номер провадження справи 32/123/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019 Справа № 908/2475/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Колодій Н.А., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія, (69098, м. Запоріжжя, вул. Полякова, 13-в)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сплав-33, (69027, м.Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 34)

про стягнення суми 35016 грн. 87коп.

ВСТАНОВИВ:

09.09.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія до Товариства з обмеженою відповідальністю Сплав-33 про стягнення суми 35016грн. 87 коп. боргу за надання послуг з управління будинком згідно договору № К-408 від 06.09.2017.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2019 справу № 908/2475/19 передано на розгляд судді Колодій Н.А.

Ухвалою Господарського суду від 13.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2475/19, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без виклику представників сторін

Заявлені позивачем вимоги, викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. ст. 11, 360, 526, 530 Цивільного кодексу України, Законі України «Про житло-комунальні послуги», Законі України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», договорі № К-408 від 06.09.2017, рішенні виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», на підставі яких позивач просить позов задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сплав-33 про стягнення суми 35016грн. 87 коп. боргу за надання послуг з управління будинком згідно договору № К-408 від 06.09.2017.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю Сплав-33 є : 69027, м.Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 34, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 13.09.2019 про відкриття провадження у справі № 908/2475/19, яка направлялася на зазначену адресу відповідача, повернулася на адресу Господарського суду Запорізької області без вручення, з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи № 908/2475/19.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 13.09.2019 відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 12.11.2019.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» (далі -Рішення), ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі, за об`єктом конкурсу (група будинків) №1 (п.1 рішення).

Пунктом 5 рішення, доручено департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради спільно з департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради підготувати проект договору з надання послуг з управління багатоквартирними будинками м. Запоріжжя, що має бути укладений від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу уповноваженою особою виконавчого комітету Запорізької міської ради, строком на один рік, з обов`язком управителя розпочати надання послуг з управління багатоквартирними будинкам з 01.11.2017.

Уповноважено заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Бородая О.М. укласти договір з надання послуг з управління багатоквартирними будинками м. Запоріжжя від імені власників багатоквартирних будинків з переможцями конкурсу (п.6 рішення).

На виконання зазначеного рішення, у відповідності до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», 06.09.2017 між ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (Управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 34 по вул. Космічна в м. Запоріжжі (Замовник), в особі заступника голови Запорізької міської ради Бородай О.М., укладено договір №К-408, про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі - договір) та складено акт прийому-передачі об`єкта в управління з управління (з балансу) від 06.09.2017 (додаток №1 до договору).

Згідно укладеному договору, Управитель прийняв на себе зобов`язання надавити Замовнику послуги з управління будинком для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, а Замовник прийняв на себе зобов`язання проводити оплату наданих послуг.

В управління передано майно об`єкта, що належить власникам (співлвсникам) окремих приміщень на праві спільної власності (п.3 договору).

Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 23 договору, сторони визначили, що правовідносини, що виникають у зв`язку із виконанням умов цього договору і не врегульовані ним, регулюються відповідно до законодавства.

Згідно п.18 договору, він набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018. Надання послуг в рамках цього договору було розпочато з 01.11.2017.

На цей час договір є чинним в силу Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», п.6 ст.11 якого встановлено, що договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.

У відповідності до п.7 Рішення, інформацію про управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія») з яким укладено договір, було доведено до відома співвласників будинку № АДРЕСА_2 по вул. Космічній, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та в будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційному стенді у під`їзді будинку та біля нього, було розміщено оголошення, що містило інформацію про повне найменування управителя, його контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги.

Загальна площа буд.№34, яка передана в управління складає 1111,26м2.

Пунктом 5 договору встановлено щомісячну плату Замовником Управителю за надання послуг з управління, з розрахунку 5,77 гривень за їм2 загальної площі житлового або нежитлового приміщення, яке перебуває у власності або користуванні кожного з співвласників, у тому числі: за утримання та інші складові послуги 5,25 грн./м.кв., винагорода управителя 0,52 грн./м.кв. (п.5. договору).

