ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Справа № 915/2081/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Ковальжи А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОТОРГ ПЛЮС 1, вул. Новозаводська, 16/1, м. Миколаїв, 54056 ()

до відповідача Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 ()

про визнання додаткової угоди укладеною

за участю представників сторін:

від позивача: Татарінов В.П., адвокат (ордер серія ВЕ № 1002709 від 24.09.2019 року);

від відповідача: представник не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ДІОТОРГ ПЛЮС 1 з позовною заявою до відповідача Миколаївської міської ради, в якій просить суд визнати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 06.02.2014 № 10005 укладеною на умовах позивача.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо набуття позивачем права на поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", проте Миколаївська міська рада за відсутності будь-яких заперечень зволікає з укладанням додаткової угоди, що порушує права позивача. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. ст. 33 Закону України "Про оренду землі", практикою Верховного Суду, Європейського суду з прав людини та умовами договору.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 08.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 07.11.2019 року.

Відповідач в судове засідання 07.11.2019 року не з`явився.

07.11.2019 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшло клопотання про слухання справи за відсутності представника відповідача (вх. № 17129/19). Подане клопотання судом розглянуто та задоволено.

В судовому засіданні 07.11.2019 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ У СПРАВІ.

Заяви та клопотання відсутні.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною в редакції, викладеній в прохальній частині позовної заяви. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо набуття позивачем права на поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", проте відповідач не надає відповіді щодо укладення додаткової угоди, у зв`язку з чим між сторонами виник спір з приводу укладення додаткової угоди. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

31.10.2019 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 16781/19).

Відповідач в письмовому відзиві на позов зазначив, що позивач з заявою про продовження строку дії договору оренди землі звернувся з пропуском строку, передбаченого умовами договору, тобто переважним правом не скористався.

Оскільки позивач не скористався переважним правом у встановлений умовами договору оренди землі строк, відповідно відсутні підстави й для застосування положень ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Питання поновлення строку дії договору оренди землі погоджено Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради висновком від 16.10.2018 року № 17-4228. Звернення позивача ТзОВ Діоторг Плюс 1 знаходиться на розгляді.

Відповідач вказує на необхідність прийняття рішення Миколаївською міською радою в порядку, передбаченому Регламентом ММР, однак прийняття рішення радою про продовження строку оренди землі потребує значного часу, що унеможливлює розгляд міською радою звернення позивача про поновлення договору оренди землі в місячний строк, визначений Законом.

Відповідач просить суд в позові відмовити.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

06.02.2014 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ТзОВ ДІОТОРГ ПЛЮС 1 (орендар) було укладено договір оренди землі № 10005 (арк. 14-15).

Відповідно до п. 1.1 Договору Миколаївська міська рада на підставі рішення від 12.12.2013 № 36/37 передала, а ТзОВ ДІОТОРГ ПЛЮС 1 прийняла в оренду земельну ділянку для обслуговування павільйону-магазину по пр. Жовтневому, 342-а, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Корабельний район/.

Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 91 /дев`яносто один/ кв.м., у тому числі 48 кв.м. під тимчасовою забудовою, 43 кв.м. під проїздами, проходами та площадками (за функціональним призначенням землі комерційного використання), без права передачі її в суборенду (кадастровий № :07:041:0018).

Відповідно до п. 2.2 Договору на земельній ділянці знаходиться павільйон-магазин ТзОВ ДІОТОРГ ПЛЮС 1.

Відповідно до 3.1 Договору договір діє протягом 5 (п`яти) років з дати його укладання (до 06.02.2019). Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору оренди землі.

Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.

Договір оренди підписано та скріплено печатками сторін, а також зареєстровано у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів землі вчинено запис від 06.02.2014 року за № 10005.

19.09.2018 року позивач ТзОВ ДІОТОРГ ПЛЮС 1, до закінчення строку дії договору оренди, звернувся до відповідача Миколаївської міської ради з заявою та проектом додаткової угоди до договору оренди землі (арк. 18-20).

Заява з додатками отримана та зареєстрована в Миколаївській міській раді 19.09.2018 року за вх. № 000652.

16.10.2018 року Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради направило лист Виконкому міської ради № 17-4228, в якому управління зазначило про можливість поновлення ТзОВ ДІОТОРГ ПЛЮС 1 терміну дії правових документів на земельну ділянку орієнтовною площею 91 кв.м. (арк. 21).

