ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019м. ДніпроСправа № 904/4011/19
за позовом Приватного виробничого підприємства "Вибір"

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Авіас-2000"

про стягнення 476 735,90 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 476 735,90 грн., з яких:381 385,00 грн. - основний борг, 74 967,24 грн. - пеня, 13 986,62 грн. - індекс інфляції, 6 397,04 грн. - 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.19р. Справу №904/4011/19 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Позивача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, Відповідач повідомлявся судом на адресу, вказану в позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулося поштове відправлення №833 з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Пунктами 110, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09р. № 270 передбачено, що у разі коли адресат не з`явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Оскільки ухвали суду, про відкриття провадження у справі направлялася Відповідачеві на адресу, вказану в позові та ЄДР суд вважає, що Відповідач належним чином повідомлявся про вирішення спору судом і, лише у силу нехтування своїми правами на одержання поштового відправлення (фактично відмовившись від одержання поштового відправлення), Відповідач не одержав ухвали суду, чим позбавив себе можливості захисту від вимог Позивача.

Крім того, на офіційному сайті Судова влада України, судом розміщено повідомлення для Відповідача про розгляд справи №904/4011/19.

Всупереч вимог суду, викладених в ухвалі суду від 16.09.19р. Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.17р. Сторонами укладено Договір №02072017 поставки товару (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов`язався передати у власність Покупця (Відповідач), а Покупець зобов`язався оплатити та прийняти, кормові добавки (далі товар).

Найменування, комплектність, вартість товару вказуються у видаткових накладних, які оформлюються на кожну окрему партію товару та є невід`ємною частиною даного Договору.

Вартість товару договірна і визначається у видаткових накладних, які підписуються на кожну окрему партію товару (п.2.1. Договору).

Покупець здійснює оплату за даним Договором за допомогою банківського переказу на рахунок Постачальника, вказаний в Договорі або на інший банківський рахунок додатково вказаний Постачальником, в наступному порядку:

3.1.1. оплата 100% суми вказаної у відповідній видатковій накладній, протягом 14 календарних днів з дати поставки кожної окремої партії товару.

Покупець має право провести дострокову оплату за товар (п.3.2. Договору).

Датою поставки є дата передачі товару по видатковій накладній (п.4.3. Договору).

Зобов`язання Постачальника за Договором вважаються виконаними в повному обсязі після поставки товару відповідно до умов, передбачених статтею 4 даного Договору (п.4.12. Договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором винна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні завдані збитки в повному обсязі поверх неустойки (пеня, штраф) (п.7.1. Договору).

За порушення строків оплати за товар за цим Договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення по день фактичної оплати (п.7.3. Договору).

На виконання умов Договору, Позивач передав Відповідачеві товар на суму 490 000,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: №1208 від 18.12.18р. на суму 122 500,00 грн., №11.01.19р. на суму 122 500,00 грн., №126 від 14.02.19р. на суму 122 500,00 грн., №283 від 09.04.19р. на суму 122 500, 00 грн.

Товар одержували уповноважені представники Відповідача на підставі довіреностей: №64 від 18.12.18р., №3 від 11.01.19р., №9 від 14.02.19р., №14 від 08.04.19р.

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, останній частково розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим за ним обліковується борг у розмірі 381 385,00грн.

З посиланням на п. 7.3. Договору, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував пеню у розмірі 74 967,24 грн. за період прострочки з 02.01.19р. по 31.08.19р.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3 % річних - 6 397,04 грн. за період з 02.01.19р. по 31.08.19р. та індекс інфляції 13 986,62 грн. з січня 2019р. по липень 2019р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

З урахуванням наведених вище доказів (Договору, видаткових накладних), наданих Позивачем, доводи Позивача про наявність у Відповідача боргу за поставлений товар, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ч. 2 ст. 343 ГК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони у п.7.3. Договору визначили відповідальність за порушення зобов`язання щодо оплати за одержаний товар, що за своїм визначенням є пенею у розумінні ч. 3 ст. 549 ЦК України.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з п. 7.3. Договору, сторони погодили, що за порушення строків оплати за товар за цим договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення по день фактичної оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки Позивача, судом встановлено, що розрахунки проведено правильно.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного виробничого підприємства "Вибір" до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Авіас-2000" про стягнення 476 735,90 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000", 49042, м. Дніпро, Аеропорт,42 (код 24994073) на користь Приватного виробничого підприємства "Вибір", 40009, м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 60/1, офіс 6 (код 30608151) 381 385,00 грн. основного боргу, 74 967,24 грн. пені, 6 397,04 грн. 3 % річних, 13 986,62 грн. індексу інфляції, 7 151,04 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 14.11.2019

Суддя С.Г.Юзіков