СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2019 р. Справа №922/2395/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

прокурор - Ногіна О.М., службове посвідчення №032167 від 11.02.2015,

позивача Харківської обласної державної адміністрації - Скубак Н.В. на підставі довіреності від 28.12.2018 №01-53/10780,

позивача Кегичівської селищної ради - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури (вх.№2559 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.08.2019, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Ємельяновою О.О., у справі №922/2395/19

за позовом Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, м. Первомайський, Харківська обл., в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків, та Кегичівської селищної ради Харківської області, смт. Кегичівка, Кегичівський район, Харківська обл.,

до фізичної особи-підприємця Безрук Оксани Іванівни, смт. Кегичівка, Кегичівський район, Харківська обл.,

про повернення ділянки

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради Харківської області, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Безрук Оксани Іванівни про:

- визнання відсутнім у фізичної особи-підприємця Безрук Оксани Іванівни права користування земельною ділянкою водного фонду, загальною площею 15га (13, 4га -площа водного дзеркала та 1, 6га - площа прибережної смуги), яка розташована на території Кегичівської селищної ради Харківської області, яка перебувала у неї до 15.09.2010 в оренді згідно договору від 15.09.2000;

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Безрук Оксану Іванівну повернути на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку водного фонду, загальною площею 15га (13, 4га - площа водного дзеркала та 1, 6га - площа прибережної смуги), яка розташована на території Кегичівської селищної ради Харківської області. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що 15.09.2000 між Кегичівською районною радою Харківської області в особі голови Кегичівської селищної ради (орендодавець) та приватним підприємцем Безрук О.І. (орендар) був укладений договір оренди землі водного фонду, загальною площею 15га (13, 4га - площа водного дзеркала та 1, 6га - площа прибережної смуги), яка розташована на території Кегичівської селищної ради Харківської області. Договір оренди припинив свою дію ще 15.09.2010, однак, відповідач і по сьогоднішній день, без правових підстав, продовжує використовувати земельну ділянку водного фонду для риборозведення, не скориставшись правом поновлення договору оренди землі на новий строк. За інформацією Кегичівської селищної ради, Кегичівської районної ради, Кегичівської РДА та Харківської обласної державної адміністрації, ФОП Безрук О.І. не зверталась до органів державної влади та місцевого самоврядування для вирішення питання про поновлення (пролонгації) договору оренди землі водного фонду від 15.09.2000; договори оренди на вказану земельну ділянку з відповідачем після 2010 року не укладались, однак, факт користування земельною ділянкою відповідачем підтверджується інформацією ГУ ДФС у Харківській області про сплату ФОП Безрук О.І. орендної плати.

Прокурором також додано лист Кегичівської селищної ради від 21.06.2019 №479/02.23, в якому радою зазначено, що договір оренди землі водного фонду, укладений з ФОП Безрук О . І., припинив свою дію 15.09.2010; ФОП Безрук О.І. право оренди землі водного фонду не пролонгувала, з клопотанням про продовження договору оренди землі водного фонду до селищної ради не зверталась, договір оренди з селищною радою на цю земельну ділянку не укладався. Поряд з цим, ФОП Безрук О.І . станом на 01.06.2019 сплачує 3 330, 02грн щомісячно за певні (за які саме, не зазначено) об`єкти нерухомості, які знаходяться на території Кегичівської селищної ради.

Як вказує прокурор, компетентним суб`єктом, який має здійснювати захист інтересів у спірних правовідносинах, є Харківська обласна державна адміністрація відповідно до частини 5 статті 122 Земельного кодексу України, якою передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Другим позивачем прокурором зазначено Кегичівську селищну раду як сторону (орендодавця) по договору оренди землі водного фонду та отримувача коштів за її оренду.

В обґрунтування підстав для звернення до суду та порушення інтересів держави прокурор зазначає таке.

Порушення інтересів держави в даному випадку полягає в тому, що ФОП Безрук О. І. безпідставно, після закінчення 15.09.2010 строку дії договору оренди, використовує вказану земельну ділянку водного фонду для риборозведення; неповернення земельної ділянки порушує право Харківської обласної державної адміністрації на розпорядження власністю в інтересах держави з метою забезпечення дохідної частини місцевого бюджету, а саме, бюджету Кегичівської селищної ради як отримувача коштів за договором оренди землі водного фонду. Окрім того, дотримання належного економічного регулювання земельних відносин, забезпечення достатнього надходження платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового (у тому числі, договірного) врегулювання, що виключає невизначеність у правовідносинах сторін, безпосередньо належить до інтересів держави.

