ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Справа№ 927/293/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участю представників сторін:

від позивача (за первісним позовом): Татаренко А.М. довіреність № 2801 від 02.09.2019 року;

від відповідача (за первісним позовом): Ковальчук О.О. довіреність № 04-10.19 від 04.11.2019 року;

від третіх осіб: не прибули,

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 року (повний текст рішення складено - 12.08.2019 року)

у справі № 927/293/19 (суддя: Романенко А.В.)

за первісним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівпобутхім"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровська миловарена компанія",

про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафних санкцій

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд"

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 173 733,17грн

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - первісний позивач) звернулося до до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" (далі - відповідач за первісним позовом), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівпобутхім" (далі - третя особа 1) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровська миловарена компанія" (далі - третя особа 2) про зобов`язання відповідача за первісним позовом замінити продукцію неналежної якості (мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539 кг загальною вартістю 147063,60грн із ПДВ; мило готельне 15гр. "Erbay" у кількості 9600шт. загальною вартістю 10368,00грн із ПДВ) на відповідну продукцію належної якості; стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом штраф за поставку неякісної продукції в розмірі 31486,32 грн, пеню за порушення строків поставки продукції в розмірі 27707,96 грн за період з 01.10.2018 року по 25.03.2019 року та штраф за прострочення поставки продукції більше ніж на 30 днів у розмірі 11020,21 грн за період з 01.10.2018 року по 25.03.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору поставки продукції №480(3)18УК/53-121-01-18-07068 від 05.09.2018 року та додаткової угоди №1 до нього.

06.05.2019 року до Господарського суду Чернігівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" надійшла зустрічна позовна заява до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 173733,17 грн, з яких: 163673,00 грн сума основного боргу за продукцію, поставлену за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року на підставі договору №480(3)18УК/53-121-01-18-07068 від 05.09.2018 року та додаткової угоди №1 до нього; 2395,00 грн трьох відсотків річних за період з 06.11.2018 року по 03.05.2019 року та 7665,17 грн інфляційних втрат за той же період, нарахованих за частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України за прострочення покупця оплати вартості поставленої продукції.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року, складеною сторонами на виконання умов вищевказаного договору та додаткової угоди №1, ним поставлено ВП "Запорізька АЕС" продукцію належної якості загальною вартістю 194880,00 грн, у тому числі: мило туалетне 100 гр. "Ельмир" у кількості 4539 кг та мило готельне 15 гр. "Erbay" в кількості 9600 шт., за яку останній до цього часу в повному обсязі не розрахувався.

Господарський суд Чернігівської області у задоволені первісного позову - відмовив повністю та частково задовольнив зустрічний позов своїм рішенням від 07.08.2019 року (повний текст рішення складено - 12.08.2019 року) та присудив до стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" - 6 241,40 грн заборгованості, 91,83 грн трьох відсотків річних, 357,64 грн інфляційних втрат, в іншій частині зустрічного позову - відмовив.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 в частині часткового задоволення зустрічного позову, ухваливши нове, яким позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд чернігівської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, скаржник вказав, що сторони по спірному договору не мали жодних претензій щодо того, що заміна (поставка) здійснюється саме в межах договірних відносин, що ґрунтуються на договорі поставки товару №480 (3) 18 УК від 05.09.2018 року.

Також, скаржник зазначив, що він повністю та своєчасно виконав умови договору щодо поставки продукції та надав всі необхідні документи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2019 року справу № 927/293/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 року у справі № 927/293/19, своєю ухвалою від 30.09.2019 року.

Крім того, не погодившись з прийнятим рішенням, 03.09.2019 Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги первісного позивача, в задоволенні вимог позивача за зустрічним позовом відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд чернігівської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права.

Так, скаржник вказав, що здійснивши заміну неякісного товару постачальник вчинив конклюдентні дії, що свідчать про його погодження з настанням для нього наслідків поставки неякісної продукції, визначених умовами спірного договору.

Також, скаржник зазначив, що суд першої інстанції дійшов хибних висновків, що позивач не наділений правом самостійно одноособово встановлювати факт невідповідності оставленого товару критеріям якості.

Крім того, суд першої інстанції дійшов неправомірно застосував до спірних правовідносин положення інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення, товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 27.04.1966 №П-7 (зі змінами та доповненнями) (Інструкція №П-7).

