РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2019Справа № 910/7642/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Бігми Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Мазура Миколи Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код: 04653199)

про стягнення 65316,66 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Мазура Миколи Володимировича з вимогами до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» про стягнення 65316,66 грн, з яких 46170,00 грн. основного боргу, 11219,31 грн пені, 3231,90 грн штрафу, 922,14 грн 3% річних та 3773,31 грн інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №472/п/17 від 20.11.2017, не здійснив оплату за виконані позивачем роботи, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 46170,00 грн. Крім того, так як відповідачем було прострочено виконання грошового зобов`язання з оплати вартості робіт, виконаних позивач, останнім нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 11219,31 грн пені, 3231,90 грн штрафу, 922,14 грн 3% річних та 3773,31 грн інфляційних втрат.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, в межах ціни позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 заяву Фізичної особи-підприємця Мазура Миколи Володимировича про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Мазура Миколи Володимировича залишено без руху; встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 14.06.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 відкрито провадження у справі №910/7642/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

23.07.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зауважив, що оскільки позивачем у встановленому договором порядку та терміни не була виконана та передана робота, відповідач відмовився від підписання актів приймання-передавання виконаних робіт. При цьому, акт приймання-передавання не підтверджував обсяг виконаних робіт та не мав документального підтвердження фактично виконаної роботи.

Відповідач зазначив, що необхідність виконання позивачем робіт була обумовлена розробкою проектної документації відповідачем як генеральним проектувальником по об`єкту «Реставрація та реабілітація будівлі з технічним переоснащенням і реконструкцією прибудови театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр оперети» на вул. Червоноармійській, 53/3 у Печерському районі м. Києва» на умовах договору, укладеного із замовником - ТВЗК «Київський національний академічний театр оперети».

Відповідач вказав на те, що відповідно до накладної №13 від 29.12.2017 представником відповідача Кочергіним Л.В. представнику замовника - Мазуру М.В. за Договором №14/ВР/17 (98/п/17) від 13.04.2017 була передана розроблена самим відповідачем проектно-кошторисна документація, яка доручалась для розробки позивачу та фактично не була ним виконана.

09.08.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.09.2019.

У підготовчому засіданні 25.09.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 16.10.2019.

02.10.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 було повернуто відповідачу без розгляду.

У підготовчому засіданні 16.10.2019 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 (у зв`язку з перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці 06.11.2019) судове засідання призначено на 08.11.2019.

08.11.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому представник відповідача вказав на те, що з ним було укладено договір про надання правничої допомоги 07.11.2019 та на 12:00 год 08.11.2019 Ірпінським міським судом Київської області призначено до розгляду кримінальну справу, в якій бере участь представник відповідача.

Крім того, представник відповідача зазначив, що 08.11.2019 на 13:00 старшим слідчим СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області викликано представника відповідача для проведення слідчого експерименту.

Враховуючи викладені обставини, представник відповідача зауважив, що він не зможе взяти участь у судовому засіданні, призначеному на 08.11.2019, та просив відкласти розгляд справи.

Розглянувши у судовому засіданні 08.11.2019 вказане клопотання відповідача, суд відмовив в його задоволенні, оскільки відкладення розгляду справи (перерва у судовому засіданні) є правом суду, реалізація якого перш за все обумовлена неможливістю вирішення спору.

Водночас, наявних в матеріалах справи доказів достатньо для вирішення спору по суті.

При цьому, будь-яких пояснень щодо необхідності подання нових доказів/пояснень на підтвердження своїх заперечень представником відповідача зазначено не було.

Крім того, зазначаючи про наявність укладеного з відповідачем договору про надання правової допомоги, представником відповідача (адвокатом Горлатим О.В.) копії вказаного договору суду не надано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи (перерви у судовому засіданні), визначених у ст.ст. 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судове засідання 08.11.2019 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (АДРЕСА_1), що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку про повернення поштового відправлення у зв`язку з відсутністю адресата та поштовим конвертом, в якому ухвала суду від 21.10.2019 була направлена на адресу позивача.

При цьому, 08.11.2019 позивачем через відділ діловодства суду подано клопотання про розгляду справи за відсутності представника позивача, в якому позивач зазначив, що свої позовні вимоги він підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 08.112019 не з`явився, про призначене судове засідання повідомлявся за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 806, з якого вбачається, що ухвала суду від 21.10.2019 була отримана відповідачем 25.10.2019.

У судовому засіданні 08.11.2019 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.04.2017 між Театрально-видовищним закладом культури «Київський національний академічний театр оперети» (замовник) та Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» (генеральний проектувальник) укладено Договір №14/ВР/17 про виконання робіт з коригування проектно-кошторисної документації (стадія П та стадія Р) по об`єкту «Реставрація та реабілітація будівлі з технічним переоснащенням і реконструкцією прибудови театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр оперети» на вул. Червоноармійській, 53/3 у Печерському районі м. Києва», відповідно до умов якого генеральний проектувальник зобов`язується виконати роботи з коригування проектно-кошторисної документації (стадія П та стадія Р) по вказаному об`єкту і передати замовнику проектну документація.

Відповідно до п. 2.4 Договору генеральний проектувальник має право залучати до виконання частини проектних робіт третіх осіб (кваліфікованих (сертифікованих) спеціалістів чи спеціалізовані проектні організації, які мають відповідні дозвільні документи на умовах субпідряду.

20.11.2017 між Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» (змовник) та Фізичною особою-підприємцем Мазуром Миколою Володимировичем (виконавець) укладено Договір №472/п/17 про виконання робіт з коригування кошторисної частини проектної документації по об`єкту «Реставрація та реабілітація будівлі з технічним переоснащенням і реконструкцією прибудови театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр оперети» на вул. Червоноармійській, 53/3 у Печерському районі м. Києва».

Відповідно до п. 1.1 Договору №472/п/17 від 20.11.2017 замовник доручає, а виконавець зобов`язується організувати та виконати роботи з коригування кошторисної частини проектної документації по об`єкту «Реставрація та реабілітація будівлі з технічним переоснащенням і реконструкцією прибудови театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр оперети» на вул. Червоноармійській, 53/3 у Печерському районі м. Києва» в наступних обсягах:

- перенесення робіт, що відносяться до 1 черги з кошторисів 2 черги в кошториси 1 черги, а саме: загальнобудівельні роботи, проти димна вентиляція, придбання устаткування (театру, кафе), протипожежні двері, вікна та вітражі, розділ 1 «Система зв`язку», розділ 2 «Система постановочного освітлення», розділ 6 «Пожежогасіння», розділ 10 «Концерн САКУРА: демонтаж системи опалення (головна будівля з прибудовою), підлога з мармуру та художнього паркету, вбудована ТП, інтер`єри існуючої будівлі, люстра;

- підрахунок виконаних робіт по об`єкту з початку будівництва по чергах будівництва;

- визначення залишків невиконаних робіт по об`єкту в обсягах затвердженої проектної документації по чергах будівництва;

- визначення кошторисної вартості залишків робіт в поточному рівні цін без змін раніше затверджених проектних рішень на підставі складених локальних кошторисів по чергах будівництва;

- визначення загальної кошторисної вартості об`єкта по чергах будівництва;

- підготовка та надання документів та документації в ДП «Укрдержбудекспертиза» для проведення експертизи кошторисної частини проектної документації по об`єкту та отримання експертного звіту щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за проектом «Реставрація та реабілітація будівлі з технічним переоснащенням і реконструкцією прибудови театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр оперети» на вул. Червоноармійській, 53/3 у Печерському районі м. Києва».

Відповідно до п. 2.1 Договору №472/п/17 від 20.11.2017 вартість робіт становить 46170,00 грн згідно з Протоколом погодженої ціни (Додаток №1 до договору).

Згідно з п. 2.4 Договору №472/п/17 від 20.11.2017 розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі актів про приймання-передачу виконаних робіт. До 5-го числа місяця, наступного за звітним, виконавець надає замовнику акт про приймання-передачу робіт. Замовник протягом 5-ти банківських днів повертає підписаний акт або надає мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до п. 7.1 Договору №472/п/17 від 20.11.2017 договір діє до повного виконання взятих сторонами на себе зобов`язань за умовами договору.