Однак, як встановлено прокурором, Харківська обласна державна адміністрація як особа, уповноважена розпоряджатись цією земельною ділянкою, з позовом до суду до ФОП Безрук О.І. про повернення земельної ділянки водного фонду у власність держави не зверталась, а Кегичівська селищна рада як сторона договору оренди земельної ділянки протягом тривалого часу не ініціювала питання її повернення, що свідчить, на думку прокурора, про неналежне виконання вказаними органами своїх повноважень і наявність визначених законом підстав та необхідність застосування органами прокуратури представницьких повноважень в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради шляхом звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.08.2019 повернуто позовну заяву Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради Харківської області та додані до неї документи.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що прокурором у позовній заяві не обґрунтовано і не доведено суду, в чому саме полягає неможливість Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради звернутись з відповідним позовом до суду, враховуючи, що останні мають підстави і можливість самостійно захищати свої права, тобто, що дані органи не здійснюють або неналежним чином здійснюють свої повноваження щодо захисту інтересів держави.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що у матеріалах позовної заяви відсутні належні докази дотримання прокурором частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення з даним позовом до суду, а саме, відсутні належні докази надсилання (вручення з описом вкладення).

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що законодавством передбачено право прокурора звертатись до суду в інтересах держави у разі нездійснення або неналежного здійснення органом місцевого самоврядування і органом державної влади відповідних повноважень, при цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивачі не здійснюють захист інтересів держави. Як вказує прокурор, Харківська обласна державна адміністрація як уповноважений державою орган у спірних правовідносинах, усвідомлюючи, що відповідач з вересня 2010 року без правових підстав використовує земельну ділянку водного фонду (не скориставшись при цьому, правом поновлення договору оренди на новий строк), не вжила заходів для повернення земельної ділянки державі, що свідчить про неналежний захист цим органом інтересів держави; при цьому, порушуються фінансові інтереси Кегичівської селищної ради у вигляді недостатнього надходження коштів до місцевого бюджету, а радою як стороною по договору оренди земельної ділянки водного фонду питання про повернення земельної ділянки протягом тривалого часу не порушувалось. Отже, звернення прокуратури з позовною заявою обумовлено необхідністю захисту державних інтересів у сфері земельних відносин.

За таких обставин, вважає, що прокурором відповідно до вимог закону та у рамках наданих йому повноважень обґрунтовано підстави для представництва у спірних правовідносинах.

Як зазначає прокурор, на виконання вимог частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурором повідомлено Харківську обласну державну адміністрацію та Кегичівську селищну раду про намір ініціювання даного спору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.08.2019 у справі №922/2395/19; зупинено провадження у справі №922/2395/19 за апеляційною скаргою Первомайської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.08.2019 до складення Великою Палатою Верховного Суду повного тексту судового рішення у справі №587/430/16-ц.

Апеляційним господарським судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою від 06.02.2019 Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справу №587/430/16-ц за позовом Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Оскільки з позовом у даній справі звернувся заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради Харківської області, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовідносини, що склалися між сторонами спору у справі №587/430/16-ц, яка переглядається у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, щодо застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", є подібними до правовідносин у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції з метою дотримання принципу верховенства права та правової визначеності відповідно пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про зупинення провадження у справі №922/2395/19 за апеляційною скаргою заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.08.2019 до складення Великою Палатою Верховного Суду повного тексту судового рішення у справі №587/430/16-ц.

09.10.2019 від прокуратури Харківської області до апеляційного господарського суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №922/2395/19 (вх.№9605) за апеляційною скаргою Первомайської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.08.2019 з посиланням на те, що повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц вже розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2019, у зв`язку з відпусткою судді Бородіної Л.І., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2019, враховуючи, що обставини, які викликали зупинення апеляційного провадження у справі №922/2395/19 за апеляційною скаргою Первомайської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.08.2019 усунуті, поновлено апеляційне провадження у справі №922/2395/19 за апеляційною скаргою Первомайської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.08.2019 і призначено справу до розгляду на 11.11.2019 о 15:45год.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 11.11.2019 прокурор оголосила доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представник Харківської обласної державної адміністрації підтримала вимоги апеляційної скарги; зазначила, що дійсно, адміністрацією не були вжиті заходи для повернення земельної ділянки водного фонду у власність держави і з відповідним позовом адміністрація до суду не зверталась.

Кегичівська селищна рада та ФОП Безрук О.І. своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, уповноважені представники у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча учасники справи були належним чином завчасно повідомлені про час, дату і місце судового засідання, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень.

