РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2019Справа № 910/11857/19

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

про стягнення 4 128,10 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 100 301,80 грн. з яких 96 960, 00 грн. страхового відшкодування, пеня у розмірі 3 070, 84 грн, три проценти річних у розмірі 270,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування № 006-00472407/01НТ від 18.09.2018 з огляду на настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Mazda CX-5", реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як страховика транспортного засобу, водієм якого було вчинено дану дорожньо-транспортну пригоду, а саме ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/11857/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

18.09.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач зазначив, що відповідачем 06.09.2019 було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 96 960,00 грн. Відповідно до поданої заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 3 793,39 грн. та три проценти річних у розмірі 334,71 грн. за період з 26.07.2019 по 05.09.2019.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки ухвала про відкриття провадження у справі № 910/11857/19 судом була постановлена 09.09.2019 року, то з урахуванням вимог вищезазначених норм позивач мав право подавати заяву про зменшення розміру позовних вимог у строк до 09.10.2019 року включно.

Враховуючи наведене, суд приймає до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог та розглядає справу, виходячи з нової ціни позову, а саме стягнення пені у розмірі 3 793, 39 грн. та три проценти річних у розмірі 334,71 грн.

23.09.2019 до Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист.

02.10.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що 05.09.2019 ним було здійснено виплату за регресною вимогою у розмірі 96 960, 00 грн., а тому просить суд відмовити в задоволені позову.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.09.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір Добровільного страхування наземного транспорту № 006-00472407/01НТ, відповідно до умов якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом "Mazda", державний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2019 о 12 год. 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2 по вул. Ромена Роллана в м. Харкові, при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр. Незалежності, не надав переваги в русі автомобілю "Mazda", державний номер НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, останню визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, згідно з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.03.2019 року у справі № 638/2716/19.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу "Mazda", державний номер НОМЕР_1 було завдано механічних ушкоджень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю автомобіля марки "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2 , була застрахована відповідачем, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/151555230.

Відповідно до звіту № 67/02/19 від 04.04.2019 про оцінку відновлювального ремонту, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля "Mazda", державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження складає 112 631,44 грн.

Позивач, враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 96 960, 00 грн., про що склав наказ № 76038/1/1 від 07.03.2019.

Відповідно до умов договору Добровільного страхування наземного транспорту № 006-00472407/01НТ від 18.09.2018, страхове відшкодування позивачем було здійснено в розмірі 96 960, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №10023 від 12.03.2019.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 633-05 від 24.04.2019 про виплату страхового відшкодування у розмірі 96 960, 00 грн., яку отримано відповідачем 26.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручння поштового відправлення № 849.

Враховуючи те, що відповідачем у добровільному порядку було сплачено 96 960, 00 грн. страхового відшкодування з порушенням строків, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 793,39 грн. та три проценти річних у розмірі 334, 71 грн. за період з 26.07.2019 по 05.09.2019.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло у межах фактично здійсненої страхової виплати право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Згідно частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2 на момент ДТП, була застрахована відповідачем відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/151555230.

Враховуючи, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована у відповідача, останній відповідно до статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Позивач, 24.04.2019 направив на адресу відповідача вимогу № 633-05 з додатками про сплату страхового відшкодування, яка залишилася останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до п. 36.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Виходячи з наведеного, суд встановлює, що відповідач вимогу № 633-05 від 24.04.2019 про відшкодування шкоди в порядку регресу отримав 26.04.2019.

Таким чином, останній день для здійснення страхового відшкодування 25.07.2019 включно.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Оскільки, у відповідності до статті 979 Цивільного кодексу України зобов`язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим.

Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання майнової шкоди іншій особі, а отже між сторонами у справі існує грошове зобов`язання, яке виникло з позадоговірних відносин - делікту. При цьому, грошове зобов`язання у деліктних правовідносинах не є окремим видом зобов`язання, а є способом виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено вище, позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити страхове відшкодування та відповідач виплату коштів здійснив з порушенням строків, а отже мало місце прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки про стягнення 3 % річних та встановив їх обґрунтованість та доведеність.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 334,71 грн. 3 % річних за період з 26.07.2019 по 05.09.2019 визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Оскільки позивач є особою, яка має право на отримання страхового відшкодування (потерпіла особа), а з вини відповідача (страховика) було допущено прострочення виплати відшкодування, вимога про стягнення 3 793,39 грн. пені за період з 26.07.2019 по 05.09.2019 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення пені у розмірі 3 793, 39 грн. та 334,71 грн. 3 % річних - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04112, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 62, ідентифікаційний код 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (04050, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 3, ідентифікаційний код 20344871) 3 793 (три тисячі сімсот дев`яносто три) грн. 39 коп. - пені, 334 (триста тридцять чотири) грн. 71 коп. - 3 % річних та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 11.11.2019

Суддя С. В. Стасюк