Також, скаржник вказав, що відповідачем за первісним позовом не було належним чином виконано умови п.п. 4.4 договору, а саме спірна накладна не відповідає первинним документам в частині складання та найменування продукції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2019 року справу № 927/293/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 у справі № 927/293/19, своєю ухвалою від 01.10.2019 року. Крім того, даною ухвалою об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 року у справі № 927/293/19 з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2018 року у справі №927/293/19.

09.10.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача за первісним позовом до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 07.11.2019 року підтримав доводи апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та просив її задовольнити, рішення господарського суду скасувати. Заперечував проти доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" та просив залишити її без задоволення.

07.11.2019 року представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду підтримав доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" та просив її задовольнити, рішення господарського суду змінити в частині часткового задоволення зустрічного позову, ухваливши в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити у повному обсязі. Заперечував проти доводів апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та просив залишити її без задоволення.

Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що жодною податковою перевіркою (плановою чи позаплановою) не було встановлено якоїсь невідповідності первинних документів фактично здійсненим та відображеним в податковому обліку операціям.

Представник третьої особи у судове засідання 07.11.2019 року не з`явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 01.10.2019 року на відповідну адресу.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду Чернігівської області в апеляційному порядку за відсутності представника третьої особи, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи 05.09.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) було укладено договір поставки продукції №480(3)18УК/53-121-01-18-07068 (далі - договір поставки), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар згідно із специфікацією: мило рідке для рук, "PRO servsce", 460мл., у кількості 20л, вартістю 585,00 грн (без ПДВ) (1); мило туалетне, 100гр., "Ельмир", у кількості 4539кг, вартістю 122553,00 грн (без ПДВ) (2); мило господарське 72% 200гр, у кількості 7343шт., вартістю 29372,00 грн (без ПДВ) (3); мило рідке 5л, "PRO servsce", у кількості 25кан., вартістю 1250,00 грн (без ПДВ) (4); мило готельне, 15гр., ""Erbay" в кількості 9600шт, вартістю 8640,00 грн (без ПДВ).

Згідно п.п. 1.1., .3.1. договору поставки, вартість договору складає 162400,00 грн, крім того ПДВ 32480,00 грн, разом 194880,00 грн.

Строк поставки товару: вересень 2018 року (п.1.3. договору).

Відповідно до п.1.4. договору поставки, з урахуванням редакції додаткової угоди №1 від 04.10.2018 року до договору поставки, що поширює свою дію на відносини сторін з 01.09.2018 року (п.3.-4. додаткової угоди), виробник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-Ізраїльське підприємство "АРМОНІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівпобутхім", Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровська миловарена компанія", Товариство з обмеженою відповідльністю "СВК-ПЛЮС".

Розділом 2 договору поставки "Якість і комплектність продукції" сторони погодили, що товар, який поставляється, по своїй якості повинен підтверджуватися паспортом або сертифікатом якості, виданим підприємством-виробником, висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи, сертифікатом відповідності та відповідати ДСТУ 4315:2004, ТУ У 20.4-40212104.001:2018, ДСТУ 4544:2006 (п.2.1. договору, з урахування редакції додаткової угоди №1 від 04.10.2018 року до нього).

Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. договору поставки, постачальник гарантує належну якість товару, що поставляється, і нормальну його експлуатацію впродовж 24 місяців з моменту поставки, за умови дотримання правил транспортування, експлуатації, зберігання товару, якщо більш тривалий гарантійний строк не передбачений виробником. Постачальник на протязі дії гарантійного строку повинен усунути виявлені Покупцем, в установленому порядку дефекти, а при неможливості їх усунення здійснити заміну дефектного товару відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDP - м. Енергодар, вантажоодержувач: ВП "Складське господарство", вул. Промислова, 133 (склад), м. Енергодар, Запорізька область.

Поставка продукції відбувається відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010, на умовах DDP - м. Енергодар, вантажоодержувач: ВП "Складське господарство", вул. Промислова, 133 (склад), м. Енергодар, Запорізька область. Поставка продукції відбувається у строк згідно п.1.3 договору поставки (п.п. 4.1., 4.2. договору поставки).

За умовами п. 4.3 договору поставки, продукція, що поставляється, повинна супроводжуватись наступними документами: видаткова накладна (3 примірника) (а); рахунок-фактура (б); паспорт або сертифікат якості (в); висновок санітарно-епідеміологічної експертизи (г); сертифікат відповідності (д).

Розділом 6 договору поставки "Приймання продукції за якістю та кількістю" сторони погодили, що приймання товару за якістю та кількістю здійснюється Покупцем відповідно до вимог СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС". В електронному вигляді документ є загальнодоступним і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК "Енергоатом" за адресою: www. energoatom. kiev. ua / ru/ about/ company _ standards/ (п.6.1. договору поставки).

У разі недопоставки продукції Постачальник зобов`язаний протягом 10 діб поставити бракуючу кількість, відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDP - м. Енергодар, вантажоодержувач: Запорізьке відділення ВП "Складське господарство", вул. Промислова, 133 (склад), м. Енергодар, Запорізька область, і відшкодувати Покупцю збиток, який виник у нього у зв`язку з недопоставкою продукції. Допоставлена продукція повинна відповідати вимогам, встановленим п.2.1. договору та супроводжуватись документами, передбаченими п.4.3. та п.4.4. договору (п.6.2. договору поставки).

Згідно п.6.3. договору поставки, покупець має право вимагати як відповідного зменшення ціни продукції залежно від ступеня відхилення якості поставленої продукції від стандартів і встановлених норм (за ціною, передбаченою для продукції відповідної якості), так і своєчасної сплати штрафних санкцій за договором.

Так умовами п.7.2. договору поставки сторони погодили, що за порушення строків поставки або за недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, за якою йому допущено прострочення чи поставки за кожний день прострочення, а за прострочення більш 30днів постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов`язань.

У випадку невідповідності поставленої продукції вимогам по якості, Постачальник зобов`язаний замінити продукцію на якісну протягом 14 днів з моменту направлення Покупцем вимоги про заміну продукції на умовах DDP - м. Енергодар, вул. Промислова, 133, (склад №2) - вантажоодержувач Запорізьке відділення ВП "Складське господарство" і сплатити Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості неякісної продукції (п.7.4. договору поставки).

Згідно п. 11.1. договору поставки, останній вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з дати укладення (тобто до 05.09.2019 року).

Відповідно до ч.1 ст. 265 Господарського процесуального кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відносин поставки, неврегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Згідно ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України, товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 21.09.2018 року, на виконання умов договору поставки, відповідач за первісним позовом (у межах обумовленого строку) за видатковою накладною №РА-02982 поставив позивачу товар загальною вартістю 194880,00 грн (в т.ч. ПДВ - 32480,00 грн), номенклатура та асортимент якого повністю відповідали умовам п.1. договору поставки, а саме: мило рідке для рук, "PRO servіce", 460мл, у кількості 20л, вартістю 585,00 грн (без ПДВ) (1); мило туалетне, 100гр., "Ельмир", у кількості 4539кг, вартістю 122553,00 грн (без ПДВ) (2); мило господарське 72% 200гр, у кількості 7343шт., вартістю 29372,00 грн (без ПДВ) (3); мило рідке 5л, "PRO servіce", у кількості 25кан., вартістю 1250,00 грн (без ПДВ) (4); мило готельне, 15гр., ""Erbay" в кількості 9600шт, вартістю 8640,00 грн (без ПДВ).

Поставлений товар прийнятий позивачем за актом про приймання матеріалів №3/283-1 від 21.09.2018 року на відповідальне зберігання до моменту надання оригіналів супровідних документів. У примітці зазначено: відсутній паспорт (сертифікат) якості на мило "PRO servsce" 460мл та мило готельне 15гр. ""Erbay".

Як було встановлено вище, сторони погодили, що приймання товару по якості та кількості здійснюється у відповідності до вимог СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" (п.6.1. договору поставки).

Пунктами 5.7., 7.1.12. СОУ НАЕК 038:2017 передбачено, що вхідний контроль продукції, яка надходить для потреб ВП АЕС проводиться комісією, до складу якої можуть залучатись представники: закупника, замовника, зберігача, ВТК (СТК) та інших підрозділів. Не допускається проведення вхідного контролю продукції комісією у складі менше 3-х осіб без представників замовника.

Представники замовника, зберігача, закупника, ВТК (СТК) і ДОВК, які беруть участь у вхідному контролі продукції зобов`язані знати та виконувати вимоги цього стандарту, правил приймання продукції за кількістю та якістю, встановлених відповідними стандартами, ТУ (технічними специфікаціями), інструкціями П-6, П-7, іншими нормативними документами, а також договором поставки продукції.