23.09.2019 року, після закінчення строку дії договору оренди, позивач ТзОВ ДІОТОРГ ПЛЮС 1 звернувся до відповідача Миколаївської міської ради з листом, в якому позивач просив укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі (арк. 22). До листа додано проект додаткової угоди до договору оренди землі (арк. 23).

Лист від 23.09.2019 року з додатком отримано та зареєстровано в Миколаївській міській раді 23.09.2019 року за вх. № 11848/18.

Доказів надання відповідачем Миколаївською міською радою відповідей на вищевказані заяви від 19.09.2018 року та 23.09.2019 року суду не надано.

Позивач зазначає, що він продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору, а відповідач не повідомив протягом місяця після закінчення строку договору про заперечення у поновленні договору. Підставою позову позивачем обрано ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

V. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ч. 6-8, 11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного ч. 2- 5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (ч. 6 цієї норми).

Отже, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави і обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до ч. 1- 5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає за ч. 6 цієї норми.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року по справі № 594/376/17-ц надала висновок, який є обов`язковим до застосування судом в порядку ч. 4 ст. 236 ГПК України, в якому роз`яснила, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України Про оренду землі, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України Про оренду землі та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України Про оренду землі передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору (постанова ВП ВС від 10.04.2018 року по справі № 594/376/17-ц).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 року по справі № 530/121/17 зазначила, що стаття 33 Закону № 161-XIV "Про оренду землі фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди: 1) досягнення згоди між орендодавцем та орендарем щодо продовження договору оренди шляхом укладання додаткової угоди чи нового договору та виконання орендарем обов`язку щодо повідомлення орендодавця про наміри продовжити орендні правовідносини і надання інформації про умови таких правовідносин у вигляді додаткової угоди чи нового договору оренди; 2) пасивна поведінка орендодавця у вигляді ненадання відповіді на пропозицію укласти договір чи додаткову угоду до договору оренди на новий строк та відсутність заперечень на продовження таких правовідносин протягом місяця після закінчення строку договору, а також фактичне користування орендарем переданою в оренду земельною ділянкою.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

За змістом ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Враховуючи вищевикладене, оскільки орендодавцем не доведено факту повідомлення орендаря про заперечення у поновленні договору оренди після закінчення строку договору оренди, органу місцевого самоврядування не потрібно приймати рішення про поновлення договору оренди землі у разі такого поновлення на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (вказана правова позиція викладена в постанові колегії суддів КГС ВС по справі № 912/876/17 від 29.11.2018 року).

Судом встановлено, що позивач ТзОВ Діоторг Плюс 1 звернувся до відповідача Миколаївської міської ради з заявою про поновлення договору оренди землі, додавши проект додаткової угоди, до закінчення строку дії договору оренди землі, а саме за чотири місяці до закінчення строку дії договору, що не суперечить положенням ч. 2 ст. 33 Закону України Про оренду землі. При цьому, відповідач Миколаївська міська рада прийняла документи позивача до розгляду, що вбачається, зокрема, з наданого Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради погодження на поновлення договору оренди землі (лист від 16.10.2018 року) та інформації Управління земельних ресурсів (лист від 30.10.2019 року). Сам відповідач у відзиві на позов підтверджує вищевказані обставини та зазначає, що міська рада розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди та перевіряє на відповідність вимогам закону. Проте, враховуючи необхідність значного часу, відповідач Миколаївська міська рада не може розглянути питання поновлення договору оренди землі у встановлений строк. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що питання діяльності відповідача Миколаївської міської ради є внутрішньою організацією вказаного органу та жодним чином не повинно порушувати як вимог нормативно-правових актів, так і прав юридичних/фізичних осіб.

Позивач ТзОВ Діоторг Плюс 1 дотримався процедури та строків, передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Проте, протягом дії договору оренди сторони не дійшли згоди щодо зміни умов цього договору в частині строку його дії у порядку, передбаченому ч. 1- 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", додаткову угоду про поновлення договору оренди позивач і відповідач не уклали. В даному випадку саме дії відповідача Миколаївської міської ради є недобросовісними, оскільки саме відповідачем порушено передбачені ч. 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі строки розгляду звернення позивача.

Натомість, підставою позову позивачем зазначено обставини поновлення договору оренди землі саме на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Судом встановлено, що позивач ТзОВ Діоторг Плюс 1 по закінченню строку дії договору оренди землі продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, що не заперечується відповідачем та не спростовано матеріалами справи.