Поштовий конверт із ухвалою суду про призначення справи до розгляду, який був надісланий судом на адресу ФОП Безрук О.І., що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і міститься у матеріалах справи, повернувся до апеляційного господарського суду суду із зазначенням причини повернення "за закінченням терміну зберігання"

При цьому, судова колегія зазначає, що за змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Судом апеляційної інстанції належним чином та у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України надіслано на адреси учасників справи ухвалу про поновлення апеляційного провадження від 10.10.2019.

Проте, сам лише факт не отримання відповідачем копії ухвали, яку суд, з дотриманням вимог процесуального закону, йому надіслав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, причини "за закінченням терміну зберігання", не спростовує факту належного повідомлення судом відповідача про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги, прокурор і представник Харківської обласної державної адміністрації висловили у судовому засіданні свої доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, а Кегичівська селищна рада і ФОП Безрук О.І. належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, а неявка їх представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, з огляду на строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду відповідно до статті 273 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, на прокуратуру покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених цим Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про прокуратуру").

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам "Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції", прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі "Менчинська проти Росії" (Menchinskaya v. Russia, заява № 42454/02, § 35)).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи Господарського процесуального кодексу України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частина 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України).

Системне тлумачення частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України й абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

У даному випадку прокурор у позовній заяві в обґрунтування представництва в суді законних інтересів держави посилається на те, що ФОП Безрук О.І. з вересня 2010 року безпідставно використовує земельну ділянку водного фонду для риборозведення; укладений між Кегичівською районною радою в особі голови Кегичівської селищної ради та приватним підприємцем Безрук О.І . договір оренди припинив свою дію ще 15.09.2010, а відповідач не скористалась правом поновлення договору оренди на новий строк. Прокурором встановлено, що відповідно до інформації Кегичівської селищної ради, Кегичівської районної ради, Кегичівської районної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації, ФОП Безрук О.І. з дня закінчення договору оренди не зверталась в органи державної влади та місцевого самоврядування для вирішення питання про поновлення (пролонгації) договору оренди землі водного фонду від 15.09.2000; договори з вересня 2010 року на вказану земельну ділянку водного фонду не укладались.

Однак, як зазначає прокурор, дотримання належного економічного регулювання земельних відносин, забезпечення достатнього надходження платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового (у тому числі, договірного) врегулювання, що виключає невизначеність у правовідносинах сторін, безпосередньо належить до інтересів держави.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.2000 у справі №1-1/99, із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поряд з цим, апеляційний господарський суд зазначає, що інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження. Однак, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурором встановлено, що Кегичівська селищна рада як отримувач коштів і сторона по договору оренди землі водного фонду і Харківська обласна державна адміністрація, яка має здійснювати захист інтересів у спірних правовідносинах відповідно до частини 5 статті 122 Земельного кодексу України, з позовом до суду до ФОП Безрук О. І . про повернення земельної ділянки водного фонду у власність держави, у зв`язку із припиненням договору оренді землі водного фонду у вересні 2010 року не звертались, питання про повернення земельної ділянки протягом тривалого часу не ініціюють, що свідчить, на думку прокурора, про наявність визначених законом підстав та необхідність застосування органами прокуратури представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду із вказаним позовом, оскільки неповернення земельної ділянки порушує право Харківської обласної державної адміністрації на розпорядження власністю в інтересах держави, у тому числі, з метою забезпечення дохідної частини місцевого бюджету, а саме, бюджету Кегичівської селищної ради, а також створює невизначеність у правовідносинах сторін щодо користування земельною ділянкою водного фонду без належним чином укладеного договору оренди землі з 2010 року, у тому числі і щодо розміру орендної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зазначено, що сам факт не звернення до суду органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах, з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження, зокрема, щодо повернення земельної ділянки на користь держави, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом.

Зазначений висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18, суд апеляційної інстанції враховує при розгляді спірних правовідносин відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

Вказане спростовує висновок суду першої інстанції про те, що прокурором у позовній заяві не зазначено, в чому саме полягає неможливість Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради звернутись з відповідним позовом до суду, оскільки у позовній заяві прокурор якраз і посилається на ту обставину, що Харківська обласна державна адміністрація як уповноважений державою орган у спірних правовідносинах, усвідомлюючи, що відповідач з вересня 2010 року без правових підстав використовує земельну ділянку водного фонду (не скориставшись при цьому, правом поновлення договору оренди на новий строк), не вжила заходів для повернення земельної ділянки державі, що свідчить про неналежний захист цим органом інтересів держави; при цьому, порушуються фінансові інтереси Кегичівської селищної ради у вигляді недостатнього надходження коштів до місцевого бюджету, а радою як стороною по договору оренди земельної ділянки водного фонду питання про повернення земельної ділянки протягом тривалого часу не порушувалось.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що місцевий господарський суд передчасно, без врахування обставин справи і не дослідивши у повному обсязі обґрунтування прокурора підстав для звернення до суду та порушення інтересів держави, постановив ухвалу про повернення позовної заяви і доданих до неї документів прокурору.