За умовами п.7.3.6. та п.7.3.7. СОУ НАЕК 038:2017 вхідний контроль продукції на етапі ВК-1 проводиться в обсязі технічного огляду (приймання за якістю та комплектністю) комісією, склад якої визначено п.5.7. Договору. Оцінка продукції за якістю та комплектністю в обсязі технічного огляду проводиться на відповідність її умовам договору (контракту) на закупівлю, а також супровідним документам про відповідність (сертифікат якості, паспорт, формуляр, свідоцтво про виготовлення, план якості, рахунок-фактура, специфікація тощо).

Контрольні параметри, які підтверджуються при проведенні ВК-1 перелічені в підпункті Б.3.1. додатку Б, зокрема: перевірка виконання умов договору (контракту) на закупівлю та додатку до нього; кількість та комплектність продукції згідно договору (контракту) на закупівлю, пакувальних аркушів; стан продукції та її пакування; стан консервації продукції (якість захисту від впливу несприятливих факторів навколишнього середовища); наявність маркування для ідентифікації продукції; комплектність та цілісність супроводжувальної документації з оцінювання та підтвердження відповідності згідно з вимогами контракту (договору) на закупівлю та додатку до нього; наявність копій актуальних ТУ (технічних специфікацій) щодо продукції СВБ, погоджених ДП "НАЕК "Енергоатом", Держатомрегулювання України та іншими органами державного нагляду відповідно до вимог СОУ НАЕК 077; наявність рішення про затвердження підприємств-виробника продукції для СВБ в якості постачальника ДП "НАЕК "Енергоатом".

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на етапі вхідного контролю (1) умовами СОУ НАЕК 038:2017 не передбачено залучення представника постачальника, так само як і не передбачено будь-яких лабораторних досліджень зразків поставленої продукції, з залученням незалежних експертів, що мають відповідну кваліфікацію. На етапі вхідного контролю (1) комісією покупця, до складу якої входять лише його працівники, проводиться виключно технічний огляд поставленої продукції та перевірка її супровідної документації.

За п.11.1. СОУ НАЕК 038:2017 всі невідповідності, виявлені на будь-якому етапі ВК, фіксуються у звітному документі "Довідка про виявлені невідповідності".

03.10.2018 року, комісією позивача, в односторонньому порядку, складено довідку №64 про виявлені невідповідності на етапі ВК-1, з якої вбачається, що на товар стосовно якого прийнято рішення про повернення постачальнику для заміни надано наступні супровідні документи: на мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539кг, - паспорт №9 від 09.2018; паспорт якості (мило туалетне тверде) від 27.07.2018 року; на мило готельне 15гр. "Erbay" у кількості 9600шт. - паспорт якості б/н, партія 7900 упаковок від 07.08.2018 року.

Водночас, у зазначеній довідці зафіксовано наступні невідповідності поставленого товару: мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539кг фактично виготовлено згідно ТУ У 20.4-40212104.001:2018, у той час як умовами Договору передбачено, що має бути виготовлено по ДСТУ 4537:2006, згідно паспорту якості мило тверде на дотик та однорідне в розрізі, фактично - крихке і неоднорідне в розрізі (1); мило готельне 15гр. ""Erbay" згідно паспорту №9 від 09.2018 тверде в розрізі та однорідне, фактично - м`яке, пластичне; бірки на упаковці або упаковочній тарі відсутні (2).

З огляду на встановлені недоліки, комісія дійшла висновку про необхідність заміни вказаного товару.

27.11.2018 року, позивачем, в односторонньому порядку, в складі комісії складено акт на забраковану продукцію №2, за яким враховуючи встановлені у довідці №64 невідповідності, мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539кг та мило готельне 15гр. ""Erbay" у кількості 9600шт є бракованим, як наслідок, зазначена продукція підлягає поверненню постачальнику з метою заміни.

28.01.2019 року, відповідач за первісним позовом звернулося до позивача за первісним позовом з листом №010 з пропозицією заміни забракованої продукції, проте факт поставки продукції неналежної якості за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року не визнало.

У свою чергу, позивач за первісним позовом листом №07-105/3154 від 08.02.2019 року повідомив відповідача за первісним позовом про невідповідність наданих ним зразків встановленим вимогам якості та керуючись п.6.1. договору та п.16. Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 27.04.1966 року №П-7 (зі змінами та доповненнями) просив останнього прибути 20.02.2019 року на склад Запорізького відділення ВП "Складське господарство" ДП НАЕК "Енергоатом" для підписання акту про фактичну якість отриманого товару.

