РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2019Справа № 910/7551/19

За позовомФізичної особи-підприємця Кобця Володимира Михайловича
до1. Кіровоградської обласної державної адміністрації 2. Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаФізичної особи-підприємця Нестерова Сергія Леонідовича
провизнання договору оренди поновленим та визнання укладеною додаткової угоди
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:не з`явився;
від відповідача 1:не з`явився;
від відповідача 2:не з`явився;
від третьої особи:не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Кобець Володимир Михайлович (надалі - ФОП Кобець В.М.) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Кіровоградської обласної державної адміністрації (надалі - Кіровоградська ОДА) про визнання договору оренди поновленим та визнання укладеною додаткової угоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у встановлений законом строк не надав заперечень стосовно поновлення дії договору оренди землі від 16.12.2008, внаслідок чого позивач просить суд визнати поновленим такий договір оренди терміном на 10 років, а також визнати укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії такого договору в запропонованій редакції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Фізичну особу-підприємця Нестерова Сергія Леонідовича в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, підготовче засідання призначено на 08.07.2019.

08.07.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотання про залучення Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації в якості співвідповідача.

Судом в задоволенні вказаного клопотання Кіровоградської обласної державної адміністрації було відмовлено з огляду на те, що за приписами статті 48 Господарського процесуального кодексу України правом заявити відповідне клопотання наділений виключно позивач.

19.07.2019 представником позивача до канцелярії суду було подане аналогічне клопотанням про залучення Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації в якості співвідповідача.

Також, 19.07.2019 та 22.07.2019 від Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації до Господарського суду міста Києва надійшли дві аналогічні заяви про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в задоволенні якого судом було відмовлено.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 та 19.08.2019 підготовче судове засідання відкладалося на 19.08.2019 та 04.09.2019 відповідно.

04.09.2019 через канцелярію суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких Фізична особа-підприємець Нестеров Сергій Леонідович заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2019 задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця Кобця Володимира Михайловича про залучення співвідповідача, залучено Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації до участі у справі в якості співвідповідача, підготовче засідання відкладено на 23.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 підготовче судове засідання відкладено на 07.10.2019.

30.09.2019 через канцелярію суду від Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач 2 заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на відсутність підстав для поновлення дії договору оренди землі від 16.12.2008 на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

02.10.2019 через канцелярію суду від Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, за наявними в матеріалах справи доказами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 23.10.2019.

07.10.2019 через канцелярію суду від Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації надійшло повторне клопотання про розгляд справи без участі представника, за наявними в матеріалах справи доказами.

21.10.2019 до Господарського суду міста Києва від Кіровоградської обласної державної адміністрації надійшло клопотання, в якому заявник просив суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

В судовому засідання 23.10.2019 судом оголошено перерву на 06.11.2019.

05.11.2019 на електронну пошту суду від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач підтримав позов, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розгляд справи проводити без участі позивача та його представника.

Представники сторін та третьої особи в судове засідання не з`явились, хоча про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 06.11.2019 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом ухвалено рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2008 між Знам`янською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ФОП Кобцем В.М. (орендар) було укладено договір оренди землі (надалі - Договір), відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель водного фонду, яка знаходиться на території Петриківської сільської ради.

Згідно із п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 41,23 гектарів, у тому числі: під ставками - 30,18 га, гідротехнічними спорудами - 0,42 га, пасовищами - 10,60 га, із кадастровим номером :000:7512.

Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

На виконання умов Договору актом прийому передачі земельної ділянки Знам`янською районною державною адміністрацією передано, а ФОП Кобцем В.М. прийнято в оренду земельну ділянку загальною площею 41,23 га.

Розпорядженням №667-р від 29.12.2011 Знам`янською районною державною адміністрацією надано згоду на укладення договору суборенди землі ФОП Кобцю В.М . із ФОП Нестеровим С.Л. на земельну ділянку загальною площею 41,23 га, в тому числі під: ставками - 30,18 га, гідротехнічними спорудами - 0,42 га, пасовищами - 10,6 га, розміщену на території Петриківської сільської ради, яка перебуває в оренді, згідно з договором оренди землі.

29.12.2011 між ФОП Кобцем В.М. (орендар) та ФОП Нестеровим С . Л . (суборендар) укладено договір суборенди землі №29/12, за умовам якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із кадастровим номером :000:7512 із земель водного фонду, яка знаходиться на території Петриківської сільської ради.

Згідно з п. 10 договору суборенди землі №29/12 від 29.12.2011 договір укладено до 15.12.2018 і строк суборенди може бути скорочений за ініціативою суборендаря. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі від 16.12.2008.

Актом прийому передачі земельної ділянки в суборенду ФОП Кобець В.М. передав, а ФОП Нестеров С .Л . прийняв в суборенду земельну ділянку із кадастровим номером :000:7512 загальною площею 41,23 га.

17.09.2018 позивач звернувся до Кіровоградської обласної державної адміністрації із листом, в якому просив поновити договір оренди землі, укладений між Знам`янською районною державною адміністрацією та ФОП Кобцем В.М ., загальною площею 41,23 га, у тому числі під ставками 30,18 га, під пасовищами 10,60 га, під гідротехнічними спорудами 0,42 га, розташованої на території Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, на тих самих умовах і на той самий строк оренди.

До вказаного листа позивачем додана додаткова угода, відповідно до якої умови Договору оренди залишаються незмінними.

За результатами тривалого листування між сторонами, відповідачем направлено позивачу лист №01-33/266/0.3 від 19.04.2019, в якому заявник зазначив про те, що заперечує проти поновлення права оренди та відмовляє в поновленні дії Договору.

Спір у справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, підстав для визнання Договору продовженим на той самий строк, на який його було укладено, а також визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії такого договору в запропонованій редакції.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; за статтями 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі», ст. 1 якого визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

На підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації №267-р від 12.06.2007, ФОП Кобцю В.М. передано в оренду земельну ділянку загальною площею 41,23 гектарів, у тому числі: під ставками - 30,18 га, гідротехнічними спорудами - 0,42 га, пасовищами - 10,60 га, із кадастровим номером :000:7512.

Згідно з приписами ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (чинної, на момент укладення Договору), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір був зареєстрований Знам`янським міськрайонним відділом КРФ ДП «ЦДЗК», про що зроблено запис №67 від 16.12.2008.

Отже, з урахуванням встановленої судом дати здійснення державної реєстрації та умов п. 8 Договору, строк його дії визначений до 16.12.2018.

Позивач звертаючись до відповідача із пропозицією поновити Договір на тих самих умовах і на той самий строк оренди посилався на ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що вбачається із листа ФОП Кобця В.М. від 17.09.2019, при цьому, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається саме на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.

З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Таким чином, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (ч.ч. 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (ч. 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому, необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема, у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною ст. 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк.

Договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому, відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у ч.ч. 1- 5 і ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не пов`язані одна з іншою.

Аналогічної правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 та Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц.

Звернення орендаря в межах строку дії договору оренди землі свідчить про те, що ним ініційовано процедуру поновлення договору оренди на інших умовах із застосуванням порядку, передбаченого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», що виключає можливість застосування у спірних правовідносинах частини 6 цієї статті Закону, оскільки зазначеною частиною встановлено інший порядок поновлення договору оренди за принципом мовчазної згоди обох сторін договору. Тобто, поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» можливе за відсутності звернення орендаря та відсутності заперечень орендодавця щодо продовження землекористування відповідною земельною ділянкою.

Право на укладення додаткової угоди за частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» виникає автоматично зі спливом місячного строку оренди за умови, що орендар не ініціював зміни, а орендодавець не направив заперечень в місячний строк після закінчення строку дії договору.

Таким чином, застосування частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» можливе в разі, якщо орендарем не ініційовано процедуру поновлення договору та, відповідно укладення додаткової угоди, у відповідності до частини 5 зазначеної статті Закону.

Вчинення орендарем дій, спрямованих на поновлення договору в рамках процедури, передбаченої частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає у подальшому можливість поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі частини 6 зазначеної статті Закону, оскільки в разі не досягнення згоди за вже розпочатою процедурою відповідно до часини 5 зазначеної статті, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» з укладенням додаткової угоди до нього, можливе в разі, якщо між сторонами не існувало процедури його поновлення на підставі частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.02.2018 у справі №912/686/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з листом щодо поновлення строку дії Договору до закінчення його дії, тобто ініціював процедуру поновлення на підставі частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», а відтак його поновлення на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» з укладенням додаткової угоди до нього не вбачається за можливе.

Таким чином, твердження позивача про те, що дія Договору є поновленою у зв`язку з відсутністю з боку відповідача заперечень протягом одного місяця після закінчення строку його дії, на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не приймається судом до уваги, оскільки позивачем ініційовано процедуру поновлення іншу, ніж передбачена такою нормою, за якою не досягнуто згоди.

Крім того, позивачем заявлена вимога про визнання укладеною додаткової угоди в редакції, яка є відмінною від тієї, що була направлена відповідачу разом з листом про поновлення дії договору від 17.09.2018, а також містить положення, які змінюють зміст Договору, зокрема, доповнюють п. 5 новим реченням із визначенням нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а п. 9 викладено із зазначенням нових розмірів орендної плати виходячи з розрахунку 7% від нормативної грошової оцінки.

Разом з тим, докази звернення позивача із пропозицією укладення додаткової угоди до Договору, у редакції яку він просить визнати укладеною, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог частин 6, 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, після закінчення строку договору оренди з метою його поновлення, не позбавлений права звернутися безпосередньо до суду із вимогою про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення з підстав обов`язковості її укладення сторонами в силу вимог закону. Право на звернення орендаря до суду у такому випадку виникає через місяць з дня закінчення строку договору оренди за умови користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і за відсутності протягом одного місяця листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору, що в свою чергу не позбавляє сторін такого договору права укласти додаткову угоду в добровільному порядку.

Заявлення орендарем у порядку, передбаченому частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди про поновлення договору на умовах інших ніж ті, які сторони визначили у договорі оренди, не створює для іншої сторони договору обов`язку прийняти ці умови та укласти відповідну додаткову угоду або запропонувати у відповідь інші умови, а отже і унеможливлює задоволення такої вимоги у судовому порядку.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.03.2019 у правах №908/1165/17 та №908/1163/17.

Більш того, згідно умов п.п. 15, 16 Договору земельна ділянка передається в оренду із земель водного фонду з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва (для ведення рибогосподарських потреб).

В період дії Договору набрав чинності Закон України «Про аквакультуру», відповідно до ст. 1 якого аквакультура (рибництво) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг.

Статтею 11 Закону України «Про аквакультуру» передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері аквакультури належать, зокрема, надання в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об`єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури відповідно до повноважень щодо розпорядження землями, встановлених Земельним кодексом України

Рибогосподарський водний об`єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України (ст. 14 Закону України «Про аквакультуру»).

Так, згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою. Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Умовами частин 11 та 14 статті 51 Водного кодексу України визначено, що типова форма договору оренди водних об`єктів затверджується Кабінетом Міністрів України. Сплата орендної плати за водний об`єкт не звільняє від сплати орендної плати за земельну ділянку під цим об`єктом.

Пунктом 3 частини 4 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України №420 від 29.05.2013 затверджено типовий договір оренди водних об`єктів, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування водний об`єкт, зокрема, для рибогосподарських потреб, об`єктом оренди за яким є вода (водний простір) водного об`єкта, в тому числі рибогосподарської технологічної водойми та земельна ділянка під водним об`єктом, а орендна плата вноситься орендарем саме за воду (водний простір) та за земельну ділянку.

Таким чином, на момент закінчення дії Договору змінилось законодавство, що регулює передачу в оренду земель, на яких розміщені водні об`єкти, а відтак змінилася процедура укладення договорів про передачу їх в оренду, що виключає можливість поновлення Договору на тих самих умовах.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Кобця Володимира Михайловича у повному обсязі.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Кобця Володимира Михайловича відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.11.2019.

Суддя В.П. Босий