ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року Справа № 923/771/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., за участю секретаря судових засідань Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-роздрібна компанія "ЄВРОТЕК" (м. Львів),

до відповідача Фізичної особи-підприємця Русіновської Олени Олексіївни (м. Херсон),

про стягнення 20 378 грн. 57 коп.,

за участю представників: не прибули.

Позивач 11.09.2019 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій, з урахуванням заяви про уточнення ціни позову від 23.09.19, просить стягнути з відповідача 10584грн.28коп. заборгованості, 3916грн.86коп. штраф у розмірі 20% за прострочення розрахунків більш ніж на 20 календарних днів, 3175грн.28коп. штраф у розмірі 30% за прострочення розрахунків більш ніж на 40 календарних днів, 2066грн.93коп. вплив інфляції, 635грн.22коп. три відсотки річних, у зв`язку з невиконанням договору суборенди № ТРК0341/0-14/603 від 04.12.2014 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2019 року, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року прийнято позовну заяву до провадження суддею Гридасовим Ю.В., відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без призначення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

У зв`язку з поверненням підприємством поштового зв`язку ухвали суду від 12.09.2019 року про відкриття провадження у справі, направленої на адресу Фізичної особи-підприємця Русіновської Олени Олексіївни (за закінченням встановленого строку зберігання), суд призначив розгляд позовної заяви у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні 05.11.19 ухвалено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у позовній заяві посилається на наступні обставини:

між Позивачем та власником Будівлі - Приватним підприємством «КОМЕРЦ-ЦЕНТР» укладались договори оренди нерухомого майна - торговельно-розважального центру, розташованого за адресою м. Херсон, вул. Патона, буд. 12, загальною площею 3 569,0 м2, з правом передавати орендоване майно або його частину в суборенду третім особам;

між товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ «ЄВРОТЕК» та фізичною особою - підприємцем Русіновською Оленою Олексіївною 04 грудня 2014 року укладено договір суборенди № ТРК0341/0-14/603;

впродовж строку дії зазначеного Договору суборенди Відповідач неодноразово порушувала його умови щодо розрахунків;

заборгованість Відповідача, що виникла на підставі Договору суборенди № ТРК0341/0-14/603 від 04 грудня 2014 року, становить 10 584,28 грн.;

відповідно до умов п. 11.5 Договору №341 якщо прострочення суборендної плати та/або інших платежів перевищує 20 (двадцять) календарних днів, суборендар зобов`язаний сплатити орендареві штраф у розмірі 20% від простроченої суми;

відповідно до умов пункту 11.6 Договору суборенди у разі прострочення суборендної плати та/або інших платежів більш ніж на 40 (сорок) календарних днів, суборендар зобов`язаний додатково до штрафу, передбаченого п. 11.5 Договору №341, сплатити орендарю штраф у розмірі 30% від простроченої суми;

відповідно до розрахунку Позивача, штраф за прострочення виконання зобов`язань з внесення суборендної плати та відшкодування експлуатаційних витрат більш ніж на 20 календарних днів становить 3916,86 грн., а більш ніж на 40 календарних днів - 3 175,28 грн.;

частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення;

сума з урахуванням встановленого індексу інфляції, за розрахунком Позивача, становить 2 066,93 грн.;

сума з урахуванням 3% річних, за розрахунком Позивача, становить 635,22 грн.

Позивач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвал суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку (ухвала-повідомлення вручена позивачу 29.10.19 відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення), не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Відповідач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвал суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, та додаткового повідомлення відповідача про дату, час, місце розгляду справи шляхом розміщення на офіційному сайті судової влади відповідного повідомлення, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, без поважних причин, відповідач не надав.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

11.09.19 позов;

02.10.19 заява про уточнення ціни позову.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань): не подавались.

З`ясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши в судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський, суд

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2013 року між Позивачем та власником Будівлі - Приватним підприємством «КОМЕРЦ-ЦЕНТР», був укладений договір оренди нерухомого майна № 4-ТРК, відповідно до п.1.1 якого Позивач отримав в оренду об`єкт нерухомості, а саме торговельно-розважальний центр, розташований за адресою м . Херсон , вул. Патона , буд. 12 , загальною площею 3 569,0 м2.