Щодо дотримання прокурором вимог попереднього повідомлення суб`єктів владних повноважень про звернення з даним позовом, судова колегія зазначає таке.

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається із доданих до позовної заяви документів, прокурором на підтвердження попереднього повідомлення Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради про звернення з даним позовом надано відповідні листи (а.с.140-141, 143-144). Повідомлення Кегичівській селищній раді було надіслано кур`єром згідно наданого прокурором реєстру відправки кур`єром (а.с.145), а повідомлення Харківській обласній державній адміністрації - рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про що прокурором до позовної заяви було додано поштовий чек та відповідне повідомлення із відміткою про вручення листа.

А Закон України "Про прокуратуру" не містить вимог щодо необхідності надсилання попереднього повідомлення суб`єктів владних повноважень про звернення прокурором з позовом до суду листом з описом вкладення у цінний лист.

Суд апеляційної інстанції вважає, що повертаючи прокурору позовну заяву з тієї підстави, що прокурором не надано доказів надсилання попереднього повідомлення про звернення прокурором з позовом до суду листом з описом вкладення у цінний лист, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму,

У той час, як суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявника права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії").

Відтак, з огляду на передчасність висновків суду першої інстанції щодо повернення прокурору позовної заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувану ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.08.2019 слід скасувати, а справу №922/2395/19 за позовом заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради Харківської області до фізичної особи-підприємця Безрук Оксани Іванівни про повернення ділянки, - передати на розгляд Господарському суду Харківської області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що у позовній заяві прокурор зазначив, що компетентним суб`єктом, який має здійснювати захист інтересів у спірних правовідносинах, є Харківська обласна державна адміністрація як особа, уповноважена розпоряджатися спірною земельною ділянкою водного фонду відповідно до частини 5 статті 122 Земельного кодексу України; другим позивачем прокурором зазначено Кегичівську селищну раду як отримувача коштів за її оренду і сторону по договору оренди.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що статтею 122 Земельного кодексу України врегульовано повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Проте, як вбачається із оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не встановлював, чи є зазначені прокурором органи державної влади та місцевого самоврядування як позивачі, в особі яких прокурор здійснює представництво інтересів держави, належними суб`єктами владних повноважень, до компетенції яких віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах, а лише дійшов висновку про те, що прокурором у позовній заяві не обґрунтовано і не доведено суду, в чому саме полягає неможливість Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради звернутись з відповідним позовом до суду.

Однак, як зазначено вище, сам по собі такий висновок місцевого господарського суду у спірних правовідносинах не може бути підставою для повернення позовної заяви прокурору.

Згідно матеріалів справи, предметом спору є земельна ділянка водного фонду загальною площею 15га (13, 4га - площа водного дзеркала та 1, 6га - площа прибережної смуги), яка розташована на території Кегичівської селищної ради Харківської області, і 15.09.2000 була передана в оренду на підставі договору, укладеного між Кегичівською районною радою Харківської області в особі голови Кегичівської селищної ради (орендодавець), який діє на підставі розпорядження Кегичівської районної ради №16 від 11.07.2000 "Про перерозподіл повноважень між районною, сільською (селищною) радами у галузі регулювання водних відносин", та Угоди про перерозподіл цих же повноважень, та приватним підприємцем Безрук О.І. (орендар).

Оскільки повноваження органів влади і місцевого самоврядування, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має перевірити доводи прокурора і сторін щодо наявності повноважень органів влади та місцевого самоврядування, зазначені прокурором як позивачів, здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. З урахуванням статті 269 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд у даному випадку не уповноважений під час перегляду ухвали про повернення позовної заяви прокурору за його апеляційною скаргою встановлювати зазначені обставини, оскільки тим самим перебрав би на себе повноваження місцевого суду.

Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті.

Оскільки суд апеляційної інстанції не розглядає справу по суті, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 255-256, 269, 270-271, 273, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 1 ч. 1 ст. 280, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.08.2019 у справі №922/2395/19 скасувати.

Справу №922/2395/19 за позовом заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Кегичівської селищної ради Харківської області до фізичної особи-підприємця Безрук Оксани Іванівни про повернення ділянки, передати на розгляд Господарському суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття; порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.11.2019.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов