ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Справа № 902/133/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.08.2019 р. у справі №902/133/19 (суддя Яремчук Ю.О., повний тест ухвали складено 19.08.2019 р.)

за заявою комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про розстрочку виконання рішення суду

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Газсервістрейд" (вул. Галицька, буд. 119, м. Рогатин, Рогатинський район, Івано - Франківська обл., 77001)

до комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (вул. 600-річчя, буд.13, м. Вінниця, Вінницька обл., 21100)

про стягнення 194 195,55 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Дробаха С.В.

відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газсервістрейд" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про стягнення 194 195,55 грн., з яких 157 262,55 грн. сума основного боргу; 36 933,00 пені.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15 травня 2019 р. було стягнуто з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газсервістрейд" борг в сумі 157 262,55 грн., пеню в розмірі 36 933,00 грн., витрати на сплату судового збору в розмірі 2912,93 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

14 червня 2019р.на виконання вказаного рішення був виданий судовий наказ .

Відповідач звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 15 травня 2019 р. , з таким графіком погашення боргу: 31 серпня 2019 року - 42 600 грн; 30 вересня 2019 року - 42600 грн; 31 жовтня 2019 року - 42 600 грн; 31 листопада 2019 року - 42 600 грн; 31 грудня 2019 року - 42708,48 грн.

Відповідач в своїй заяві посилається на те, що він є комунальним підприємством, фінансування якого здійснюється за рахунок платежів від наданих послуг споживачам, бюджетних коштів та є організацією, метою якої є надання соціально-значимих послуг, а не отримання прибутку. Як вказав заявник, першочерговим завданням та метою діяльності підприємства є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії в першу чергу населенню, лікарням, дошкільним і шкільним навчальним закладам. Відповідач зазначив, що станом на сьогоднішній день він знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому стані та всі незначні вільні обігові кошти підприємство направляє на оплату природного газу.Звертає увагу суду на те, що станом на 31.03.2019 р. сума кредиторської заборгованості Підприємства за товари, роботи послуги становила 463 838 000,00 грн.

Заявник вважає ситуацію, що склалася, винятковою, так як виконання рішення суду зачіпає інтереси територіальної громади м. Вінниці, Вінницької міської ради (оскільки подальше примусове виконання рішення суду спричинить блокування рахунків підприємства та надалі може привести до зриву опалювального сезону 2019-2020 рр., несвоєчасного усунення аварій тепломереж) та те, що вище перелічені обставини є об`єктивними, непереборними і такими, що роблять неможливим виконання рішення Господарського суду Вінницької області №902/133/19 від 15.05.2019 р. (примусове виконання даного рішення суду може довести підприємство до банкрутства).

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14 серпня 2019 року було відмовлено у задоволенні заяви Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" №34/6086 від 17.07.2019 про розстрочку виконання рішення суду по справі № 902/133/19.

Приймаючи данну ухвалу суд першої інстанції вказав ,що заявником не довело належними та достатніми доказами факту існування конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, з якими чинне законодавство пов`язує можливість такої розстрочки. Боржник не надає жодного обґрунтування того, що у період до грудня 2019 року гарантовано відбудеться покращення фінансового стану товариства, яке призведе до можливості проведення повного розрахунку із стягувачем. Крім того,заявником не визначено в результаті яких конкретних заходів в господарській діяльності будуть сплачуватись щомісячні платежі, а отже, у суду відсутні підстави вважати, що боржник матиме можливість погашати заборгованість перед стягувачем.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву Відповідача та розстрочити рішення місцевого господарського суду згідно зазначеного ним в заяві графіку погашення боргу.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу, Відповідач вважає, що господарський суд першої інстанції неправильно дав оцінку фактичним обставинам справи, не врахував інтереси Відповідача, не дослідив у повному обсязі питання його тяжкого фінансового становища. Зазначає, що станом на сьогоднішній день у Підприємства відсутні кошти в розмірі 213 108,48 грн. для виконання даного рішення суду в повному обсязі. Своєчасне повне виконання рішення суду з боку КП ВМР«ВМТЕ» вкрай ускладнене, що й зумовило Підприємство звернутись із заявою про розстрочку виконання рішення суду.

При винесенні ухвали від 14.08.2019 р. судом не враховано, що між Боржником (КП BMP «ВМТЕ») та Стягувачем (ТОВ «Газсервістрейд») є суттєва різниця в організаційно-правовій формі господарювання, меті їх створення та характері відносин між засновниками (учасниками).

КП ВМР «ВМТЕ» є організацією, метою якої є надання соціально-значимих послуг, а не отримання прибутку.КП ВМР «ВМТЕ» є централізованим теплопостачальником у м. Вінниця, фінансування якого, в основному, здійснюється за рахунок платежів від наданих послуг споживачам, бюджетних коштів. Станом на сьогоднішній день КП ВМР«ВМТЕ» знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому стані та всі незначні вільні обігові кошти Підприємство направляє на оплату природного газу для забезпечення безперебійного гарячого водопостачання та теплопостачання усіх споживачів м. Вінниці (у т. ч. лікарні, пологові будинки, дитячі будинки-інтернати тощо).

