ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/4753/15-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огороднік К.М. - головуючий, Жуков С.В., Банасько О.О.

за участю секретаря судового засідання - Ксензової Г.Є.;

за участю:

арбітражного керуючого Ягічева С.О.

ПАТ "Дельта банк" - Коновал Р. О.,

ТОВ "ФЕМЕЛІ ЛАЙТ ХАУС" - Сабодаш Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу арбітражного керуючого Ягічева Сергія Олексійовича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2019

у справі № 910/4753/15-г

за заявою Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства „Світ Електроніки" (далі - ПАТ „Світ Електроніки", боржник) на підставі статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 4212-VІ від 22.12.2011) (далі - Закон про банкрутство).

Постановою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 ПАТ „Світ Електроніки" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кононенка В.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2016 визнано кредиторами боржника: - ТОВ „Аквафор-Центр" на суму 35 759,33 грн., з яких 1 218,00 грн. - вимоги першої черги, 34 541,33 грн. - вимоги четвертої черги; ПАТ „Правекс-Банк" з грошовими вимогами на суму 112 480 847,01 грн., з яких 1 218,00 грн. - вимоги першої черги, 79 541 714,47 грн. - вимоги четвертої черги, 32 172 308,86 грн. - вимоги шостої черги; ПАТ „Дельта-Банк" на суму 39 172 308,86 грн., з яких 1 218,00 грн. - вимоги першої черги, 18 724 083,39 грн. - вимоги четвертої черги, 20 447 007,47 грн. - вимоги шостої черги; ПАТ „Банк Форвард" на суму 14 267 686,62 грн., з яких 1 218,00 грн. - вимоги першої черги, 11 088 585,62 грн. - вимоги четвертої черги, 3 177 883,00 грн. - вимоги шостої черги; ТОВ „Індезіт Україна" на суму 1 058 154,04 грн., з яких 1 218,00 грн. - вимоги першої черги, 1 056 936,04 грн. - вимоги четвертої черги; ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС на суму 12 225 093,92 грн. - вимоги шостої черги.; Затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ „Світ Електроніки"; Затверджено окремо внесені вимоги ПАТ „Правекс-Банк", які забезпечені заставою боржника у розмірі 67 351 400,00 грн.; ПАТ „Дельта Банк", які забезпечені заставою боржника у розмірі 75 991 431,98 грн.; ТОВ „Фінанс Траст Груп", які забезпечені заставою боржника у розмірі 5 3132 538,63 грн. Замінено ПАТ „Правекс-Банк" на ТОВ „Фемелі Лайт Хаус".

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 визнано кредитором боржника ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києва з грошовими вимогами до боржника на суму 2 933 692,50 грн., з яких 2756,00 грн. - вимоги першої черги, 2 930 936,50 грн. - вимоги шостої черги. Затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ „Світ Електроніки".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 припинено повноваження ліквідатора банкрута Кононенка В.О. та призначено ліквідатором ПАТ „Світ Електроніки" арбітражного керуючого Ягічева С.О.

Строк для подання суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на затвердження неодноразово продовжувався ухвалами суду на шість місяців, зокрема від 19.12.2016, від 03.07.2017, від 14.12.2017, від 16.04.2018 та від 03.12.2018.

07.03.2019 до господарського суду надійшов на затвердження звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута станом на 04.03.2019.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі №910/4753/15-г, серед іншого, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ПАТ „Світ Електроніки", ліквідовано банкрута ПАТ „Світ Електроніки" як юридичну особу у зв`язку із банкрутством, провадження у справі №910/4753/15-г закрито.

За наслідками розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав затвердити звіт, ліквідаційний баланс та ліквідувати ПАТ „Світ Електроніки", оскільки ліквідатором були вжиті всі можливі заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна банкрута та повністю виконані покладені на нього Законом про банкрутство обов`язки.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" та Акціонерного товариства „Банк Форвард" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі №910/4753/15-г скасовано, прийнято нове рішення, яким у затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута відмовлено, усунено арбітражного керуючого Ягічева С.О. від виконання обов`язків ліквідатора ПАТ „Світ Електроніки", покладено виконання обов`язків ліквідатора ПАТ „Світ Електроніки" на арбітражного керуючого Ягічева С.О. до призначення Господарським судом міста Києва нового ліквідатора в порядку, передбаченому Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", справу № 910/4753/15-г направлено до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури ПАТ „Світ Електроніки".

Колегія суддів суду апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові дійшла висновку про передчасність затвердження звіту та ліквідаційного балансу банкрута, оскільки судом виявлені порушення положень статей 26, 42, 46 Закону про банкрутство, які можуть бути усунуті тільки при подальшому здійсненні ліквідації боржника.

Апеляційний суд зазначив про не вчинення всіх залежних від ліквідатора дій, спрямованих на захист інтересів кредиторів, виявлення активів підприємства, зокрема майна, яке перебувало у заставі, відсутність доказів на підтвердження вжиття ліквідатором дій, направлених на розшук, встановлення причин незбереження та, як наслідок, відновлення первинної документації, яка необхідна для належного виконання своїх обов`язків, в тому числі шляхом звернення до правоохоронних органів до винних осіб, причетних до втрати або знищення відповідних документів, а також порушення вимог закону щодо затвердження звіту ліквідатора, зокрема, рішення щодо схвалення звіту ліквідатора більшістю голосів членів комітету кредиторів не прийнято, і як наслідок належного припинення юридичної особи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

Арбітражний керуючий Ягічев Сергій Олексійович, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, зокрема положень Закону банкрутство, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, і як наслідок до ухвалення незаконного рішення, просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі № 910/4753/15-г скасувати, залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2019.

Підставою для скасування скаржник зазначає, що доводи, на яких ґрунтується постанова апеляційної інстанції не підтверджені належними та допустими доказами, а отже зводяться виключно до припущень, які спростовуються матеріалами справи.

Скаржник доводить, що ліквідатором під час ліквідаційної процедури були вжиті всі необхідні заходи щодо пошуку майна банкрута, в тому числі заставного, в результаті чого, не виявивши будь-яких активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, у відповідності до вимог статті 46 Закону про банкрутство було підготовлено та подано до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Крім того, скаржник зазначає, що 06.03.2019 було організовано та проведено збори комітету кредиторів боржника, на яких не схвалено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, оскільки як підставу цьому АТ "Дельта Банк", якого підтримало АТ "Банк форвард" зазначило, що в повідомленні про збори комітету кредиторів не було інформації про остаточне схвалення звіту ліквідатора про припинення діяльності товариства, а звіт з додатками отриманий в день зборів, що, на думку скаржника, не передбачено Законом про банкрутство.

Скаржник доводить, що твердження апеляційного суду щодо відсутності даних про вжиття заходів щодо пошуку, виявлення заставного майна банкрута, а саме товарів в обороті, не відповідають обставинам справи та спростовуються матеріалами інвентаризації, що додані до звіту.

Щодо невчинення дій з відновлення первісної бухгалтерської документації, отримання від органів податкової служби даних податкових накладних з податку на додану вартість скаржником зазначено, що він був призначеним ліквідатором банкрута вже після спливу позовної давності з оскарження правочинів на підставі статті 20 Закону про банкрутство.

Крім того, скаржник зазначає, що розгляд справи за відсутності учасника процесу щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

ПАТ "Дельта Банк" у відзиві просить касаційну скаргу ліквідатора ПАТ "Світ Електроніки" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 - без змін, як законну та обґрунтовану, та зазначив про передчасність затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу через неповноту дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/4753/15-г визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Огороднік К.М., суддя - Жуков С.В., суддя - Банасько О.О., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 21.10.2019.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувалися суди

Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до приписів ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення серед іншого здійснює такі повноваження:

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно положень ст. 46 Закону про банкрутство, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Таким чином, звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про ліквідацію банкрута та закриває провадження у справі. Ухвала про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу приймається за наслідком проведення судового засідання, заслуховування думки учасників провадження у справі, в тому числі кредиторів боржника.

Ухвала господарського суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, встановленню відсутності керівних органів боржника за адресою їх місцезнаходження у випадку ведення спрощеної процедури банкрутства, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, а й підсумовує хід усієї процедури банкрутства, починаючи від порушення провадження, та закриває провадження у справі про банкрутство.

Затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута місцевий господарський суд, оцінивши повноту дій ліквідатора, виходив з того, що зареєстроване майно за боржником відсутнє і в процедурі ліквідації інших активів підприємства не виявлено, з огляду на здійснення ліквідатором усіх необхідних для пошуку та виявлення майна банкрута заходів, зокрема, шляхом звернення до відповідних реєстраційний органів.

В ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна, виявлення дебіторської заборгованості тощо). Таким чином, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси.

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, з висновками якого погоджується Верховний Суд, наведеного не враховано місцевим господарським судом при розгляді звіту та ліквідаційного балансу ПАТ "Світ Електроніки".

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, апеляційний суд вказав на те, що звіт ліквідатора не містить даних про вжиття заходів щодо пошуку, виявлення та реалізацію майна, а саме рухомого майна та дебіторської заборгованості на суму 40 340 тис. грн., яке відображалось серед активів підприємства згідно балансу станом на 31.12.2014.

Як встановлено апеляційним судом, звіт ліквідатора не містить даних про заставне майно, так само як і даних про те, які реальні дії вчинялись ліквідатором щодо пошуку та виявлення заставного майна банкрута, а саме товарів в обороті, зокрема відсутні відомості щодо їх пошуку за місцем знаходження предмету застави та подальше їх включення до складу ліквідаційної маси боржника з метою погашення вимог кредиторів, зокрема, виїзд та огляд відповідного майна за місцем його знаходження, звернення до осіб, відповідальних за збереження товарно-матеріальних цінностей боржника. А у разі відчуження боржником предмету застави без згоди заставодержателів або його знищення, пошкодження чи псування, ліквідатором у своєму звіті також не відображено, які заходи вживались останнім щодо його повернення або заміни його іншими товарами такої ж вартості у відповідності до ст. 43 Закону України „Про заставу".

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, що оскільки під час ліквідаційної процедури жодних майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, не було виявлено, отже ліквідаційний баланс банкрута станом на 04.03.2019 був складений у відповідності до вимог Закону про банкрутство, відхиляються Верховним Судом, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, ліквідатором в ході здійснення ліквідаційної процедури не було здійснено всіх належних заходів, покладених на нього Законом, зокрема повнота дій ліквідатора з розшуку майна банкрута та задоволення вимог кредиторів, зокрема заставного.

Як вірно встановлено апеляційним судом, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції на надано оцінки діям ліквідатора направлених на розшук, встановлення причин незбереження та, як наслідок, відновлення первинної документації, яка необхідна для належного виконання своїх обов`язків, в тому числі шляхом звернення до правоохоронних органів винних осіб, причетних до втрати або знищення відповідних документів та притягнення їх до відповідальності.

Посилання ліквідатора у звіті на лист ОСОБА_1 (колишній Голова правління боржника і голова ліквідаційної комісії та у подальшому ліквідатор банкрута) щодо відсутності матеріальних та інших цінностей у банкрута, а також на те, що бухгалтерська документація банкрута не збереглась, не свідчить про повноту та вичерпність вжитих заходів під час виконання ним своїх обов`язків, судом апеляційної інстанції визнані необґрунтованими, оскільки ліквідатором не вжито всіх дій, об`єктивна необхідність яких передбачена Законом про банкрутство, з метою найбільш ефективного відшкодування кредиторської заборгованості.

Апеляційним судом зазначено, що за відсутності доказів звернення до податкових органів щодо отримання податкової звітності, а також відсутністю первинної документації боржника ліквідатор позбавлений можливості здійснити аналіз договорів (правочинів) та інших майнових дій боржника, які укладались останнім до порушення справи про банкрутство у підозрілий період з метою визначення їх законності, які спрямовані на відчуження, зокрема, рухомого майна боржника, що в свою чергу також свідчить про передчасність затвердження звіту ліквідатора на даному етапі.

Слід зазначити, що Законом про банкрутство передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі) (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14, від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 18.04.2019 у справі № 29/5005/7371/2012).

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 46 Закону про банкрутство звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновків про передчасність затвердження звіту та ліквідаційного балансу банкрута, оскільки, висновок місцевого господарського суду, що поданий на затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута схвалений зборами комітету кредиторів ПАТ „Світ Електроніки" 06.03.2019, не відповідає фактичним обставинам та спростовується матеріалами справи, оскільки згідно наявного у справі протоколу зборів комітету кредиторів ПАТ „Світ Електроніки", проведених 06.03.2019, рішення щодо схвалення звіту ліквідатора більшістю голосів членів комітету кредиторів не прийнято („ЗА" - 79542 голосів, „ПРОТИ" - 93739 голосів).

Аналіз приписів ст. 46 Закону про банкрутство дає підстави дійти до висновку, що відсутність думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів щодо можливості затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та закриття провадження у справі про банкрутство не є для господарського суду безумовною підставою для відмови у затвердженні звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу та закритті провадження у справі про банкрутство.

Проте, відсутність представників ПАТ "Дельта Банк" та АТ "Банк Форвард", які є членами комітету кредиторів боржника, в судовому засіданні під час прийняття оскаржуваної ухвали про затвердження судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу призвело до порушення прав кредиторів з найбільшою кількістю голосів у комітеті кредиторів на висловлення своєї позиції щодо здійснення ліквідатором заходів ліквідаційної процедури та наявності підстав щодо затвердження звіту ліквідатора, а також до постановлення господарським судом неправильного судового рішення, оскільки судом не було повно досліджено усі обставини, що мають значення для справи.

З урахуванням сукупності наведених обставин, Верховний Суд погоджується із позицією апеляційного суду щодо передчасності висновків суду першої інстанції про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника, ліквідації боржника.

Судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги стосовно неповноти оцінки судом апеляційної інстанції доказів у справі, оскільки це призведе до виходу за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги про неналежне повідомлення ліквідатора про дату, час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких ухвала про відкриття апеляційного провадження від 15.07.2019 отримана 23.07.2019 особисто скаржником, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення. Ухвали про відкриття апеляційного провадження від 15.07.2019 та про відкладення розгляду справи від 15.08.2019 оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16.07.2019 та 20.08.2019 відповідно, відомості якого є відкритими та загальнодоступними. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що суд апеляційної інстанції не забезпечив змагальності та рівності сторін, розглядаючи дану справу.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Суд також звертається до усталеної практики Європейського суду з прав людини (п. 40 рішення у справі "Пономарьов проти України", mutatis mutandis п. 52 рішення у справі "Рябих проти Росії"), який наголошує, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції, в порядку ст. 300 ГПК України, касаційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, як така, що прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати

У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу арбітражного керуючого Ягічева Сергія Олексійовича залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі № 910/4753/15-г залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Банасько О.О.