20.02.2019 року, сторонами, в двосторонньому порядку, згідно п. п. 14, 16, 19, 29 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 27.04.1966 року №П-7 (надалі - Інструкція №П-7) складено акт №1 про фактичну якість і комплектність поставленої продукції, з якого вбачається, що поставлений за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року товар: мило туалетне 100гр. "Ельмир", виробник Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівпобутхім" у кількості 4539кг (паспорт якості б/н від 27.07.2018 року) крихке, неоднорідне за кольором та структурою, має неприємний запах; мило готельне 15гр. "Erbay", виробник Товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровська миловарена компанія" у кількості 9600шт, м`яке, пластичне, немає маркування. Вказана продукція забракована в кількості 4539кг та 9600шт. відповідно. З огляду на характер виявлених недоліків підлягає поверненню постачальнику для заміни.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що даний акт підписаний зі сторони відповідача за первісним позовом з приміткою: з актом не згоден, так як продукція відповідає усім технічним вимогам і стандартам, що підтверджують якість останньої, але замінити погоджуюсь.

Незгоду із фактом поставки неякісної продукції відповідач також висловив у відповіді на претензію №28-23/3228 від 11.02.2019 року. Разом з тим не заперечував проти заміни цієї продукції на аналогічну з іншої партії, з метою підтримання співпраці з позивачем на майбутнє. Повідомив позивача про те, що мило туалетне "Класичне" 100гр. є повним аналогом мила "Ельмир". Зміна назви обумовлена лише зміною торгівельної марки виробником, який повністю припинив виробництво мила під назвою "Ельмир", про що до листа додано гігієнічний висновок, сертифікат якості, паспорт якості виробника на мило "Класичне" та мило "Erbay", а також лист виробника.

Таким чином, колегія суддів відзначає, що згода відповідача за первісним позовом провести заміну товару, забракованого позивачем за первісним позовом не свідчить про визнання ним факту поставки неякісного товару, так само як і його дії по заміні товару за видатковою накладною №РА-00920 від 26.03.2019 року.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника (Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"), що здійснивши заміну неякісного товару постачальник вчинив конклюдентні дії, що свідчать про його погодження з настанням для нього наслідків поставки неякісної продукції, визначених умовами спірного договору.

26.03.2019 року, за видатковою накладною №РА-00920 відповідачем за первісним позовом було здійснено заміну забракованого позивачем товару поставивши товар загальною вартістю 157431,60 грн (у тому числі ПДВ 26238,60 грн), а саме: мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539кг та мило готельне 15гр. "Erbay" у кількості 9600шт., який прийнято позивачем за первісним позовом 01.04.2019 року за актом №166-167 вхідного контролю (ВК-1) продукції не СВБ.

Разом з цим, відповідачем за первісним позовом було забрано зі складу забракований товар, що сторонами не заперечується. Натомість, окремий документ на повернення забракованого товару сторонами складено не було.

Тобто, заміна відповідачем за первісним позовом товару поставленого за видатковою накладною №РА-002982 від 21.09.2018 року була проведена до подання первісного позову до суду - 03.04.2019 року.

Натомість, позивач за первісним позовом ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не заявив про залишення даної вимоги без розгляду (в порядку п.5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України), письмову заяву про відмову від зазначеної вимоги не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 Господарського процесуального кодексу України, у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Згідно ч. 1 ст. 269 Господарського кодексу України строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

За частиною 7 вказаної статті у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому ст. 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни (1); безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк (2); відшкодування витрат на усунення недоліків товару (3).

За приписами частини 2 вказаної норми у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми (1); вимагати заміни товару (2).

Покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 680 Цивільного кодексу України).

Як було встановлено вище, 03.10.2018 року (більш ніж через 10 днів після поставки товару), позивачем за первісним позовом було складено довідку №64 про виявлені невідповідності, у якій зафіксовано, що мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539кг, фактично виготовлено згідно ТУ У 20.4.40212104.001:2018, що не відповідає умовам договору поставки (п.2.1.), за яким даний товар має відповідати вимогам ДСТУ 4537:2006.

Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, наведені розбіжності були усунуті сторонами додатковою угодою №1 від 04.10.2018 року (поширює свою дію на відносини сторін з моменту укладення договору), у відповідності до якої п.2.1. договору поставки викладено в новій редакції, а саме: товар, що поставляється, по своїй якості повинен підтверджуватись паспортом або сертифікатом якості, виданим підприємством-виробником, висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи, сертифікатом відповідності та відповідати ДСТУ 4315:2004, ТУ У 20.4.40212104.001:2018, ДСТУ 4544:2006. Наведені зміни зумовлені скасуванням чинності ДСТУ 4537:2006 "Мило туалетне тверде. Загальні технічні умови" на підставі наказу Національного органу стандартизації ДП "УкрНДНЦ" №227 від 14.08.2017 року "Про скасування національних нормативних документів та скасування міждержавного нормативного документа в Україні".

З огляду на викладене, судом першої інстанції було правомірно відхилено доводи позивача за первісним позовом щодо невідповідності супровідних документів на товар, поставлений за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року, умовам договору поставки.

Також, у довідці №64 від 03.10.2018 року позивачем за первісним позовом зафіксовано, що товар, поставлений за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року: мило туалетне 100гр. "Ельмир" у кількості 4539кг фактично крихке і неоднорідне в розрізі (1); мило готельне 15гр. ""Erbay" фактично м`яке, пластичне; бірки на упаковці або упаковочній тарі відсутні (2).

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені заключення у довідці №64 від 03.10.2018 року, продубльовані в акті №2 від 27.11.2018 року на забраковану продукцію, встановлені позивачем в односторонньому порядку, після спливу 10-денного строку з моменту поставки товару, виключно за результатами технічного огляду спірного товару.

Разом з цим, матеріали справи не містять, а позивачем не було надано на суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження умов зберігання поставленого товару з моменту його отримання на відповідальне зберігання (21.09.2018 року) до 03.10.2018 року та що вказаний товар на його складі зберігався відповідно до вимог стандартів та технічних умов. Технічний та санітарний паспорти на склад позивача, де зберігався спірний товар; експлуатаційний дозвіл на використання складу за цільовим призначенням, асортиментний перелік продукції, яку дозволено зберігати на даному складі, журнал контролю за дотриманням умов зберігання відповідно до ДСТУ, тощо, матеріали справи не містять.

У відповідності до п.11.7. та п.11.19. СОУ НАЕК 038:2017 за результатами аналізу приймаються рішення щодо усунення/врегулювання невідповідностей, в тому числі, залучити для усунення/врегулювання невідповідностей постачальника (виробника); забракувати продукцію (або повернути продукцію постачальнику для заміни).

Відтак, позивачем за первісним позовом в односторонньому порядку було складено акт про забраковану продукцію №2 від 27.11.2018 року та у відповідності до п.6.1. договору та п.16 Інструкції №П-7 запрошено постачальника прибути 20.02.2019 до нього для підписання акту про фактичну якість отриманого товару, про що 08.02.2019 року на адресу постачальника було направлено відповідний лист №07-105/3154 від 08.02.2019 року.

Аналізуючи положення СОУ НАЕК 038:2017, умовами якого керувався позивач за первісним позовом приймаючи спірний товар за кількістю та якістю, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що останній не наділений правом самостійно, за результатами виключно технічного огляду, без залучення представника постачальника, без відбору зразків товару, якість якого ставиться під сумнів, та проведення незалежними кваліфікованими фахівцями відповідних досліджень, одноосібно встановлювати факт невідповідності поставленого товару критеріям якості.

Таким чином, колегія суддів не приймає як наладжені твердження скаржника (Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"), що останній був наділений правом самостійно одноособово встановлювати факт невідповідності оставленого товару критеріям якості.

Разом з тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач за первісним позовом відповідно до п.11.7. СОУ НАЕК 038:2017, з метою усунення невідповідностей товару, має право прийняти рішення, яким забракувати такий товар та відповідно повернути його постачальнику для заміни. Однак, за п.11.19. СОУ НАЕК 038:2017 у разі відмови постачальника від врегулювання невідповідностей, закупники готують документи для претензійної роботи у відповідності до П-6, П-7, якщо договором, стандартами, ТУ (технічними специфікаціями), основними та особливими умовами поставок або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги заперечення постачальника в частині поставки товару неналежної якості, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що до спірних відносин сторін мають бути застосовані положення Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення, товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 27.04.1966 №П-7 (зі змінами та доповненнями) (Інструкція №П-7).

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника (Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"), що суд першої інстанції неправомірно застосував до спірних правовідносин положення інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення, товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР від 27.04.1966 №П-7 (зі змінами та доповненнями) (Інструкція №П-7).

При цьому, колегія суддів відзначає, що скаржник (Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") запрошуючи постачальника прибути для підписання акту про фактичну якість отриманого товару (лист №07-105/3154 від 08.02.2019 року) посилався на норми вищевказаної інструкції №П-7.

Виходячи зі змісту абзацу 3 пункту 30 Інструкції №П-7, у разі якщо між виробником (постачальником) та покупцем матимуть місце розбіжності щодо характеру виявлених дефектів та причин їх виникнення, в цьому разі для встановлення якості продукції покупець зобов`язаний запросити експерта бюро товарних експертиз, представника відповідної інспекції по якості або іншого компетентного органу.

Тобто, обов`язок залучення незалежного кваліфікованого експерта для встановлення факту відповідності/невідповідності поставленого товару критеріям якості покладено саме на позивача за первісним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем за первісним позовом, останнім не було залучено незалежного кваліфікованого експерта для встановлення факту відповідності/невідповідності поставленого товару критеріям якості.

З огляду на викладене, та враховуючи, що позивачем за первісним позовом не було доведено належними та допустимими доказами факт поставки відповідачем за первісним позовом за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 товару, що не відповідав критеріям якості, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні первісного позову в повному обсязі.

Відповідачем за первісним позовом подано до суду письмову заяву про застосування наслідків спливу спеціальної позовної давності до заявлених вимог у відповідності до ч. 8 ст. 269 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа не тільки довідалася, а й могла довідатися про порушення свого права. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч. 8 ст. 269 Господарського кодексу України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред`явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи, що права позивача за первісним позовом не порушені, в задоволенні вимог за первісним позовом судом відмовлено в повному обсязі саме з цих підстав.

При цьому, надаючи оцінку змісту заяви відповідача за первісним позовом про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог, що випливають з поставки товару неналежної якості, колегія суддів приймає до уваги, що позивачем за первісним позовом було дотримано шестимісячний строк, встановлений частиною 8 ст. 269 Господарського кодексу України, з огляду на те, що первісний позов подано до суду 03.04.2019 року (як вбачається зі штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, у якому позовна заява направлена на поштову адресу суду), в той час як днем встановлення позивачем недоліків поставленого товару слід вважати день складання довідки про виявлені невідповідності товару на етапі ВК-1 №64, тобто 03.10.2018 року.

Щодо зустрічного позову, колегія суддів відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, товар поставлений позивачем за зустрічним позовом на виконання умов договору поставки за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року був прийнятий відповідачем за зустрічним позовом частково на суму 37448,40 грн, в тому числі ПДВ 6241,40 грн.

В іншій частині товар вартістю 157431,60 грн, у тому числі ПДВ 26238,60 грн, відповідачем за зустрічним позовом був забракований та знаходився з моменту поставки на його відповідальному зберіганні, а в подальшому повернутий позивачу за первісним позовом під час заміни спірного товару за видатковою накладною №РА-00920 від 26.03.2019 року.

Окремий документ на повернення спірного товару не склався, про те сам факт повернення/одержання такого товару сторонами підтверджено.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, в свою чергу, покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи, що частина товару вартістю 157431,60 грн поставлена за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року не була прийнята у власність покупцем, та під час оформлення видаткової накладної №РА-00920 від 26.03.2019 року повернута постачальнику, тобто фактично господарська операція з поставки 21.09.2018 року товару вартістю 157431,60 грн не відбулась, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмовив в задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення 157431,60 грн вартості товару, поставленого саме за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року.

Розрахунок за товар вартістю 37448,40 грн, який було прийнято відповідачем за зустрічним позовом за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року мав відбутися в порядку визначеному п.3.2. договору поставки, за яким розрахунки за продукцію поставлену відповідно до п.1.1. договору поставки здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, на протязі 45 календарних днів з моменту поставки продукції. При цьому, оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Відповідно до п.4.4. договору поставки, постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 року, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в ЄРПН шляхом направлення її на дві електронні адреси покупця та . протягом терміну, визначеного чинною редакцією Податкового кодексу України. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Згідно п.7.7. договору поставки, у випадку ненадання постачальником покупцю у встановлений в договорі термін електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену п.3.1. на суму ПДВ.