Не погоджується з твердженнями господарського суду Вінницької області про те,що ними не надано належних доказів на підтвердження утруднення чи унеможливлення повного виконання судового рішення по даній справі у разі не розстрочення виконання цього судового рішення в даний час,на підтвердження скрутного матеріального становища та неможливості, у зв`язку з цим, виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 15.05.2019 р. без розстрочення ними було надано: копію балансу (звіту про фінансовий стан) на 31 березня 2019 р.; , - копія звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І квартал 2019 р.; - копія звіту незалежного аудитора щодо річної фінансової звітності за 2018 р.

Для більш повного аналізу фінансового стану КП BMP «ВМТЕ» за останні роки своєї діяльності апелянт надає також копії документів, що підтверджують скрутне матеріальне становие Підприємства: баланс (звіт про фінансовий стан) за 2017 р.; баланс (звіт про фінансовий стан) за 2018 р.; Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2017 р.; Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2018 р.; Витяг з ЄДР від 04.09.2019 р. щодо відкритих виконавчих проваджень 5 арк.

Вказує,що збиткова господарська діяльність КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» значною мірою зумовлена невиконанням перед Підприємством бюджетних зобов`язань з компенсації різниці між тарифом надання послуг і фактичними витратами, наявність якої (різниці та заборгованості) не залежить від Підприємства, а також - неналежне виконання зобов`язань з боку споживачів послуг КП BMP «ВМТЕ» - насамперед населення. Вважає,що негайне виконання рішення суду від 15.05.2019 р. може призвести до блокування роботи Підприємства, призупинення діяльності щодо стягнення заборгованості з осіб, які є боржниками КП BMP «ВМТЕ», що, в свою чергу, може мати наслідком загрозу невиконання відповідного судового акту в повному обсязі.

Відповідач вважає, що виконання рішення суду зачіпає інтереси територіальної громади м. Вінниці, Вінницької міської ради (оскільки подальше примусове виконання рішення суду спричинить блокування рахунків підприємства та надалі може привести до зриву опалювального сезону 2019-2020 років, несвоєчасного усунення аварій тепломереж) та те, що вищеперелічені обставини є об`єктивними, непереборними і такими, що роблять неможливим виконання рішення господарського суду Вінницької області №902/133/19 від 15.05.2019р. найближчим часом.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2019 року (а. с. 76) відкрито апеляційне провадження в справі № 902/133/19 за апеляційною скаргою Відповідача і призначено її розгляд на 13 листопада 2019 р. .

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Позивача, в котрому він заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу місцевого суду такою, що винесена відповідно до вимог чинного законодавства. Вказує,що обставини,на які посилається відповідач , як на підставу своїх вимог та заперечень,не можуть бути підтвердженими доданими доказами. Крім того, вказує, що апелянтом не дотримано вимог ГПК України щодо строку подання доказів, а процитований апелянтом Статут не спростовує факту ухилення від виконання судового рішення. На думку позивача, наведений в апеляційній скарзі календарний графік розстрочення виконання рішення фактично підтверджує факт його невиконання. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги,залишити ухвалу господарського суду Вінницької області від 14.08.2019 р. у даній справі без змін.

В судове засідання 13 листопада 2019 року представник Відповідача не з`явився,про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином і заздалегідь, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини першої ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу дії частини 3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вбачає за можливим розглядати дану апеляційну скаргу без участі представника Відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами, зважаючи на належне його повідомлення про час та місце розгляду скарги,не повідомлення про причини неявки,а також з огляду на те, що явка сторін обов"язковою не визнавалась.

В судовому засіданні 13 листопада 2019 року представник Позивача заперечив проти доводів, наведених в апеляційній скарзі з підстав, викладених в ній, просить суд відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, зазначивши, що графік розтроченення платежу, який пропонує відповідач,на даний час є не актуальним і сам відповідач його не дотримується. На даний час відповідачем на виконання рішення суду сплачено лише 56 000грн. Вважає,що апелянт не довів належними і допустимими доказами важкого фінансового стану.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційного господарського суду, заслухваши пояснення представника позивача,обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом,в провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/133/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газсервістрейд" до Комунального підприємства Вінницької міської ради Вінницяміськтеплоенерго" про стягнення заборгованості в розмірі 194195,55 грн, з яких 157 262,55 грн. сума основного боргу; 36 933,00 пені.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15 травня 2019 р. було стягнуто з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газсервістрейд" борг в сумі 157 262,55 грн., пеню в розмірі 36 933,00 грн., витрати на сплату судового збору в розмірі 2912,93 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

14 червня 2019 р.на виконання вказаного рішення був виданий судовий наказ .

17.07.2019 р. від КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" надійшла заява №34/6086 від 17.07.2019 р. про розстрочку виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 15.05.2019 р. згідно визначеного в заяві графіку,а саме:до 31 серпня 2019 року - 42 600 грн; 30 вересня 2019 року - 42600 грн; 31 жовтня 2019 року - 42 600 грн; 31 листопада 2019 року - 42 600 грн; 31 грудня 2019 року - 42708,48 грн.