Те, що загальна площа Будівлі становить 3 569,0 м2, підтверджується витягом з договору купівлі-продажу торговельно-розважального центру, посвідченого 27.12.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В., зареєстрованого в реєстрі за №3756.

Отже, на підставі договору оренди нерухомого майна № 4-ТРК від 03.01.2013 Позивачу в оренду була передана вся Будівля, про що сторони цього договору підписали 03.01.2013 акт приймання-передачі Орендованого майна.

Відповідно до пп. 5.3.4 п. 5.3 договору оренди нерухомого майна N9 4-ТРК від 03.01.2013 Позивачу було надане право передавати визначене цим договором орендоване майно або його частину в суборенду третім особам.

Договір оренди нерухомого майна № 4-ТРК від 03.01.2013 був укладений на строк по 31 грудня 2015 року, однак був розірваний з 31 січня 2015 року, про що сторонами цього договору 30 січня 2015 року була підписана додаткова угода №5. Позивач повернув орендоване майно власнику за актом приймання-передачі Орендованого майна від 31 січня 2015 року.

Позивач не втратив права користуватися Будівлею: 01 лютого 2015 року між власником Будівлі - Приватним підприємством «КОМЕРЦ-ЦЕНТР», та Позивачем було укладено ряд договорів оренди, на підставі яких Позивач отримав в оренду усю будівлю торговельно-розважального центру частинами, а саме:

на підставі договору оренди №ТРК0056/0-15/603 від 01.02.2015 Позивачу була передана в оренду площа 485,1 м2, про що 01 лютого 2015 року сторони підписали акт приймання-передачі;

на підставі договору оренди №ТРК0057/0-15/603 від 01.02.2015 Позивачу була передана в оренду площа 1 060,35 м2, про що 01 лютого 2015 року сторони підписали акт приймання-передачі;

на підставі договору оренди №ТРК0058/0-15/603 від 01.02.2015 Позивачу була передана в оренду площа 2 023,55 м2, про що 01 лютого 2015 року сторони підписали акт приймання-передачі.

Позивач 01 лютого 2015 року отримав в оренду 3 569,0 м2 (485,1 м2 +1060,35 м2 + 2 023,55 м2 = 3 569,0 м2), тобто всю Будівлю.

Відповідно до пп. 6.1.2 п. 6.1 кожного з цих договорів Позивачу було надане право передавати об`єкт оренди чи його частину в суборенду третім особам.

Договори оренди від 01 лютого 2015 року №ТРК0056/0-15/603; №ТРК0057/0-15/603 та №ТРК0058/0-15/603 були розірвані: 30 червня 2015 року до кожного з цих договорів була укладена додаткова угода № 2 та були підписані акти приймання-передачі щодо повернення Позивачем отриманих в оренду площ Будівлі власнику.

Натомість, 01 липня 2015 року між Позивачем та власником Будівлі - Приватним підприємством «КОМЕРЦ-ЦЕНТР», було укладено договори оренди №ТРК0263-15/603; №ТРК0264-15/603; №ТРК0265-15/603 та №ТРК0266-15/603. На підставі цих договорів Позивач також отримав в оренду усю площу Будівлі частинами. Факт отримання Позивачем в оренду усіх площ Будівлі, визначених кожним з перелічених договорів оренди, підтверджується відповідними актами приймання-передачі. Так, Будівля була передана Позивачу 01.07.2015 частинами площею:

2007,55 м2- на підставі акта приймання-передачі Об`єкта оренди до Договору оренди №ТРК0263-15/603 від 01.07.2015;

1206,75 м2 - на підставі акта приймання-передачі Об`єкта оренди до Договору оренди №ТРК0264-15/603 від 01.07.2015;

235,4 м2 - на підставі акта приймання-передачі Об`єкта оренди до Договору оренди №ТРК0265-15/603 від 01.07.2015;

119,3 м2 - на підставі акта приймання-передачі Об`єкта оренди до Договору оренди №ТРК0266-15/603 від 01.07.2015.

Усі перелічені акти приймання-передачі підписані 01.07.2015.