Відповідач відповідно до положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" повідомлень про заперечення у поновленні спірного договору оренди землі не направляв у визначений цим Законом строк. При цьому обставини продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору, як і факт ненаправлення відповідачем у місячний строк на адресу позивача листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору відповідачем не спростовано.

Відсутність заперечень орендодавця у поновленні договору оренди дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого ч. 5 ст. статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Відповідно до ст. 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч. 3 ст. 509 ЦК України. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар (постанова ВС у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року по справі № 920/739/17).

Позивач ТзОВ Діоторг Плюс 1 після закінчення строку дії договору оренди землі повторно направив на адресу відповідача проект додаткової угоди, який, однак, не розглянуто відповідачем Миколаївською міською радою. Відтак, позивач правомірно звернувся до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку. Суд дійшов висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача, установивши продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди землі, відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі та неспростування цих фактів відповідачем.

Судом також враховано наступне.

Відповідно до ч. 9 ст. 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений ст. 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних правовідносин, що безпосередньо випливає зі змісту зазначеної правової норми.

Належним способом захисту порушеного права у випадку застосування положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" є позов про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих же умовах, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити реального захисту порушеного права, так як договір є поновленим в силу закону, а також в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі") (вказана правова позиція викладена в постанові колегії суддів КГС ВС по справі № 916/600/18 від 06.03.2019 року).

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом (зокрема в його прохальній частині) викладено проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (саме вказаний проект направлявся для розгляду раді). Дослідивши поданий суду проект, судом встановлено, що умови останнього відповідають приписам ч. 6 ст. 33 Закону щодо поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" права на поновлення договору оренди землі на той самий строк, на тих самих умовах і для визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Позовні вимоги підлягають задоволенню.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 1 921, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів (ст. 28 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України). Розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад (ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 76, 77 Бюджетного кодексу України). Виконання місцевих бюджетів покладено на виконавчі органи місцевих рад та місцеві фінансові органи (ст. 63, 64 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 43, 46-51, 78 Бюджетного кодексу України).

За таких обставин, фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники). Отже, у місцевих рад не має фінансових ресурсів. Таким чином, стягнення за наказом повинно здійснюватись з відповідного виконавчого органу - в спірному випадку виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 06.02.2014 № 10005 укладеною в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення договору оренди землі від 06.02.2014, зареєстрованого у Книзі

реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 06.02.2014 за № 10005

м. Миколаїв _______________20__р.

МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА, ідентифікаційний код юридичної особи -26565573, що надалі іменується Орендодавець, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рішення Миколаївської міської ради, з однієї сторони, та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІОТОРГ ПЛЮС 1", в особі директора Никитинського Дмитра Валерійовича, який діє на підставі статуту, що надалі іменується Орендар, ідентифікаційний код юридичної особи - 37206698, з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окремо - Сторона), відповідно до ст. 33 Закону України Про оренду землі, п. 3.1 Договору оренди землі зареєстрованого у Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 06.02.2014 за № 10005 (далі - Договір оренди), уклали цю Додаткову угоду (далі - Додаткова угода) про нижченаведене:

1. Поновити термін дії Договору оренди на 5 (п`ять) років, тобто до 06.02.2024, на тих самих умовах.

2. Всі умови вищевказаного Договору оренди, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

3. Ця Додаткова угода складена українською мовою у двох оригінальних примірниках - по одному для кожної Сторони, кожний з яких має однакову юридичну силу.

4. Ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та її скріплення печатками Сторін.

Реквізити та підписи сторін

Орендодавець Орендар

Миколаївська міська рада Товариство з обмеженою

відповідальністю ДІОТОРГ ПЛЮС 1

Ідентифікаційний код: 26565573 Ідентифікаційний код: 37206698

Місцезнаходження: 54001, Миколаївська Місце проживання: 54056, місто Миколаїв,

Область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 вул. Новозаводська, 16/1

тел. 0512 37-22-59 тел. 0512 37-29-86

Міський голова Директор

____________________ О.Ф. Сєнкевич ___________________ Д.В. Никитинський

(підпис) (підпис)

М.П. М.П.

3. Стягнути з відповідача Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027 () через виконавчий комітет Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 () на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю ДІОТОРГ ПЛЮС 1, вул. Новозаводська, 16/1, м. Миколаїв, 54056 () 1 921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.11.2019 року.

Суддя Е.М. Олейняш