Відповідач в своїй заяві посилається на те, що він є комунальним підприємством, фінансування якого здійснюється за рахунок платежів від наданих послуг споживачам, бюджетних коштів та є організацією, метою якої є надання соціально-значимих послуг, а не отримання прибутку. Першочерговим завданням та метою діяльності підприємства є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії в першу чергу населенню, лікарням, дошкільним і шкільним навчальним закладам. Як вказує Відповідач, він знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому стані та всі незначні вільні обігові кошти підприємство направляє на оплату природного газу і в нього відсутні кошти для виконання рішення суду в повному обсязі.

Частиною п`ятою ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими на всій території України.

Згідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 ст.331 ГПК України , за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:ступінь вини відповідача у виникненні спору;стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У частині 1 статті 33 Закону України " Про виконавче провадження " передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

При вирішенні заяви сторони про розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк остання не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Розстрочка, надана за відсутності виняткових обставин, негативно впливає на охоронюваний законом інтерес стягувача.

Також слід враховувати, що довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Предметом судового розгляду в даній справі є заява Відповідача про розстрочку виконання рішення місцевого суду згідно зазначеного ним графіку погашення заборгованості.

Як зазначає апелянт при розгляді питання про розстрочку виконання рішення мають враховуватися обставини, передбачені вимогами частини 4 статті 331 Гоподарського процесуального кодексу України, а саме: матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини Відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави.

При цьому Відповідач на підтвердження обставин щодо скрутного матеріально становища та утруднення виконання рішення суду долучив до матеріалів апеляційної скарги копії фінансових документів: баланс (звіт про фінансовий стан) за 2017 рік, 2018 рік, котрі на його думку підтверджують скрутне матеріальне становище Відповідача.

Також, Відповідачем, в поданій ним апеляційній скарзі, було проведено аналіз організаційно-правової форми та діяльності Відповідача і Позивача на підставі статуту даних юридичних осіб, з повторним акцентуванням уваги щодо вкрай тяжкого фінансового становища відповідача, з огляду на те, що він є централізованим теплопостачальником у м. Вінниця, фінансування якого в основному здійснюється за рахунок платежів від наданих послуг споживачам та бюджетних коштів.

Оцінка судом доказів, які підтверджують обставини неможливості чи ускладнення виконання рішення, повинна здійснюватися за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень статей 13, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний господарський суд , оцінивши подані докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення,оскільки апелянтом не доведено належними та достатніми доказами факту існування конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, з якими чинне законодавство пов`язує можливість такої розстрочки.

В даному випадку зазначення боржником в підтвердження поважності причин відсутність коштів, важкий фінансовий стан є недостатніми підставами рострочення виконання рішення суду, оскільки обставини, наведені відповідачем в заяві про рострочення виконання судового рішення носять не особливий і надзвичайний характер, не підтверджені належними доказами ,відтак, не є підставою вважати збиткову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Що ж стосується аналізу статутів Позивача і Відповідача, проведеного апелянтом у своїй апеляційній скарзі, то колегія суддів не приймає його до уваги, з огляду на те,що даний аналіз Відповідачем був проведений з метою засвідчення скрутного фінансового становища Відповідача та зауваження про віднесення його до комунальної установи та фінансування з рахунку бюджету і залежності отримання прибутку від певних соціальних, на думку Відповідача, факторів. Статут відповідача не є доказом , який містить інформацію про майновий стан суб"єкта господарювання.

Крім того, апелянт в прохальній частині своєї заяви та апеляційної скарги просить розстрочити виконання рішення суду до грудня 2019 р., не надаючи жодного обґрунтування того, що у вказаний часовий проміжок гарантовано відбудеться покращення фінансового стану товариства, яке призведе до можливості проведення повного розрахунку із стягувачем.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що сам апелянт не дотримується запропонованого ним графіку розтрочення платежів.

Докази, подані апелянтом до апеляційної скарги , як то:баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 31 грудня 2017 р.; баланс (звіт про фінансовий стан)станом на 31 грудня 2018 р.; Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2017 р.; Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2018 р.; Витяг з ЄДР від 04.09.2019 р. щодо відкритих виконавчих проваджень 5 арк. подані апеліянтом з порушенням вимог ч.3 статті 269 ГПК України , оскільки не досліджувались в суді першої інстанції, а апелянт не обгрунтував причини неможливості їх подання до місцевого господарського суду, а відтак не приймаються апеляційним судом .

Враховуючи усе вищенаведене в даній судовій постанові, колегія суддів констатує, що розстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів та обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення., належних і допустимих доказів чого заявником подано не було.

З огляду на зазначене, ухвала місцевого господарського суду про відмову у розтрочці виконання рішення суду прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права ,а відтак відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.08.2019 р. у справі № 902/133/18 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "14" листопада 2019 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.