ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 904/31/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючий, Васьковського О.В., Огородніка К.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 24.04.2019

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

від 05.03.2019

у справі № 904/31/19

за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до Фізичної особи-підприємця Решотки Сергія Павловича

про стягнення 139 202,12 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1. Перший заступник прокурора Дніпропетровської області 03.01.2019 звернувся в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (позивач) з позовом до ФОП Решотки С .П. (відповідач) про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами належного йому транспортного засобу із перевищенням вагових нормативів у розмірі 139 202, 12 грн.

2. Позовні вимоги Першого заступника прокурора Дніпропетровської області обґрунтовано наступним:

2.1. Прокуратурою області під час вивчення матеріалів управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було встановлено, що посадовими особами Управління 26.02.2017 за результатами здійснення габаритно-вагового контролю автомобілю марки MAN TGS 19.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу WILLIG SANG з номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3, було зафіксовано перевезення належним Решотці С.П. автомобілем вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху про що було складено довідку про результати здійснення вагового контролю, акт № 0110125, чек від 26.02.2017 № 03269, складено розрахунок плати за проїзд.

2.2. Управлінням Укртрансінспекції у Кіровоградській області листом від 10.03.2017 за вих. № 27-1-7/772 було відправлено Решотці С.П. примірник акту від 26.02.2017 № 0110125, розрахунок плати за проїзд від 26.02.2017 № 12.

2.3. Обставини щодо розміру плати, яка підлягає стягненню встановленні у судових рішеннях, що набрали законної сили в адміністративній справі № 804/2720/17 за позовом відповідача до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування розрахунку № 12 від 26.02.2017.

2.4. На підтвердження обставин наявності підстав для представництва, прокурор надавав суду першої інстанції лист Укртрансбезпеки у Кіровоградській області вих. № 27-1-03/5027 від 06.12.2018, відповідно до змісту якого, т.в.о. начальника управління Соколовський О. Д ., вважаючи, що Укртрансбезпека може звертатися до суду з позовом до юридичної або юридичної особи виключно у випадках, коли це прямо передбачено законом та з метою виконання покладених на неї завдань, просить розглянути можливість щодо представництва інтересів держави особі Укртраснбезпеки в порядку господарського судочинства (а.с. 16-19).

2.5. 03.05.2018 набрали чинності зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №320 до пп. 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, відповідно до яких Укртрансбезпека вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

2.6. Своєчасне неподання до суду органом Державної служби України з безпеки на транспорті позову про стягнення з ФОП Решотки С.П. плати за проїзд автомобільними дорогами належного йому транспортного засобу із перевищенням вагових нормативів у розмірі, який встановлено рішеннями судів, які набрали законної сили, свідчить про неналежне здійснення цим органом владних повноважень, у зв`язку із чим прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 у справі № 904/31/19 залишено позов першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті без розгляду відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 ГПК України.

4. Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду від 05.03.2019р. у справі №904/31/19 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

5. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 у справі № 904/31/19 апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про залишення позовної заяви без розгляду від 05.03.2019 у справі № 904/31/19 задоволено частково, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області про залишення позовної заяви без розгляду від 05.03.2019 у даній справі змінено, доповнено її мотивувальну частину.

6. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про недоведеність наявності обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Державною службою України з безпеки на транспорті, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави. Суди дійшли висновку, що навпаки, обставини справи свідчать про вжиття позивачем заходів з метою приведення правовідносин з відповідачем у відповідність до вимог чинного законодавства (оскільки представник Державної служби України з безпеки на транспорті приймав участь в судових засіданнях по адміністративній справі № 804/2720/17 за позовом ФОП Решотки С.П. про визнання дій протиправними та скасування розрахунку, як в суді першої, так і апеляційної інстанції). Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

7. 24.05.2019 Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся через Центральний апеляційний господарський суд до Верховного Суду з касаційною скаргою від 24.05.2019 № 05/2-1145вих-19 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 у справі № 904/31/19, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

8. 31.05.2019, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України, касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.05.2019 № 05/2-1145вих-19 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 904/31/19 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Васьковського О.В., судді - Огородніка К.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.06.2019.

10. Крім того, касаційна скарга Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.05.2019 № 05/2-1145вих-19 містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що в судовому засіданні 24.04.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст складено 26.04.2019, а отримано Прокуратурою Дніпропетровської області 07.05.2019, підтвердженням чого є штемпель вхідної кореспонденції на копії оскаржуваної постанови.

11. Ухвалою Верховного Суду від 20.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 у справі № 904/31/19. Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.05.2019 № 05/2-1145вих-19 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 у справі № 904/31/19 залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України. Повідомлено Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про право у термін до 08 липня 2019 року звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку навівши інші підстави для поновлення строку.

12. 08.07.2019 Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті направив до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 у справі № 904/31/19. В якості інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження заявником зазначено, що в судовому засіданні 24.04.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст складено 26.04.2019, а отримано Прокуратурою Дніпропетровської області 06.05.2019, підтвердженням чого є поштовий конверт із штрихкодовим ідентифікатором - 159 та роздруківка з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта".