Додатком №1 (Протокол погодження договірної ціни) та Додатком №2 (Кошторис) до Договору №472/п/17 від 20.11.2017 сторони встановили, що вартість робіт за вказаним договором становить 46170,00 грн.

Судом встановлено, що 23.05.2018 позивач направив відповідачу Акт від 14.05.2018 приймання-передавання виконаних робіт з коригування кошторисної частини проектної документації по об`єкту «Реставрація та реабілітація будівлі з технічним переоснащенням і реконструкцією прибудови театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр оперети» на вул. Червоноармійській, 53/3 у Печерському районі м. Києва» на суму 46170,00 грн.

Вказаний акт було отримано відповідачем 24.05.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 424.

Листом вих. №275/К від 07.06.2018 відповідач відмовив позивачу у підписанні вказаного акту, мотивуючи свою відмову тими обставинами, що акт не підтверджує обсяг виконаних робіт та не має документального підтвердження фактично виконаних робіт.

Позивач повторно звернувся до відповідача з листом вих. №786 від 21.06.2018, в якому просив прийняти роботи, підписати акт та сплатити грошові кошти.

До вказаного листа позивачем було долучено Акт від 22.06.2018 приймання-передачі робіт на суму 46170,00 грн та документи і документацію на 290 аркушах.

У зв`язку з непідписанням відповідачем акту виконаних робіт за Договором №472/п/17 від 20.11.2017 та несплатою грошових коштів позивачу, останній 20.08.2018 звернувся до відповідача з претензією від 15.08.2018, в якій вимагав протягом 10 банківських днів з моменту отримання претензії сплатити грошові кошти у розмірі 46170,00 грн.

Вказана претензія була отримана відповідачем 29.08.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 466.

Однак, відповідачем не надано відповіді на вказану претензію позивача.

З огляду на те, що відповідачем не було сплачено на користь позивача грошову суму у розмірі 46170,00 грн, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу (вартість виконаних робіт) у розмірі 46170,00 грн., 11219,31 грн пені, 3231,90 грн штрафу, 922,14 грн 3% річних та 3773,31 грн інфляційних втрат (нараховані у зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості робіт, виконаних позивачем).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Як встановлено судом, вартість робіт за Договором №472/п/17 від 20.11.2017 становить 46170,00 грн.

23.05.2018 позивач направив відповідачу Акт від 14.05.2018 приймання-передавання виконаних робіт з коригування кошторисної частини проектної документації по об`єкту «Реставрація та реабілітація будівлі з технічним переоснащенням і реконструкцією прибудови театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр оперети» на вул. Червоноармійській, 53/3 у Печерському районі м. Києва» на суму 46170,00 грн.

Втім, листом вих. №275/К від 07.06.2018 відповідач відмовив позивачу у підписанні вказаного акту, мотивуючи свою відмову тими обставинами, що акт не підтверджує обсяг виконаних робіт та не має документального підтвердження фактично виконаних робіт.

Про вказані обставини (наявність підстав для відмови у підписанні акту приймання-передачі) також зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 23.07.2019.

Крім того, у відзиві відповідач вказав на те, що оскільки позивачем у встановленому договором порядку та терміни не була виконана та передана робота, відповідач відмовився від підписання актів приймання-передавання виконаних робіт.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом та умовами укладеного між сторонами договору покладено саме на замовника. Відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Прострочення виконання підрядником робіт не є тією обставиною, наявність якої дає замовнику право відмовитись від прийняття робіт, оскільки за прострочення виконання робіт на виконавця покладається відповідальність у вигляді сплати штрафних санкцій (п. 4.3 договору).

Що ж до посилань відповідача про те, що позивачем було порушено порядок виконання робіт, суд вважає їх необгрунтованими, так як умовами Договору №472/п/17 від 20.11.2017 не встановлено порядку виконання підрядником робіт, а наведено лише перелік робіт, які повинен був виконати позивач.

Водночас, так як між сторонами наявний спір щодо виконання позивачем робіт за Договором №472/п/17 від 20.11.2017 (факту їх виконання та обсягів), судом на підставі поданих сторонами доказів підлягають встановленню обставини виконання/невиконання позивачем (підрядником) робіт за вказаним договором.

Так, позивачем долучено до позовної заяви копію опису вкладення у цінний лист 424, з якої вбачається, що 23.05.2018 позивачем було надіслано відповідачу:

1) лист від 23.05.2018;

2) копію завдання на коригування кошторисної частини проекту;

3) копію експертного звіту ДП «Укрдержбудекспертиза»;

4) копію накладної №13 від 29.12.2017;

5) копію Договору №472/п/17 від 20.11.2017 з додатками;

6) оригінал Акту від 14.05.2018 приймання-передачі виконаних робіт.

Зокрема, у листі від 23.05.2018 (копія долучена до позовної заяви) позивач вказував на належне виконання ним своїх зобов`язань за Договором №472/п/17 від 20.11.2017, що підтверджується копією завдання на коригування кошторисної частини проекту, копією експертного звіту ДП «Укрдержбудекспертиза», копією накладної №13 від 29.12.2017.

Виконавець (позивач) у листі від 23.05.2018 зазначав, що він протягом січня-квітня 2018 року подавав відповідачу (замовнику) акти приймання-передачі виконаних робіт для підписання. Однак, відповідачем не були підписані акти приймання-передачі.

За таких обставин, позивач просив відповідача виконати свої зобов`язання за Договором №472/п/17 від 20.11.2017 щодо прийняття робіт, підписання акту приймання-передачі та сплати грошових коштів.

Як вбачається з Завдання на коригування кошторисної частини проекту «Реставрація та реабілітація будівлі з технічним переоснащенням і реконструкцією прибудови театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр оперети» на вул. Червоноармійській, 53/3 у Печерському районі м. Києва» (на залишки робіт станом на 20.12.2017), який погоджений Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» та затверджений Київським національним академічним театром оперети 15.12.2017, до обсягів коригування проекту входить: перенесення робіт, що відносяться до 1 черги з кошторисів 2 черги в кошториси 1 черги, а саме: загальнобудівельні роботи, проти димна вентиляція, придбання устаткування (театру, кафе), протипожежні двері, вікна та вітражі, розділ 1 «Система зв`язку», розділ 2 «Система постановочного освітлення», розділ 6 «Пожежогасіння», розділ 10 «Концерн САКУРА: демонтаж системи опалення (головна будівля з прибудовою), підлога з мармуру та художнього паркету, вбудована ТП, інтер`єри існуючої будівлі, люстра; проведення експертизи кошторисної частини проектної документації.

Відповідно до Експертного звіту щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за проектом «Реставрація та реабілітація будівлі з технічним переоснащенням і реконструкцією прибудови театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр оперети» на вул. Червоноармійській, 53/3 у Печерському районі м. Києва» (коригування) №00-2751-17/КД від 20.12.2017, складеного та затвердженого ДП «Укрдержбудекспертиза» (копія долучена позивачем до позовної заяви), встановлено, що заявлена кошторисна вартість, передбачена наданою кошторисною документацією, у поточних цінах станом на 15.12.2017 складала 468202,141 тис грн, у тому числі, будівельні роботи - 309869,600 тис грн, устаткування, меблі та інвентар - 48274,324 тис грн, інші витрати - 110058,217 тис грн. За результатами розгляду кошторисної документації і зняття зауважень встановлено, що зазначена документація, яка враховує обсяги робіт, передбачені проектом (коригування), складена відповідно до вимог ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва». На відміну від показників кошторисної вартості, наведених в експертному звіті від 28.12.2012 №00-0431-12/ЦБ, загальна кошторисна вартість будівництва у поточних цінах станом на 20.12.2017 складає 449834,071 тис грн, в тому числі будівельні роботи - 290893,714 тис грн, устаткування, меблі та інвентар - 64251,434 тис грн, інші витрати - 94688,923 тис грн. Із загальної кошторисної вартості, згідно з довідкою замовника, станом на 20.12.2017 виконано 85944,170 тис грн, у тому числі будівельні роботи - 57094,796 тис грн, устаткування, меблі та інвентар - 5208,432 тис грн, інші витрати - 23640,846 тис грн.