Кожен з договорів оренди від 01.07.2015 №ТРК0263-15/603; №ТРК0264-15/603; №ТРК0265-15/603; №ТРК0266-15/603 був укладений на строк з дати його укладення по 30 червня 2018 року (п. 9.1 кожного з договорів оренди). Відповідно до пп. 6.1.2 п. 6.1 кожного з цих договорів оренди Позивачу було надане право передавати визначені цими договорами об`єкти оренди або їх частини в суборенду третім особам.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ «ЄВРОТЕК» (надалі за текстом рішення - Позивач, TOB «ТРК «ЄВРОТЕК») та фізичною особою - підприємцем Русіновською Оленою Олексіївною (надалі за текстом рішення - Відповідач) 04 грудня 2014 року укладено договір суборенди № ТРК0341/0-14/603 (надалі за текстом рішення - Договір №341), відповідно до умов п. 1.1 якого в суборенду Відповідачу було надане нежитлове приміщення, розташоване в ТК «Фреш», що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Патона, 12 (надалі за текстом - Приміщення).

ТК «Фреш», розташований за адресою: м. Херсон, вул. Патона, 12, надалі також - Будівля.

У п.1 додатку № 1 до договору суборенди № ТРК0341/0-14/603 від 04 грудня 2014 року вказано, що в суборенду суборендарю надається приміщення під номером 24; площа Приміщення відповідно до п.2 додатку №1 до цього договору становить 30,2 м2. На фрагменті поверхового плану Будівлі, що наведений у п.З додатку №1 до договору, розташування вказаного Приміщення позначене номером 24 (на копії додатку №1 це Приміщення додатково позначене червоним кольором).

13 грудня 2014 року Приміщення було передане Відповідачу за актом приймання приміщення для проведення облаштувальних робіт.

17 грудня 2014 року Відповідач отримала Приміщення за відповідним актом прийому-передачі для використання за цільовим призначенням.

Пізніше, 01 грудня 2015 року, Відповідачу було надане в користування інше Приміщення - площею 22,0 м2, про що була підписана додаткова угода б/н від 01.12.2015.

Відповідно до п.1.3 Договору суборенди №ТРК0341/0-14/603 від 04.12.2014 Відповідач зобов`язалася розпочати використання Приміщення за цільовим призначенням не пізніше 17 грудня 2014 року.

Відповідачу було надане право користуватися Приміщенням по 30 листопада 2015 року включно.

Строк дії цього договору неодноразово продовжувався та був встановлений загалом по 30 листопада 2017 року, про що сторонами були підписані: додаткова угода б/н від 30.10.2015 (п.1 та п.2 цієї додаткової угоди); додаткова угода б/н від 01.12.2015 (п.6 та п.7 цієї додаткової угоди); додаткова угода б/н від 29.02.2016 (п.1 та п.2 цієї додаткової угоди); додаткова угода б/н від 31.08.2016 (п.1 цієї додаткової угоди); додаткова угода б/н від 10.01.2017 (п. 1 та п.3 цієї додаткової угоди).

Згідно з п.3.1 Договору №341 Відповідач зобов`язалася вносити суборендну плату у розмірі, погодженому в додатку №3 до цього Договору.

У пункті 1 додатку 3 до Договору №341 було встановлено, що суборендна плата складає 2 597,20 грн. разом з ПДВ за 1 (один) місяць.

Розмір суборендної плати впродовж дії Договору №341 чотири рази змінювався:

1) з 01 березня 2015 року суборендна плата була встановлена у розмірі 2 856,92 грн, у т.ч. ПДВ - відповідно до п.3 додаткової угоди №1 від 24 лютого 2015 року до Договору;

2) з 07 грудня 2015 року суборендна плата була встановлена у розмірі 2 081,20 грн., у т.ч. ПДВ - відповідно до п.3 додаткової угоди б/н від 01 грудня 2015 року;

3) з 01 березня 2016 року суборендна плата була встановлена у розмірі 2 200,00 грн., у т.ч. ПДВ - відповідно до п.3 додаткової угоди б/н від 29 лютого 2016 року;

4) з 01 березня 2017 року суборендна плата була встановлена у розмірі 2 860,50 грн., у т.ч. ПДВ - відповідно до п.2 додаткової угоди б/н від 10 січня 2017 року.

