.

Ухвалою суду від 12.08.2019 було зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 903/127/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Авангард Луцьк" до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни, до Луцької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та скасування запису про державну реєстрацію.

11.10.2019 оприлюднено постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №903/127/19.

Усунено обставини, що були підставою зупинення справи №903/379/19, а тому ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.11.2019 року було поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на стадії по суті на 12.11.2019р.

Представник позивача в судове засідання 12.11.2019р. не прибув, хоча був повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №889.

Крім того, через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву за вх. №01-83/223/19 від 12.11.2019 в якій просить суд залишити позовну заяву по справі №903/379/19 без розгляду.

Відповідно п. 5,ч.1 до ст. 226 ГПК України визначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно, ст. 207 ч.2 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Водночас, з матеріалів справи слідує, що ухвалою суду від 15.07.2019 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, ухвалою суду від 29.07.2019 розпочато розгляд справи по суті та ухвалою суду від 12.08.2019 зупинено провадження у справі.

Отже, відповідно до ухвали суду від 29.07.2019 суд приступив до розгляду справи по суті, що унеможливлює згідно ст.207 ГПК України задоволити заяву про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.11.2019 надав пояснення за вх. №01-57/12753/19 від 12.11.2019 року в якому просить суд у задоволенні позову Луцької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Центр енергоефективності та енергозбереження про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено.

Позиваючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр енергоефективності та енергозбереження" Луцька міська рада просить усунути перешкоди, які створює відповідач в користуванні нежитловим приміщенням площею 51,9кв.м., що знаходиться на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Луцьк шляхом виселення з вказаного приміщення.

Право вимоги обґрунтовує, тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення площею 188,6 м.кв, що знаходиться по АДРЕСА_2 Перемоги, 12 у м. АДРЕСА_3 належить до комунальної власності, про що свідчить рішення виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів від 12 червня 1986 року № 231 Про реєстрацію будинків, які належать Луцькій міській раді народних депутатів в якому затверджено списки будинків, які належать Луцькій міській раді народних депутатів. Серед зазначено переліку будинків є і будинок по АДРЕСА_1 12.

Саме це і є підставою звернення Луцькою міською радою до суду з даним позовом, оскільки останній доводить, що частина нежитлового приміщення належить до комунальної власності, а відповідач чинить перешкоди в користуванні цим приміщенням, оскільки користується ним без правової підстави.

Надаючи правову оцінку доводам позивачам та доказам в обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому виходив із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи № 903/127/19 постановою Північно-західний апеляційний господарський суд від 03 жовтня 2019 року задоволив позов ОСББ "Авангард Луцьк", визнав недійсним та скасував Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Оляницької О.В. виконавчого комітету Луцької міської ради індексний номер 34863592 від 20.04.2017 року. Скасував запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за Луцькою міською радою права власності на нерухоме майно, зареєстроване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Перемоги, 12 а саме: на не жиле приміщення загальною площею 188,6 кв.м., реєстраційний номер майна 101 шляхом його виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З вище викладеного слідує, що державним реєстратором Оляніцькою О.В., прийнято рішення від 20.04.2017 №34863592 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Перемоги, 12, за Луцькою міською радою в порушення вимог п.44 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1127 на підставі документів, які не підтверджували факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 передбачено, що за змістом частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини» № 01-8/1427 від 18.11.2003).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

У відповідності до ст. 391 ЦК України лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Як унормовано статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Отже, позивач - Луцька міська рада не є власником приміщення площею 51,9кв.м., що знаходиться на першому поверсі будинку за адресою: м.Луцьк, проспект Перемоги 12, а відтак право вимоги про звільнення та повернення майна у неї відсутнє.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Отже, враховуючи вище зазначене, в позові Луцької міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр енергоефективності та енергозбереження", про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення, слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в разі відмови у позові повністю, витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст

рішення складено

19.11.2019.

Суддя В. М. Дем`як