13. Ухвалою Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 904/31/19 поновлено Першому заступнику прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті строк на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 у справі № 904/31/19; відкрито касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.05.2019 № 05/2-1145вих-19 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019; призначено розгляд касаційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

14. Водночас, касаційний суд не бере до уваги заперечення ФОП Решотки С.П. проти відкриття касаційного провадження у справі № 904/31/19, які, в порушення вимог

ч. 2 ст. 294 ГПК України, подано відповідачем 19.07.2019, тобто після відкриття касаційного провадження у справі (ухвала від 11.07.2019).

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

15. Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, Першим заступником прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить, зокрема, оскаржувані судові рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги.

16. Доводи касаційної скарги, які на думку скаржника є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень полягають, зокрема, у наступному.

16.1. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2019 було відкрито провадження у справі № 904/31/19, отже судом першої інстанції було визнано, що позов прокурора відповідає вимогам ст. ст. 53, 162 ГПК України, а підстави для повернення позовної заяви в порядку ст. 174 ГПК України відсутні. Водночас, позиція суду апеляційної інстанції про те, що відкриття провадження не свідчить про підтвердження повноважень прокурора у процесі та не є доказом наявності у нього підстав для представництва прокурором інтересів держави у справі, суперечить положенням ч. 5 ст. 53 ГПК України та правовим висновкам Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 у справі № 4/166(Б) та від 14.02.2019 у справі № 820/10582/15.

16.2. Оскаржувані судові рішення не містять власних висновків щодо наведених прокурором підстав для представництва та обґрунтувань щодо їх відхилення, а являють собою буквальне переписування пунктів 22-32 постанови Верховного Суду від 06.022019 у справі № 927/246/18.

16.3. Суд апеляційної інстанції вказав на ненадання прокурором належних доказів на підтвердження нездійснення належним органом відповідних повноважень, зокрема, доказів внесення відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо. Проте, такий перелік "належних", на думку суду, доказів, є упередженим та не ґрунтується на положеннях Закону України "Про прокуратуру" та не відповідає положенням ч. 2 ст. 86 ГПК України.

16.4. Державна служба України з безпеки на транспорті, маючи відповідні повноваження, визначені ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" та пп. 2, 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, протягом тривалого часу не вжила належних та ефективних заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з відповідача заборгованості. Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області листом від 06.12.2018 3 27-1-03/5027 повідомило прокурора про те, що з 2017 року кошти від перевізника на погашення заборгованості не надходили (що є порушенням інтересів держави), водночас Управління вважає, що в нього відсутні повноваження на звернення до суду з відповідним позовом про її стягнення, а також відсутнє фінансування для здійснення витрат, пов`язаних з його пред`явленням (що є підтвердженням невжиття належних заходів для захисту інтересів держави), що підтверджує факт нездійснення Управлінням повноважень щодо належного захисту інтересів держави.

16.5. Твердження апеляційного суду про невиконання прокурором обов`язку щодо наведення причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом - Державною службою України з безпеки на транспорті є помилковим та не передбачено на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ні ст. 53 ГПК України. Така правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18.

16.6. Судами не надано оцінку тому факту, що пред`явленню даного позову прокурора передувало звернення прокурора до адміністративного суду з позовом про стягнення цієї заборгованості в адміністративній справі № 804/1891/18, який залишено без розгляду у зв`язку із непідсудністю адміністративному судочинству.

16.7. Скаржник наводить практику ЄСПЛ, зокрема рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного короліства", де Суд проголосив, що засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Також наводить рішення від 15.01.2009 (заява № 42454/02, пункт 35) у справі "Менчинська проти Російської Федерації", де ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, втому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, зокрема, і в тих випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

17. Фізичною особою-підприємцем Решоткою Сергієм Павловичем подано відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні касаційної скарги в повному обсязі, оскаржувані судові рішення залишити без змін з підстав, наведених у відзиві; судові витрати у даній справі покласти на позивача.

Позиція Верховного Суду

18. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

19. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

20. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

21. Частинами 1, 3 статті 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

22. Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

23. Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

24. Відповідно до частини 3 статті 23 Закон України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

25. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

26. Виходячи з системного аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

27. Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

28. Водночас, існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі):

"Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

29. Звертаючись із даним позовом прокурор зазначив, що Державна служба України з безпеки на транспорті є органом уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах. При цьому, прокурором вказано, що Державна служба України з безпеки на транспорті маючи відповідні повноваження не вживає належних та ефективних заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з відповідача заборгованості перед державним бюджетом України з плати за проїзд.

30. Крім того, як встановлено судами попередніх інстанцій, прокурором додано до позовної заяви лист Укртрансбезпеки у Кіровоградській області від 06.12.2018 вих. № 27-1-03/5027, яким Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області повідомило прокурора про те, що з 2017 року кошти від перевізника на погашення заборгованості не надходили, водночас Управління вважає, що в нього відсутні повноваження на звернення до суду з відповідним позовом про її стягнення, а також відсутнє фінансування для здійснення витрат, пов`язаних з його пред`явленням та просить розглянути можливість щодо представництва інтересів держави особі Укртраснбезпеки в порядку господарського судочинства.