У Договорі №341 було узгоджено, що до сплати підлягає суборендна плата з врахуванням індексації; порядок обчислення суборендної плати з урахуванням індексації наведений у пункті 4 додатку 3 до цього Договору.

Проте застосування індексації суборендної плати згодом було скасоване: у п. 4 додаткової угоди №1 від 24.02.2015 сторони Договору №341 погодилися виключити пункт 4 додатку № 3 до цього Договору; оскільки у цьому пункті було встановлене внесення суборендної плати з урахуванням індексації, то з 01.03.2015 суборендна плата індексації не підлягала.

Пунктом 3.2 Договору №341 передбачене зобов`язання Відповідача відшкодовувати Позивачу частину витрат, пов`язаних із експлуатацією та утриманням будівлі, в якій розташований Об`єкт суборенди, які включають частину витрат Позивача на загальну охорону будівлі, прибирання місць загального користування і прилеглої території; вивезення твердих побутових відходів; теплопостачання; обслуговування систем кондиціювання і вентиляції; витрати, пов`язані з експлуатацією ескалаторів та ліфтів; систем протипожежної сигналізації та пожежогасіння; обслуговування автомобільної стоянки біля Будівлі, а також інші необхідні витрати на експлуатацію та/або утримання Будівлі, надалі - експлуатаційні витрати.

Розмір відшкодування експлуатаційних витрат погоджений у додатку №3 до Договору №341.

Відповідно до п.2 додатку №3 до цього Договору Відповідач зобов`язалася відшкодовувати експлуатаційні витрати Позивача у сумі 422,80 грн., в т.ч. ПДВ, за 1 (один) місяць.

Розмір відшкодування експлуатаційних витрат впродовж дії Договору №341 змінювався двічі:

1) з 07 грудня 2015 року розмір відшкодування експлуатаційних витрат був погоджений у розмірі 660,00 грн., у т.ч. ПДВ - відповідно до п.3 додаткової угоди б/н від 01 грудня 2015 року;

2) з 01 березня 2017 року розмір відшкодування експлуатаційних витрат був погоджений у розмірі 792,00 грн., у т.ч. ПДВ - відповідно до п.3 додаткової угоди б/н від 10 січня 2017 року.

Підпунктом 3.7.1 пункту 3.7 Договору №341 узгоджено, що внесення суборендної плати та відшкодування експлуатаційних витрат, починаючи з платежів за другий місяць строку суборенди, здійснюється щомісяця авансом не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, що передує оплачуваному; розрахунки за перший місяць строку суборенди здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати передачі.

Відповідно до пп.3.8.1 п.3.8 Договору №341 Відповідач зобов`язалася сплатити Позивачу забезпечувальний платіж у розмірі суборендної плати та експлуатаційних витрат за один повний календарний місяць (разом з ПДВ).

Підпунктом 3.8.4 пункту 3.8 Договору передбачене зобов`язання Відповідача доплатити до забезпечувального платежу різницю у випадку, якщо до настання останнього місяця відбудеться збільшення суборендної плати.

Впродовж строку дії Договору №341 Відповідач неодноразово порушувала його умови щодо розрахунків. Переказані Відповідачем суми часто не відповідали сумам, що були наведені у виставлених Позивачем рахунках, тому виникала то заборгованість, то переплата. У зв`язку з цим для виведення суми заборгованості позивачем проаналізовано розрахунки за увесь строк дії Договору №341 з дати його укладення - 04 грудня 2014 року по 30 листопада 2017 року.

Розрахунки за грудень 2014 року та лютий 2015 року були здійснені у повному обсязі та своєчасно. Забезпечувальний платіж та доплата до нього також були внесені своєчасно та у повному обсязі. Плата за січень, березень та квітень 2015 року була хоча і дещо прострочена, проте кожна сума була внесена у повному обсязі одним платіжним документом.

