ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.2019 м. Ужгород Справа № 907/294/19

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участі секретаря судового засідання Лазар С.Л.

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ (далі - банк)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Екозед ЛТД», м. Ужгород (далі - відповідач-1, товариство, позичальник)

до ОСОБА_1 , м. Київ (далі - відповідач-2, ОСОБА_1 , поручитель)

про солідарне стягнення суми 112232,52 грн. заборгованості за кредитним договором

представники:

позивача - Шкорка С.М., адвокат

відповідача-1 - не з`явився

відповідача-2 - не з`явився

Позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення солідарно з відповідачів суми 112232,52 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 66666,64 грн., за відсотками - 13111,11 грн., з комісії - 16000,00 грн. та пені - 16454,77 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань з повернення кредитних коштів та наявністю укладеного з відповідачем-2 договору поруки. Представник позивача в ході судового засідання наполягає на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до позовної заяви документами та розрахунками.

Відповідач-1 письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у судовому розгляді справи не забезпечив. До суду повернута без вручення адресату із зазначенням установою зв`язку причини "за закінченням терміну зберігання" кореспонденція суду (ухвали суду від 24.05.19, 25.06.2019, 22,07.2019,16.09.2019 р.), яка була надіслана за адресою відповідача: 88000, вул. Богомольця, 21, офіс 4 у м. Ужгород, яка за відкритими даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є його офіційним місцезнаходженням.

Відповідно до правової позиції наведеної у постанові Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1), якщо ухвала у справі надіслана за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною та зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і не повернута підприємством зв`язку або повернута з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач-2 письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у судовому розгляді справи не забезпечив. До суду повернута без вручення адресату із зазначенням установою зв`язку причини "за закінченням терміну зберігання" кореспонденція суду (ухвали суду від 24.05.19, 25.06.2019, 22,07.2019,16.09.2019 р.), яка була надіслана за адресою відповідача: АДРЕСА_3 , що зазначена в позовній заяві, а також у матеріалах справи, зокрема, договорі поруки. Разом з цим, ухвалами суду від 22.07.19, 16.09.19 виклик фізичної особи ОСОБА_1 здійснювався шляхом офіційного оприлюднення оголошення у справі на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення за змістом ст. 122 ГПК України відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

За наведених обставин, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак не скористалися своїм правом подати суду відзив на позов, прийняти участь у судовому розгляді справи, суд вправі згідно ст. 178 ГПК України вирішити спір за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши у ході судового розгляду справи пояснення представника позивача встановив наступне.

18.12.17 товариством з обмеженою відповідальністю "Екосистеми України", (станом на час подання позову та вирішення справи судом - товариство з обмеженою відповідальністю «Екозед ЛТД», ) в особі ОСОБА_1 через систему інтернет-клієнт банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ".

Відповідно до заяви відповідач-1 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, які разом із заявою складають кредитний договір від 18.12.2017 р. та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Зазначені Умови розміщені у мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його партнерами, до якої приєднується клієнт підписуючи заяву у відділенні банку.

Пунктом 3.2.8.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту «Кредит КУБ» дпя фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших винагород в обумовлені цим договором терміни. Кредитування клієнта здійснюється в межах встановленого банком ліміту кредитування, про який банк повідомляє клієнта через встановлені канали комунікацій.

Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати ) вказуються в заяві про приєднання по Умов та правил надання банківських послуг.

Як встановлено у ході судового розгляду справи істотними умовами кредитного договору відповідно до даних заяви про приєднання товариства визначено: вид кредиту - строковий; розмір кредиту - визначається банком та вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua; строк кредиту - 12 місяців з моменту видачі коштів; проценти (комісія) за користування кредитом - 2 % в місяць від початкового розміру кредиту; порядок погашення заборгованості за кредитом - щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів; у впадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, проценти за користування кредитом становлять 4 % на місяць від суми заборгованості; пр. цьому сплачується неустойка в розмірі згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано відповідачами, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином, перерахувавши 19.12.2017р. на підставі укладеного договору, на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 200000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 18.12.2017 ОСОБА_1 як поручитель та банк як кредитор уклали договір поруки, предметом якого є надання поруки за виконання товариством зобов`язань, які випливають з кредитного договору (п. 1.1 договору поруки).

Згідно з п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до п. 1.5 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідачем-1 було порушено умови кредитного договору, оскільки останній не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії, у зв`язку з чим 12.04.2019р. банк направив відповідача-1,2 вимогу про повне погашення заборгованості за кредитним договором, на яку останні не надали відповіді та не сплатили заборгованості. Наведені обставини передували пред`явленню позивачем даного позову до суду та послугували його підставою.

Станом на 24.04.2019 р. заборгованість відповідача становить 112232,52 грн. та складається із заборгованості за кредитом - 66666,64 грн.; за відсотками - 131111,11 грн.; за відсотками у вигляді щомісячної комісії - 16000 грн.; 16454,77 грн. - пені.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормами Господарського кодексу України штрафні санкції визначено як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 Кодексу, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 555 ЦК України передбачено, що у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії Договору поруки, визначених ст. 559 ЦК України судом не встановлено.

Відповідачі не сплатили грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитом, тому позивач правомірно та відповідно до умов кредитного договору, договору поруки і наведених приписівцивільного та господарського законодавства звернувся до суду з вимогами про стягнення солідарно з відповідачів суми 112232,52 грн. заборгованості за кредитним договором.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач надав суду необхідні докази на обґрунтування позовних вимог, натомість відповідач не спростував заявлених вимог.

За наведених обставин справи позовні вимоги до відповідача на загальну суму 112232,52 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 66666,64 грн.; за відсотками - 131111,11 грн.; за відсотками у вигляді щомісячної комісії - 16000 грн.; 16454,77 грн. - пені, правомірні та доведені належним чином підлягають задоволенню судом за приписами ст.ст. 173, 175, 193 Господарського кодексу України, оскільки суб`єкти господарювання, якими є сторони у справі, повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судовий збір сплачений позивачем за розгляд даної справи на суму 1921,00 грн. на підставі ст. 129 ГПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст.ст.2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути СОЛІДАРНО з товариства з обмеженою відповідальністю "Екозед ЛТД" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця буд. 21 офіс 4 , ) та з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитом на загальну суму 112 232,52 грн. (сто дванадцять тисяч двісті тридцять дві грн. 52 коп.), що включає заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та пеню.

3.Стягнути з товариства з обмеженою "Екозед ЛТД" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця буд. 21 офіс 4 , ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) у відшкодування сплаченого судового збору - суму 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.)

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН : НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) у відшкодування сплаченого судового збору - суму 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.)

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 13.11.2019 року.

Суддя Ушак І.Г.