Так, виходячи з умов п.3.2. договору поставки, граничний строк по оплаті вартості товару, поставленого позивачу за зустрічним позовом та прийнятого відповідачем за зустрічним позовом за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2019 року настав 05.11.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач за зустрічним позовом з порушенням погоджених сторонами строків частково розрахувався за прийнятий товар у сумі 31207,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 04.02.2019 року №№ 1702, №1674, 1693, 1692, 1677 (наявні в матеріалах справи).

В іншій частині вартість прийнятого товару в розмірі ПДВ в сумі 6241,40 грн не оплатив, доказів сплати матеріали справи не містять.

Відповідно до п.44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної (1); дата складання податкової накладної (2); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг (3); податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу) (4); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг (5); опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг (6); ціна постачання без урахування податку (7); ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні (8); загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку (9); код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (10); індивідуальний податковий номер (11).

Згідно п.201.2. ст. 201 Податкового кодексу України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.201.10. ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1. цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1. цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема, для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно податкової накладної №241 від 20.09.2018 року, що має відмітку контролюючого органу про її прийняття, та квитанції про реєстрацію даної податкової накладної в ЄРПН вбачається, позивачем за зустрічним позовом своєчасно зареєстровано податкове зобов`язання по поставці товару загальною вартістю 194880,00грн (ПДВ-32480,00грн). Дана податкова накладна зареєстрована в ЄРПН 11.10.2018 за №.

12.10.2018 року з електронної адреси "Афродита Академія" на електронні адреси та , які зазначені в п.4.4. договору було направлено податкову накладну позивача за зустрічним позовом по поставці за договором №480 від 05.09.2018 року, разом з квитанцією про її реєстрацію про що зазначено в електронних листах (до електронного відправлення додано чотири файли) (копії скриншотів наявні в матеріалах справи).

У подальшому позивачем за первісним позовом було проведено корегування кількісних та вартісних показників до вказаної податкової накладної на суму повернутого товару -157431,60 грн (ПДВ -26238,60 грн), що зареєстровано в ЄРПН 10.04.2019 року за №.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач за зустрічним позовом мав розрахуватися за прийнятий товар на суму 37448,40 грн за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року у повному обсязі в строк встановлений п.3.2. договору (по 05.11.2018 року), в тому числі включаючи суму ПДВ у розмірі 6241,40 грн.

Податкова накладна №241 від 20.09.2018 року направлена на електронні адреси відповідача за зустрічним позовом, разом з квитанцією про її реєстрацію в ЄРПН, є достатньою підставою для включення останнім, як платником податку, до податкового кредиту витрат по сплаті ПДВ.

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника (Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що позивачем за зустрічним позовом не було належним чином виконано умови п.п. 4.4 договору, а саме накладна не відповідає первинним документам в частині складання та найменування продукції, оскільки була допущена помилка щодо дати виникнення податкового зобов`язання (зазначення 20.09.2018 року, замість 21.09.2018 року) та описки у назві товару (зазначення: мило рідке для рук "PRO servsce", 460мл, замість мило рідке для рук "PRO servіce", 460мл; мило рідке 5л "PRO servsce", замість мило рідке 5л "PRO servіce"), не мають наслідку недійсності даної податкової накладної, яка своєчасно зареєстрована в ЄРПН, про що ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" повідомлено у порядку, встановленому договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, виходячи із заявленого періоду стягнення, перевіривши розрахунок нарахувань, погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення зустрічного позову в частині стягнення 3% річних в сумі 91,83 грн за період з 06.11.2018 року по 03.05.2019 року та інфляційних втрат в сумі 357,64 грн за той же період.

Крім того, враховуючи, що обов`язку провести розрахунок за товар вартістю 157431,60 грн поставлений саме за видатковою накладною №РА-02982 від 21.09.2018 року, який було повернуто ним позивачу - не виникло, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, щодо відмови в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення 163673,00 грн основного боргу за продукцію.

При цьому, колегія суддів приймає як наладжене твердження скаржника (Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд") що сторони по спірному договору не мали жодних претензій щодо того, що заміна (поставка) здійснюється саме в межах договірних відносин, що ґрунтуються на договорі поставки товару №480 (3) 18 УК від 05.09.2018 року, проте останні не спростовують висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Так, скаржник не надав суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційних скаргих фактично зводяться до мотивів викладених у первісному та зустрічному позові, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріа-Трейд" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 року у справі №927/293/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянтів.

4. Матеріали справи №927/293/19 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 18.11.2019 року.