УХВАЛА

м. Київ

07.11.2019Справа № 910/4103/18

Суддя Привалов А.І., розглянувши за участю секретаря судового засідання Мазура В.М.

у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн"

про забезпечення позову

у справі № 910/4103/18

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Модус"

про стягнення 848 378, 39 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Модус"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн"

про стягнення 7 138,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Захарчук І.А.

від відповідача: Осколков І.Л.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Група "Модус" про стягнення 848 378, 39 грн суми основного боргу за договором № 04/07-2017 від 04.07.2017.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням ТОВ "БГ "Модус" умов договору №04/07-2017 від 04.07.2017 в частині оплати у повному обсязі виконаних робіт.

ТОВ "БГ "Модус" звернулось до Господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до ТОВ "Фрам-Лайн" про стягнення з ТОВ "Фрам-Лайн" 7 138,00 грн відшкодування збитків.

В зустрічному позові ТОВ "БГ "Модус" вказало на понесені ним збитки, у зв`язку з усуненням дефектів, спричинених неякісним встановленням конструкцій ТОВ "Фрам-Лайн" під час виконання умов договору №04/07-2017 від 04.07.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018, первісні позовні вимоги задоволено, стягнуто з ТОВ "БГ "Модус" на користь ТОВ "Фрам-Лайн" суму основного боргу - 848 378, 39 грн, у задоволенні зустрічного позову ТОВ "БГ "Модус" до ТОВ "Фрам-Лайн" відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04.12.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2018 у справі №910/4103/18 в частині задоволення позову ТОВ "Фрам-Лайн" про стягнення 848 378, 39 грн скасовано, у цій частині справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2018 у справі №910/4103/18 залишено в силі.

Під час нового розгляду ТОВ "Фрам-Лайн" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про застосування заходів забезпечення позову та накладення арешту на грошові кошти ТОВ "БГ "Модус", що знаходяться на рахунку ПАТ "ПУМБ" та інших рахунках виявлених при виконанні судового рішення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ТОВ "Фрам-Лайн" вказує на те, що невжиття таких заходів як накладення арешту на грошові кошти в межах суми, яка заявлена у позові, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у випадку задоволення позову, зважаючи також на те, що у відповідача відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019, задоволено заяву ТОВ "Фрам-Лайн" про забезпечення позову, накладено арешт на грошові кошти ТОВ "Будівельна Група "Модус", що знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 в ПАТ "ПУМБ" МФО 334851, та на інших рахунках у сумі 848 378, 39 грн.

Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Модус" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 у справі №910/4103/18 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2019 матеріали справи №910/4103/18 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 призначено судове засідання для розгляду заяви ТОВ "Фрам-Лайн" про забезпечення позову на 07.11.2019.

06.11.2019 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи; від відповідача - заперечення проти заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні 07.11.2019 представник ТОВ "Фрам-Лайн" просив відкласти розгляд справи.

Представник ТОВ "Будівельна група "Модус" заперечив проти відкладення розгляду справи та проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, оскільки суд обмежений процесуальними строками розгляду заяв про забезпечення позову, визначених у статті 140 ГПК України.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" про забезпечення позову та додані до неї докази, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що відповідач може зняти кошти із власного розрахункового рахунку, що унеможливить виконання рішення господарського суду, оскільки у позивача відсутнє у власності нерухоме майно та рухоме майно, наявність вказаних обставин можливо встановити наданими представником позивача витягом з встановити витягом з Єдиного державного реєстру МВС України та інформаційною довідку: 169787811, та єдиним майном на яке може бути звернено стягнення будуть лише грошові кошти, так у випадку зняття коштів відповідачем з наявних у нього рахунків грошових коштів унеможливить виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачеві, в межах ціни позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не було надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" про забезпечення позову.

Керуючись ст. 77, 79, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано: 12.11.2019.

Суддя А.І. Привалов