Згідно зі ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Конкретний перелік послуг, які надаються співвласникам буд.№34 позивачем, оприлюднений на веб-сайті ТОВ «Керуюча компанія «Мрія».

Крім цього в розділі «Личний кабинет» на веб-сайті міститься інформація вартості послуг з управління будинком.

Протягом дії договору, позивач у відповідності до його умов (п.п.14 п.10), надавав відповідачу інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін (тарифів), норми споживання, режим надання послуг та їх споживчі властивості, шляхом розміщення на власному веб-сайті, а також зазначав цю інформацію у квитанціях на оплату.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 29.11.2001 № 2866-III.

Відповідно до ст. 1 вказаного вище Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі об`єднання) це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною першою статті 385 ЦК України унормовано, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Статтею 10 Закону ст. 4 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

За приписами статтею 23 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Статтею 17 цього ж Закону передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно зі ст. 20 Закону України Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

01.07.2015 набрав чинності Закон України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку від 14.05.2015 № 417-VIII, який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Частиною 2 ст. 7 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку передбачено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Наведені вище норми законодавства дають підстави для висновку, що у спірних правовідносинах відповідач, як і інші власники приміщення в будинку, має здійснювати платежі та внески на утримання спільного майна в порядку та розмірах, встановлених загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13, від 11.11.2015 у справі № 914/189/14, від 27.07.2016 у справі № 904/8242/14, а також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.05.2018 у справі № 922/3087/17.

Враховуючи вище викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що обов`язковість платежів та внесків на утримання будинку і прибудинкової території для відповідача встановлена Законом України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Враховуючи відсутність договору укладеного безпосередньо між позивачем та відповідачем, яким визначено строки оплати за надані послуги, позивач з метою досудового врегулювання спору звернувся до відповідача в порядку ст.530 ЦК України, із вимогою про оплату 35 016,87 гривень (вих.№019-02/844 від 09.08.2019р.), з якою направив рахунок на оплату та акт звіряння взаємних розрахунків, проте зазначена вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Як свідчать матеріали справи загальна площа нежитлових приміщень, які належать ТОВ Сплав-33 складає 288,99 кв. м., в тому числі:

- Підвальне приміщення V літ. А-2 площею 101,82 кв.м;

- Приміщенння першового поверху V літ. А-2 площею 187,17 кв.м., що в цілому є магазином, згідно даних технічного паспорта на будинок № 34.

Отже, розмір щомісячного внеску на утримання будинку і прибудинкової території, який підлягає сплаті відповідачем управителю, становить 1667,47 грн.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею ст. 13 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку унормовано, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача 35016грн. 87коп. боргу за надання послуг з управління будинком, за період з 01.11.2017 по 31.07.2019, згідно договору № К-408 від 06.09.2017 позивачем доведені та підлягають задоволенню.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., то з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч., ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. позивачем додано до матеріалів справи належним чином посвідчені копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги б/н від 15.07.2019, укладеного з Адвокатом Самойленко Ігорем Ігоривичем; виписки по особовим рахунка від 30.07.2019, що підтверджують понесення (оплату) позивачем витрат за надані послуги, в розмірі 5000,00грн., а також розрахунку № 0719 за договором про надання правничої допомоги б/н від 15.07.2019.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами понесення ним судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови від позову на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги предмет, категорію та складність спору між сторонами, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, кількість процесуальних документів, складених адвокатом, які наявні в матеріалах справи, а також враховуючи, що справа № 908/2475/19 розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку щодо необхідності покладення судових витрат на професійну правничу допомогу у даному випадку на відповіача.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст., ст. 43, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія, (69098, м. Запоріжжя, вул. Полякова, 13-в) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сплав-33, (69027, м.Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 34) про стягнення суми 35016 грн. 87коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сплав-33, (69027, м.Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія, (69098, м.Запоріжжя, вул.Полякова, 13-в, ) суму 35016 (тридцять п`ять тисяч шістнадцять) грн. 87 коп. боргу за надані послуги з управління будинком згідно з договором № К-408 від 06.09.2017, суму 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на оплату правової допомоги адвоката, суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.11.2019.

Суддя Н.А. Колодій