Загальна кошторисна вартість по чергах будівництва:

Кошторисна вартість першої черги - 202614,326 тис грн, у тому числі будівельні роботи - 127977,166 тис грн, устаткування, меблі та інвентар - 30982,796 тис грн, інші витрати - 43654,364 тис грн. Із кошторисної вартості першої черги виконано станом на 20.12.2017 - 83669,924 тис грн, у тому числі будівельні роботи - 57094,892 тис грн, устаткування, меблі та інвентар - 5208,432 тис грн, інші витрати - 21366,600 тис грн.

Кошторисна вартість другої черги - 247219,745 тис грн, у тому числі будівельні роботи - 162916,548 тис грн, устаткування, меблі та інвентар - 33268,638 тис грн, інші витрати - 51034,559 тис грн. Із кошторисної вартості першої черги виконано станом на 20.12.2017 - 2274,246 тис грн, у тому числі інші витрати - 2274,246 тис грн.

Позивачем долучено до позовної заяви копію накладної №13 від 29.12.2017, де зазначено, що отримувачем є ТВЗК «Київський національний академічний театр оперети»; перепроводжується наступна технічна документація, розроблена ДП «Ндіпроектреконструкція»: зведені кошторисні розрахунки, зведення витрат (експертиза 2017); відомість обсягів робіт (1 черга) (експертиза 2017); відомість ресурсів зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва (1 черга) (експертиза 2017); кошторисна документація, локальні кошториси (1 черга) (експертиза 2017); відомість обсягів робіт (2 черга) (експертиза 2017); відомість ресурсів зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва (2 черга) (експертиза 2017); кошторисна документація, локальні кошториси (2 черга) (експертиза 2017).

Вказана накладна підписана Мазуром М.В., як замовником, та Кочергіним Л.В .

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на те, що відповідно до накладної №13 від 29.12.2017 представником відповідача Кочергіним Л.В. представнику замовника - Мазуру М.В. за Договором №14/ВР/17 (98/п/17) від 13.04.2017 була передана розроблена самим відповідачем проектно-кошторисна документація, яка доручалась для розробки позивачу та фактично не була ним виконана.

09.08.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що він організував та виконав роботи, вказані у п. 1.1 Договору №472/п/17 від 20.11.2017, доказом чого є Експертний звіт ДП «Укрдержбудекспертиза» від 20.12.2017, отриманню якого передувала підготовка та надання позивачем документів та документації до ДП «Укрдержбудекспертиза» в обсягах, передбачених п.п. 1.1.1 - 1.1.5 договору.

При цьому, позивач пояснив, що відповідно до накладної №13 від 29.12.2017 представником відповідача Кочергіним Л.В. представнику замовника - Мазуру М.В. була передана проектно-кошторисна документація на паперовому носії, сформована на підставі документів та документації, розробленої позивачем, перелік якої наведено в Додатку до Акту приймання-передачі.

Позивач зауважив, що вся кошторисна документація, яка зазначена у накладній №13 від 29.12.2017, розроблялася лише ним та є лише в його розпорядженні. На підтвердження викладених обставин позивачем надано список будов, розроблених в програмному комплексі АВК (автоматизований випуск кошторисів), який встановлено на персональному комп`ютері позивача. Зі списку будов вбачається, що кошториси розроблялися позивачем у грудні 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що оцінюючи в сукупності подані сторонами докази, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, беручи до уваги подані позивачем пояснення щодо характеру виконання робіт, обумовлених Договором №472/п/17 від 20.11.2017, які не були спростовані відповідачем, суд дійшов висновку, що позивачем доведено суду належними та допустимими доказами факт виконання (організації) ним робіт за договором на суму 46170,00 грн.