Стан розрахунків за цей період підтверджується виставленими Позивачем рахунками та довідкою №060-21/292, виданою ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 18.06.2019 (надалі за текстом - довідка ПАТ «Укрексімбанк»), у якій наведена інформація про кошти, які надійшли від Відповідача на поточний рахунок Позивача, а також про дати надходження.

Щодо суборендної плати та відшкодування експлуатаційних витрат за період з грудня 2014 року по квітень 2015 року Позивачем були виставлені рахунки №23471 від 10.12.2014; №23472 від 12.12.2014; №103 від 12.01.2015; №24074 від 25.02.2015 та №25281 від 12.03.2015.

На підставі виставлених рахунків Відповідач здійснила відповідні перекази на поточний рахунок Позивача - в довідці ПАТ «Укрексімбанк» це відображено як надходження: від 12 грудня 2014 року - у сумі 1 461,28 грн.; від 19 січня 2015 року - у сумі 3 020,00 грн.; від 13 березня 2015 року-у сумі 3 279,71 грн.; від 17 квітня 2015 року - у сумі 3 279,71 грн.

Щодо забезпечувального (гарантійного) платежу Позивачем був виставлений рахунок №23473 від 10.12.2014 на суму 3 020,00 грн., а дещо пізніше - також рахунок №24554 від 25.02.2015 на суму 259,72 грн - на доплату до гарантійного платежу у зв`язку зі збільшенням розміру суборендної плати з 01 березня 2015 року.

На підставі цих рахунків Відповідач переказала Позивачу 12 грудня 2014 року кошти у сумі 3 020,00 грн. та 13 березня 2015 року - у сумі 259,72 грн. Отже, в якості забезпечувального (гарантійного) платежу було внесено всього 3 279,72 грн., тобто забезпечувальний платіж був здійснений у повному обсязі.

Починаючи з розрахунків за травень 2015 року Відповідач почала вносити кошти не лише з простроченням, а й частинами, відповідно до довідки ПАТ «Укрексімбанк».

За період з травня 2015 року по травень 2017 року Позивач виставив рахунки щодо суборендної плати та відшкодування експлуатаційних витрат на загальну суму 75 859,69 грн.

Але Відповідач сплатила лише 73 307,69 грн. (в цій сумі враховані кошти, що надійшли на поточний рахунок Позивача з 06 травня 2015 року по 23 травня 2017 року включно).

Надходження за вказаний період підтверджуються довідкою ПАТ «Укрексімбанк».

Таким чином, заборгованість з внесення суборендної плати та відшкодування експлуатаційних витрат за період з травня 2015 року по травень 2017 року склала 2552,00 грн.

Як було вказано вище, Відповідач внесла забезпечувальний платіж у сумі 3 279,72 грн.

За рахунок забезпечувального платежу Позивач погашає 2 552,00 грн. заборгованості, про яку зазначено вище.

Після зарахування забезпечувального платежу в рахунок заборгованості залишилася переплата у сумі 727,72 грн. - як залишок забезпечувального платежу: 3 279,72 грн. - 2 552,00 грн. = 727,72 грн.

Отже, з урахуванням забезпечувального платежу, розрахунки за період з травня 2015 року по травень 2017 року Відповідач здійснила у повному обсязі. Залишок забезпечувального платежу становить 727,72 грн.

Стосовно суборендної плати та відшкодування експлуатаційних витрат за період з червня по листопад 2017 року Позивач виставив Відповідачу рахунки за червень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2017 року на суму 3 652,0 грн. кожен. Загальна сума складає 21 912,00 грн.: 3 652,00 грн. х 6 = 21 912,00 грн.

Відповідач сплатила лише 10 600,00 грн., відповідно до довідки ПАТ «Укрексімбанк», на поточний рахунок Позивача надійшло: 08 червня 2017 року -1 600,00 грн.; 19 липня 2017 року - 3 000,00 грн; 29 серпня 2017 року - 3 000,00 грн; 13 вересня 2017 року - 3 000,00 грн.

Заборгованість з розрахунків за період з червня по листопад 2017 року становить 11 312,00 грн.: 21 912,00 грн. -10 600,00 грн. = 11 312,00 грн.