31. Водночас, суди попередніх інстанцій, дійшли висновку, що обставини викладені в листі вих. № 27-1-03/5027 від 06.12.2018, ґрунтуються на неправильному розумінні т.в.о. начальника управління Соколовського О.Д. питання наявності або відсутності у управління відповідних повноважень щодо самостійного звернення до суду і не підтверджують визнання ним неможливості самостійно здійснювати належний захист інтересів держави в судовому порядку.

32. Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, та не заперечується прокурором, Державна служба України з безпеки на транспорті має повний обсяг процесуальної дієздатності щодо захисту майнових інтересів держави, відповідні повноваження передбачені статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" та пп. 2, 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

33. Зокрема, 03.05.2018 набрали чинності зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №320 до пп. 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, відповідно до яких Укртрансбезпека вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

34. Судом апеляційної інстанцій також зазначено, що прокурором не надано доказів того, що після отримання вищезазначеного листа, прокуратурою Дніпропетровської області т.в.о. начальника управління Соколовському О.Д. було роз`яснено про помилковість його позиції, і вже після цього було прийнято рішення про представництво у господарському суді інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

35. Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про недоведеність наявності обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Державною службою України з безпеки на транспорті, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави. Суди дійшли висновку, що участь представника Державної служби України з безпеки на транспорті в судових засіданнях по адміністративній справі № 804/2720/17 за позовом ФОП Решотки С.П. про визнання дій протиправними та скасування розрахунку, як в суді першої, так і апеляційної інстанції, свідчать про вжиття позивачем заходів з метою приведення правовідносин з відповідачем у відповідність до вимог чинного законодавства.

36. Проте, колегія суддів Касаційного господарського суду не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

37. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) дійшла висновку, що "незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про неможливість самостійно звернутись до суду з позовом про повернення земельної ділянки через відсутність коштів для сплати судового збору, сам факт незвернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади с. Городище та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

38. Аналізуючи частину 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що прокурор набуває право на представництво, зокрема, якщо відповідний субєкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно, водночас "не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень, коли він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але в супереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

39. У даній справі № 904/31/19, суди попередніх інстанцій, правильно встановивши обставини тривалого незвернення Державної служби України з безпеки на транспорті до суду щодо стягнення з відповідача заборгованості перед державним бюджетом України з плати за проїзд, що є свідченням про неналежне виконання ним своїх повноважень, дійшли передчасного висновку про відсутність у прокурора обґрунтованих підстав для захисту інтересів держави та залишили позов без розгляду.

40. Крім того, суди повинні встановити обставини дотримання прокурором встановленої частинами 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, які підлягають з`ясуванню судом не залежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті.

41. Згідно з абзацами першим, другим і третім частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. (Застосування норм права щодо спірних правовідносин, викладене у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 25.10.2019 у справі № 911/1107/18).

42. Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

43. Відповідно до ч.ч. 1-4 статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

44. У даному випадку, колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19), ні від висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеного у постанові від 25.10.2019 у справі № 911/1107/18.

45. Щодо доводів касаційної скарги, зазначених в пп. 16.1. постанови, колегія суддів вважає їх безпідставними та погоджується з позицією суду апеляційної інстанції про те, що у разі виникнення у суду першої інстанції сумнівів щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді та правильності визначення ним позивача місцевий господарський суд не був позбавлений права порушити провадження у справі та зобов`язати прокурора надати докази наявності підстав для такого представництва, а в разі ненадання таких доказів - залишити позов без розгляду відповідно до пункту 1 частини 1 статті 81 ГПК України.

46. Доводи касаційної скарги (пп. 16.6. постанови) про ненадання судами оцінки тому факту, що пред`явленню даного позову прокурора передувало звернення прокурора до адміністративного суду з позовом про стягнення цієї заборгованості в адміністративній справі № 804/1891/18, який залишено без розгляду у зв`язку із непідсудністю адміністративному судочинству є безпідставними з огляду на те, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 у справі № 804/1891/18 заяву Першого заступника прокурора Дніпропетровської області про закриття провадження у справі №804/1891/18 задоволено; закрито провадження у адміністративній справі №804/1891/18 за адміністративним позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави до ФОП Решотки С.П. , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про стягнення заборгованості; роз`яснено позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції місцевого суду за правилами цивільного судочинства.

47. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

48. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що доводи касаційної скарги частково знайшли свої підтвердження під час касаційного розгляду, зокрема щодо неправильного застосування пункту 1 частини 1 статті 226 ГПК України, що є підставою для задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваних судових рішень та передачі справи № 904/31/19 на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

49. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

50. Згідно із частиною 4 статті 304 ГПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.

51. З огляду на викладене, постанова Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 у справі № 904/31/19 підлягають скасуванню, а справа № 904/31/19 - передачі на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

52. Оскільки у даному випадку суд касаційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (ч. 14 статті 129 ГПК України).

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.05.2019 № 05/2-1145вих-19 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 у справі № 904/31/19 задовольнити.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 у справі № 904/31/19 скасувати.

3. Справу № 904/31/19 передати на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік