УХВАЛА

07 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/15599/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець

розглянувши матеріали касаційної скарги Служби безпеки України

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019р.

у складі колегії суддів: В. В. Сулім- головуючий, Б. О. Ткаченко, А. Г. Майданевич

за позовом приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

до головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 144 541,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Служба безпеки України звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019р. у справі №910/15599/18.

Розглядаючи матеріали касаційної скарги Служби безпеки України у справі № 910/15599/18 на предмет наявності підстав для відкриття чи відмови у відкритті касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець дійшов висновку про наявність підстав для передачі даної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Судовим рішенням відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України є, в тому числі, і ухвала суду.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 144 541,39 грн., що є менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа №910/15599/18 є малозначною.

Подана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ «Мушта проти України» від 18.02.2011р.).

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

З аналізу практики Верховного Суду вбачається, що Верховний Суд має різні підходи при вирішенні питання щодо відкриття чи відмови у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами на ухвали господарських судів першої чи апеляційної інстанцій, поданих у малозначних справах, що свідчить про наявність виключної правової проблеми.

Зокрема, як вбачається з ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М. від 31.10.2019р. у справі № 908/1855/19, предметом позову у якій є стягнення матеріальної шкоди у сумі 7 716,80 грн. та нематеріальної шкоди у сумі 7 716,80 грн. (тобто справа є малозначною), суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Технохімреагент" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2019р. на підставі п. 2 ч. 2 ст. 293 ГПК України у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права апеляційним судом є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Кролевець О.А. від 29.08.2019р. у справі №910/258/19, предметом позову у якій є стягнення 22 218,43 грн. (тобто справа є також малозначною), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019р. у справі необхідно визнати необґрунтованою і відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до ч. 2 ст. 293 ГПК України, оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: О. О. Мамалуй - головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець від 28.10.2019р. у справі №910/1840/19 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дейв Експрес Логістік" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2019р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, так як справа №910/1840/19 є малозначною і касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В. у справі № 909/652/17 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ "Івано-Франківський завод "Промприлад" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 24.04.2018р у справі № 909/652/17, оскільки справа №909/652/17 є малозначною і касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Селіваненка В.П. розглянув касаційну скаргу ТОВ "АЗОТ-СЕРВІС" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. у справі № 925/1137/18, предметом позову у якій є про стягнення 36 160 грн. (тобто справа є також малозначною). Ні ухвала про відкриття провадження у даній справі, ні постанова, прийнята за результатами розгляду касаційної скарги, не містять посилань на випадки, передбачені п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В. у справі №910/8434/18 розглянуто касаційну скаргу ТОВ "Телесистеми України" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019р. у справі, предметом позову у якій є стягнення 52 962,17 грн. (тобто справа є малозначною), за результатами розгляду прийнято постанову від 29.10.2019р. З ухвали Суду від 15.10.2019р. про відкриття провадження у справі та з постанови, прийнятої за результатами розгляду касаційної скарги, не вбачається посилань на випадки, передбачені п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Вказане, на думку Суду, свідчить про існування виключної правової проблеми у застосуванні норми права, зокрема п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, у подібних правовідносинах.

Забезпечення сталості та єдності судової практики щодо відкриття чи відмови у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами на ухвали господарських судів першої чи апеляційної інстанцій, поданими у малозначних справах, має велике значення для дотримання принципу правової визначеності як складового елементу принципу верховенства права.

Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права.

За таких обставин, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про необхідність передачі справи №910/15599/18 разом з касаційною скаргою Служби безпеки України на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019р. на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч. 5 ст. 302 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 303 ГПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235 ч. 5 ст. 302, ст. 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Витребувати з господарського суду міста Києва/ Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/15599/18 за позовом приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" до головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення 144 541, 39 грн.

2. Після надходження матеріалів справи №910/15599/18 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передати вказану справу разом з касаційною скаргою Служби безпеки України на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019р. на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

В. І. Студенець