Частина цієї заборгованості, а саме частина заборгованості за листопад 2017 року, погашається залишком забезпечувального платежу, внаслідок чого заборгованість за листопад 2017 року становить 2 924,28 грн.: 3 652,00 грн. - 727,72 грн. = 2 924,28 грн.

Загальна сума заборгованості з розрахунків за період з червня по листопад 2017 року з врахуванням залишку забезпечувального платежу складає 10 584,28 грн.: 11 312,00 грн. - 727,72 грн. = 10 584,28 грн.

Виходячи з викладеного вище, заборгованість Відповідача, що виникла на підставі Договору суборенди № ТРК0341/0-14/603 від 04 грудня 2014 року, становить 10 584,28 грн.

Відповідно до умов п. 11.5 Договору №341 якщо прострочення суборендної плати та/або інших платежів перевищує 20 (двадцять) календарних днів, суборендар зобов`язаний сплатити орендареві штраф у розмірі 20% від простроченої суми.

Відповідно до умов пункту 11.6 Договору №341 у разі прострочення суборендної плати та/або інших платежів більш ніж на 40 (сорок) календарних днів, суборендар зобов`язаний додатково до штрафу, передбаченого п.11.5 Договору №341, сплатити орендарю штраф у розмірі 30% від простроченої суми.

Відповідно до розрахунку Позивача, штраф за прострочення виконання зобов`язань з внесення суборендної плати та відшкодування експлуатаційних витрат більш ніж на 20 календарних днів становить 3916,86 грн., а більш ніж на 40 календарних днів - 3 175,28 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Сума з урахуванням встановленого індексу інфляції, за розрахунком Позивача, становить 2 066,93 грн.

Сума з урахуванням 3% річних, за розрахунком Позивача, становить 635,22 грн.

Після закінчення строку дії Договору №341, з приводу неналежного виконання якого поданий цей позов, приміщенням, що було Об`єктом суборенди, Відповідач продовжувала користуватися на підставі наступного договору, а саме Договору суборенди №ТРК0328/0- 17/603 від 01.12.2017 (надалі за текстом - Договір №328).

Впродовж строку дії Договору №328 до неї неодноразово зверталися працівники Позивача (як під час зустрічей, так і шляхом надсилання повідомлень засобами електронної пошти) з проханням розрахуватися з боргами, що виникли на підставі Договору №341; останнє таке звернення було надіслане в червні 2019 року (лист №00412-06/19-ТРК/ЛВ від 04.06.2019).

Як стверджує Позивач у позовній заяві, Відповідач постійно обіцяла розрахуватися з боргами, що виникли на підставі Договору №341, просила, щоб Позивач не звертався до суду, не стягував штрафні санкції, власне через такі обіцянки цей позов подається лише зараз. Проте до дати подання цього позову заборгованість за Договором №341 не погашена. Строк дії Договору №328 також закінчився - після припинення договору Відповідач не виходить на зв`язок, не відповідає на телефонні дзвінки. Лист Позивача від 04.06.2019 так і не отримала: згідно з інформацією, наведеною на сайті ПАТ «Укрпошта», після невдалої спроби вручення 24.07.2019 лист Позивача був переданий на зберігання та надійшов на сортувальний центр ПАТ «Укрпошта».

Аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст.774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача стягується плата.

Частина 3 статті 285 Господарського кодексу зобов`язує орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, а відповідно до ч.1 ст. 286 цього ж Кодексу орендну плату орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань": «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону: «розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня».

Відповідно до ч. 6 ст.. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати покладаються на відповідача повністю.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 237 - 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Русіновської Олени Олексіївни (адреса місця проживання чи перебування: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-роздрібна компанія "ЄВРОТЕК" (адреса місцезнаходження: 79040, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 359; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 37378350) 10584грн.28коп. основного боргу, 2066грн.93коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 635грн.22 коп. з урахуванням 3% річних, 3916грн.86коп. штрафу у розмірі 20% за прострочення розрахунків більш ніж на 20 календарних днів, 3175грн.28коп. штрафу у розмірі 30% за прострочення розрахунків більш ніж на 40 календарних днів, 1921грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 11 листопада 2019 р.

Суддя Ю.В. Гридасов