При цьому, судом враховано, що умовами Договору №472/п/17 від 20.11.2017 передбачено право позивача (підрядника) не лише самостійно виконувати роботи, а організовувати їх виконання (у п. 3.2.4 договору встановлено право виконавця залучати до виконання обов`язків за договором третіх осіб).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем були виконані ті роботи (організовано їх виконання), перелік яких наведений у п. 1.1.1 Договору №472/п/17 від 20.11.2017, на суму 46170,00 грн., а отже відповідач повинен їх оплатити в порядку та строки, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 2.5 Договору №472/п/17 від 20.11.2017 замовник здійснює оплату за фактично виконані роботи на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін в строк до 30.03.2018 включно.

Суд зазначає, що вказаний у п. 2.5 договору строк оплати відповідачем робіт, виконаних позивачем, було погоджено сторонами з урахуванням п. 1.2 договору, де зазначено, що термін виконання робіт становить - з моменту підписання договору до 31.01.2018.

Однак, матеріали справи не містять доказів виконання позивачем робіт у строк до 31.01.2018 (позивач зазначає, що він протягом січня-квітня 2018 року надсилав відповідачу для підписання акти виконаних робіт, але доказів вказаних обставин позивачем суду не надано).

Разом з тим, як встановлено судом, матеріали справи містять докази надсилання позивачем відповідачу акту виконаних робіт (разом з документи, документацією на підтвердження виконання робіт) у травні 2018 року, тобто після строку, встановленого у п. 2.5 договору для здійснення відповідачем оплати.

Таким чином, оскільки по суті умови договору підряду не містять строку оплати відповідачем робіт, виконаних позивачем після 30.03.2018, суд дійшов висновку керуватися положеннями ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, позивач 20.08.2018 звернувся до відповідача з претензією від 15.08.2018, в якій вимагав протягом 10 банківських днів з моменту отримання претензії сплатити грошові кошти у розмірі 46170,00 грн.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Вказана претензія була отримана відповідачем 29.08.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 466.

Таким чином, відповідач повинен був здійснити оплату за виконані позивачем роботи у сумі 46170,00 грн. у строк до 12.09.2018.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 46170,00 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» за Договором №472/п/17 від 20.11.2017 у сумі 46170,00 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Мазура Миколи Володимировича в частині стягнення з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» суми основного боргу у розмірі 46170,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 11219,31 грн за період з 01.10.2018 по 31.05.2019 та штраф у розмірі 3231,90 грн., нараховані на підставі ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: - за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); - за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Суд зазначає, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 Господарського кодексу України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Таким чином, нарахування позивачем штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України є безпідставним.

При цьому, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Оскільки умовами Договору №472/п/17 від 20.11.2017 не встановлено відповідальності відповідача за прострочення виконання ним обов`язку з оплати робіт, виконаних позивачем, та з огляду на відсутність спеціального законодавчого акту, яким би встановлювались умови та обов`язок сплати штрафних санкцій замовником у відповідних правовідносинах (оплата вартості робіт), підстави для нарахування штрафних санкцій відсутні.

Таким чином, суд відмовляє у позові Фізичної особи-підприємця Мазура Миколи Володимировича в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» пені у розмірі 11219,31 грн та штрафу у розмірі 3231,90 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 922,14 грн. за період з 01.10.2018 по 31.05.2019) та інфляційні втрати у розмірі 3773,31 грн. за період з жовтня 2018 року по травень 2019 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку в їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Мазура Миколи Володимировича в частині стягнення з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» 3% річних у розмірі 922,14 грн та інфляційних втрат у розмірі 3773,31 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Мазура Миколи Володимировича до Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» про стягнення 65316,66 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «Ндіпроектреконструкція» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код: 04653199) на користь Фізичної особи-підприємця Мазура Миколи Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 46170 (сорок шість тисяч сто сімдесят) грн 00 коп., 3% річних у розмірі 922 (дев`ятсот двадцять дві) грн 14 коп., інфляційні втрати у розмірі 3773 (три тисячі сімсот сімдесят три) грн 31 коп. та судовий збір у розмірі 1495 (одна тисяча чотириста дев`яносто п`ять) грн 98 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин