СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. Справа № 905/750/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В. , суддя Сіверін В.І.

при секретарі судового засідання Беккер Т.М.,

за участю представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Токовенко О.В. (посвідчення №5742/10 від 08.07.2016, ордер серії АІ №1001116 від 10.06.2019);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД (вх.№3110Д/1-43) на рішення господарського суду Донецької області від 23.07.2019 (суддя Шилова О.М. повний текст рішення складено 01.08.2019) у справі №905/750/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КРІС АВТО, м.Краматорськ Донецької області

до Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД в особі Краматорського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу ТДВ ОБЛДОРРЕМБУД, м.Краматорськ Донецької області

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю КРІС АВТО, м.Краматорськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД, м.Краматорськ Донецької області, в особі Краматорського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу ТДВ ОБЛДОРРЕМБУД (далі Краматорський ПСДРБВП ТДВ Облдоррембуд), м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 2644720,56грн основного боргу, 474745,35грн пені, 39562,00грн 3% річних, 170923,99грн інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю КРІС АВТО задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД в особі Краматорського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРІС АВТО 2644720,56грн основного боргу, 39562,00грн 3% річних, 170923,99грн інфляційних втрат, 42826,51грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Видано наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважає що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19 в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 170923,99 грн. та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД в особі Краматорського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу ТДВ ОБЛДОРРЕМБУД інфляційні втрати у розмірі 151543,97 грн. Також просить зупинити дію оскаржуваного рішення господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що при стягненні суми інфляційних втрат судом першої інстанції порушено норми матеріального права щодо порядку нарахування інфляційних втрат.

11.10.2019 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №905/750/19 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Сіверін В.І., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Строк поновлено. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19. Позивачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. Призначено справу до розгляду на 12.11.2019 об 11:00 год. Зупинено дію рішення господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

В судове засідання 12.11.2019 з`явився представник відповідача, який підтримує свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим йому процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника (вх.10498 від 07.11.2019). Також у вказаній заяві просить залишити в силі рішення господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представника позивача.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноваженого представника відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до нової редакції Положення Краматорського ПСДРБВП ТДВ ОБЛДОРРЕМБУД, затвердженої позачерговими зборами учасників ТДВ Облдоррембуд (протокол №4 від 10.08.2018; т.2, а.с.121-123), Підрозділ, уповноважений довіреністю Генерального директора, має право представляти інтереси юридичної особи в конкурсних закупівлях товарів, робіт, послуг, підписувати тендерну документацію, самостійно укладати господарські договори і самостійно здійснювати за них розрахунки (п.1.3.); Підрозділ має свій код ЄДРПОУ, печатку та кутовий штамп, а також поточні рахунки в банку, які є рахунками юридичної особи (п.1.5.).

01.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю КРІС АВТО (Постачальник) та Краматорський ПСДРБВП ТДВ Облдоррембуд (Покупець) уклали договір постачання №020917 (далі Договір; т.1, а.с.12-13), згідно з п.1.1. якого Постачальник зобов`язався своєчасно поставити і передати у власність пісок, гран відсів, будматеріали (далі Товар), а Покупець сплатити та прийняти товар згідно умов Договору.

За п.1.2. Договору номенклатура, ціна кожної партії Товару узгоджуються сторонами додатково з урахуванням наданих рахунків-фактур Постачальника.

Кількість Товару визначається сторонами в кожному конкретному випадку згідно заявок Покупця (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.п.3.1.-3.3. Договору загальна сума Договору становить суму в національній валюті і визначається загальною вартістю поставленого Товару згідно виписаних видаткових накладних. Розрахунок за кожну партію замовленого Товару здійснюється Покупцем в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі виставленого рахунку-фактури. Умови оплати: оплата протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання Товару.

Згідно з п.4.2. Договору поставка товару здійснюється на умовах FCA, склад Постачальника відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС 2010).

Датою поставки вважається дата, вказана у видатковій накладній, яку було видано Постачальником (п.4.8. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору, у разі порушення умов цього договору, сторони несуть відповідальність згідно з умовами цього договору та згідно чинного законодавства України.

Згідно з п.5.2. Договору при порушенні Покупцем строків оплати Товару останній сплачує Постачальнику неустойку в розмірі 0,5% від вартості Товару за кожний календарний день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені.

За умовою п.8.1. Договір діє з моменту його підписання сторонами на строк до 31.12.2018, а також діє до повного виконання сторонами умов цього Договору. У разі, якщо по закінченні терміну дії Договору жодна зі сторін не повідомить іншу сторону у письмовій формі про розірвання, Договір вважається продовженим на той самий строк та на тих самих умовах.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їхніми печатками.

На виконання умов Договору з вересня 2017 року до червня 2018 року позивач поставив відокремленому підрозділу відповідача Товар на загальну суму 6082496,44грн за видатковими накладними: №3 від 06.09.2017 на суму 41723,10грн, №11 від 08.09.2017 на суму 29864,70грн, №14 від 12.09.2017 на суму 29208,60грн, №18 від 13.09.2017 на суму 28512,00грн, №22 від 14.09.2017 на суму 14369,40грн, №26 від 16.09.2019 на суму 29986,20грн, №28 від 19.09.2017 на суму 30447,90грн, №35 від 21.09.2017 на суму 44493,30грн, №37 від 22.09.2017 на суму 15033,60грн, №52 від 28.09.2017 на суму 30674,70грн, №55 від 29.09.2017 на суму 45651,60грн, №57 від 30.09.2017 на суму 30196,82грн, №64 від 02.10.2019 на суму 28949,40грн, №67 від 03.10.2017 на суму 59283,90грн, №73 від 04.10.2017 на суму 29840,40грн, №74 від 05.10.2017 на суму 29743,20грн, №78 від 06.10.2017 на суму 29654,10грн, №80 від 07.10.2017 на суму 79489,06грн, №82 від 09.10.2019 на суму 63441,61грн, №85 від 10.10.2017 на суму 77012,28грн, №87 від 11.10.2017 на суму 16374,25грн, №91 від 12.10.2017 на суму 62641,81грн, №93 від 13.10.2017 на суму 32258,30грн, №94 від 14.10.2017 на суму 31303,70грн, №96 від 17.10.2017 на суму 63828,61грн, №99 від 19.10.2017 на суму 65677,58грн, №100 від 20.10.2017 на суму 78095,87грн, №105 від 23.10.2017 на суму 62891,22грн, №109 від 24.10.2017 на суму 77622,88грн, №110 від 24.10.2017 на суму 27794,10грн, №114 від 26.10.2017 на суму 47815,56грн, №115 від 26.10.2017 на суму 39730,18грн, №116 від 27.10.2017 на суму 31002,71грн, №117 від 28.10.2017 на суму 51676,92грн, №125 від 31.10.2017 на суму 16898,84грн, №130 від 01.11.2017 на суму 37800,00грн, №132 від 01.11.2017 на суму 30073,92грн, №133 від 01.11.2017 на суму 187601,40грн, №134 від 02.11.2017 на суму 63329,81грн, №137 від 03.11.2017 на суму 55159,88грн, №142 від 06.11.2017 на суму 16580,64грн, №145 від 07.11.2017 на суму 48305,75грн, №157 від 09.11.2017 на суму 15909,85грн, №158 від 10.11.2017 на суму 32344,30грн, №162 від 11.11.2017 на суму 47703,76грн, №172 від 21.11.2017 на суму 66310,68грн, №173 від 22.11.2017 на суму 56150,59грн, №175 від 23.11.2017 на суму 27549,90грн, №198 від 15.12.2017 на суму 16155,00грн, №204 від 16.12.2017 на суму 63612,00грн, №117 від 25.04.2018 на суму 669900,00грн, №122 від 02.05.2018 на суму 45216,00грн, №123 від 05.05.2018 на суму 43848,00грн, №124 від 07.05.2018 на суму 20496,00грн, №129 від 08.05.2018 на суму 102529,86грн, №126 від 11.05.2018 на суму 571656,00грн, №134 від 12.05.2018 на суму 43296,00грн, №138 від 14.05.2018 на суму 51449,58грн, №140 від 15.05.2018 на суму 34299,72грн, №141 від 15.05.2018 на суму 46056,00грн, №127 від 16.05.2018 на суму 412872,00грн, №172 від 17.05.2018 на суму 20400,00грн, №152 від 18.05.2018 на суму 150492,00грн, №155 від 21.05.2018 на суму 108384,00грн, №168 від 21.05.2018 на суму 132300,00грн, №157 від 25.05.2018 на суму 22812,00грн, №183 від 06.06.2018 на суму 66150,00грн, №187 від 06.06.2018 на суму 66150,00грн, №188 від 07.06.2018 на суму 23158,80грн, №189 від 08.06.2018 на суму 127536,00грн, №190 від 08.06.2018 на суму 23007,60грн, №191 від 09.06.2018 на суму 236250,00грн, №202 від 11.06.2018 на суму 22404,00грн, №203 від 11.06.2018 на суму 44100,00грн, №208 від 12.06.2018 на суму 22050,00грн, №209 від 12.06.2018 на суму 46972,80грн, №210 від 12.06.2018 на суму 44100,00грн, №211 від 12.06.2018 на суму 22050,00грн, №216 від 14.06.2018 на суму 44578,80грн, №221 від 15.06.2018 на суму 42408,00грн, №226 від 16.06.2018 на суму 21000,00грн, №227 від 16.06.2018 на суму 210000,00грн, №225 від 18.06.2018 на суму 37800,00грн, №228 від 18.06.2018 на суму 63000,00грн, №229 від 19.06.2018 на суму 126000,00грн, №232 від 19.06.2018 на суму 23612,40грн., №222 від 20.06.2018 на суму 56385,00грн (т.1, а.с.14-100).

Поставлений за зазначеними видатковими накладними Товар прийнятий представниками Краматорського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу відповідача без зауважень та заперечень, без застережень щодо недоліків та відсутності необхідних товаросупровідних документів, що підтверджується підписами і печатками в графі Отримав видаткових накладних.

Факт прийняття відокремленим підрозділом відповідача Товару за вказаними видатковими накладними відповідач під час розгляду справи не заперечував та належними і допустимими доказами не спростував.

Позивач також виставив рахунки на оплату поставленого Товару: №4 від 06.09.2017, №11 від 08.09.2017, №14 від 12.09.2017, №18 від 13.09.2017, №22 від 14.09.2017, №26 від 16.09.2017, №29 від 19.09.2017, №35 від 21.09.2017, №37 від 22.09.2017, №52 від 28.09.2017, №55 від 29.09.2017, №57 від 30.09.2017, №67 від 02.10.2017, №70 від 03.10.2017, №75 від 04.10.2017, №76 від 05.10.2017, №79 від 06.10.2017, №81 від 07.10.2017, №83 від 09.10.2017, №86 від 10.10.2017, №90 від 11.10.2017, №94 від 12.10.2017, №96 від 13.10.2017, №97 від 14.10.2017, №99 від 17.10.2017, №102 від 19.10.2017, №103 від 20.10.2017, №108 від 23.10.2017, №112 від 24.10.2017, №113 від 24.10.2017, №117 від 26.10.2017, №118 від 26.10.2017, №119 від 27.10.2017, №120 від 28.10.2017, №126 від 31.10.2017, №131 від 01.11.2017, №133 від 01.11.2017, №134 від 01.11.2017, №135 від 02.11.2017, №138 від 03.11.2017, №142 від 06.11.2017, №145 від 07.11.2017, №155 від 09.11.2017, №156 від 10.11.2017, №160 від 11.11.2017, №170 від 21.11.2017, №171 від 22.11.2017, №173 від 23.11.2017, №198 від 15.12.2017, №203 від 16.12.2017, №108 від 25.04.2018, №120 від 02.05.2018, №121 від 05.05.2018, №122 від 07.05.2018, №127 від 08.05.2018, №124 від 11.05.2018, №132 від 12.05.2018, №137 від 14.05.2018, №139 від 15.05.2018, №125 від 16.05.2018, №163 від 17.05.2018, №147 від 18.05.2018, №150 від 21.05.2018, №160 від 21.05.2018, №152 від 22.05.2018, №157 від 06.06.2018, №177 від 06.06.2018, №178 від 07.06.2018, №179 від 08.06.2018, №180 від 08.06.2018, №181 від 09.06.2018, №194 від 11.06.2018, №195 від 11.06.2018, №199 від 12.06.2018, №202 від 14.06.2018, №207 від 15.06.2018, №214 від 16.06.2018, №215 від 16.06.2018, №212 від 18.06.2018, №216 від 18.06.2018, №217 від 19.06.2018, №219 від 19.06.2018, №208 від 20.06.2018 (т.1, а.с.136-218).

Видаткові накладні та рахунки на оплату містять посилання на Договір.

З наданих позивачем копій платіжних доручень (т.1, а.с.101-108), а також зі змісту позову (т.1, а.с.5) і письмових пояснень (т.1, а.с.139) вбачається, що відокремлений підрозділ відповідача розрахувався за отриманий за Договором Товар частково в сумі 3437775,86грн, що відповідачем під час розгляду справи не заперечувалось.

Таким чином, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за поставлений Товар в сумі 2644720,58?грн.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Відтак, позивач, користуючись правом самостійно визначати предмет позову, просить стягнути з відповідача 2644720,56грн основного боргу.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3% річних в сумі 39562,00грн за період 22.10.2018 22.04.2019, інфляційні втрати в сумі 170923,99грн за період 22.10.2018 22.04.2019 та пеню в сумі 474745,35грн за період 22.10.2018 22.04.2019 на підставі п. 5.2 Договору.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення 2644720,56грн основного боргу, інфляційних та річних, суд першої інстанції визнав їх документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

Судом відмовлено в задоволенні вимоги про стягнення пені з огляду на недоведеність її розміру та невірний розрахунок.

Колегія суддів зазначає, що, як вбачається із тексту та прохальної частини апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції відповідачем оскаржується лише в частині інфляційних втрат. В іншій частині зазначене судове рішення не оскаржується, а тому згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Апелянт вважає неправомірним висновок суду щодо задоволення вимоги про стягнення інфляційних втрат в повному обсязі у зв`язку з невірним порядком нарахування.

Просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19 в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 170923,99 грн. та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД в особі Краматорського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу ТДВ ОБЛДОРРЕМБУД інфляційні втрати у розмірі 151543,97 грн.

Наведене позивач вважає підставою для скасування рішення суду. В іншій частині рішення господарського суду не оскаржується, обставини справи, що встановлені судом, сторонами не заперечуються.

Колегія суддів вважає доводи відповідача такими, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив розрахунок річних та інфляційних відповідно до умов п.5.1. Договору, визначивши 22.10.2018 першим днем прострочення виконання зобов`язання в сумі 2644720,00грн, оскільки саме 22.10.2018 відповідач здійснив останній платіж за Договором (т.1, а.с.9-10, 133).

Судом вказано, що матеріалами справи підтверджуються факти існування боргу і прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання вже станом на 01.10.2018, а також часткова (в сумі 500000грн) оплата боргу 22.10.2018, внаслідок чого борг зменшився до 2644720,58?грн.

Зменшення бази нарахування річних та інфляційних шляхом округлення суми боргу до значення гривень є правом позивача.

Перевіривши розрахунок інфляційних, суд першої інстанції встановив, що розрахунок інфляційних нарахувань в сумі 170923,99грн (т.1, а.с.9-10) фактично виконаний позивачем за період жовтень 2018 року березень 2019 року на прострочену заборгованість, яка існувала як на перший, так і на останній день жовтня 2018 року і протягом всього періоду нарахування інфляційних.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що розрахунок інфляційних арифметично вірним та таким, що не суперечить умовам Договору та приписам чинного законодавства і виконаний з дотриманням наведеного вище правила.

Проте судова колегія вважає помилковим такий висновок місцевого суду, з огляду на таке.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01- 06/928/2012 від 17.07.20і 2 року «Про практику застосування Вищим господарським судом України v розгляді справ окремих норм матеріального права», з метою забезпечення правильної і однакової судової практики звернув увагу господарських судів на практику застосування судом касаційної інстанції у розгляді справ окремих норм Цивільного кодексу України. Господарського кодексу України та інших актів законодавства, що містять норми матеріального права, а саме: згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу У країни боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [див. постанову Вищого господарського суду України від 05.04.201 І № 23/466 та лист Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 № 62-97р.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням нього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

З вищевказаного вбачається, що прострочення платежу починається з 23 жовтня 2018 року (тобто у період з 16 по 31 день відповідного місяця), таким чином застосування індексу інфляції на суму боргу повинно бути розраховано та застосовано у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року.

У зв`язку з цим розрахунок індексу інфляції проводиться таким чином:

Розрахунок інфляційних нарахувань на суму боргу від простроченої суми проводиться за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] х [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період, індекси інфляції за період прострочення (газета «Урядовий кур`єр»).

МісяцьІндекс інфляціїДжерело інформації
Листопад 2018101.40%«УК» № 235 від 12.12.2018 р.
Грудень 2018100.80%«УК» № 6 від 11.01.2019 р.
Січень 2019101.00%«УК» № 28 від 12.02.2019 р.
Лютий 2019100.50%«УК» № 49 від 12.03.2019 р.
Березень 2019100.90%«УК» № 70 від 11.04.2019 р.
Квітень 2019101.00%«УК» № 87 від і 1.05.2019 р.

Місяці простроченняІндекси інфляції, що перемножуютьсяПідсумковий індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїІнфляційні нарахування
Листопад 2018 - Квітень 2019101.40% х 100.80% х 101.00%, х 100.50% х 100.90% х 101.00% х105.730%2 644 720.562 796 264,53151 543.97
Разом 151 543,97

Згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно здійснено розрахунок інфляційних втрат, без урахування вищенаведених приписів, у зв`язку з чим, рішення суду підлягає скасування в частині стягнення 19380,02 грн. інфляційних втрат.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19 в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 170923,99 грн. та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД в особі Краматорського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу ТДВ ОБЛДОРРЕМБУД інфляційні втрати у розмірі 151543,97 грн.

Проте, судова колегія дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду лише в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 19380,02 грн. з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19 в частині стягнення 19380,02 грн. інфляційних втрат з прийняття в цій частині нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, у постанові має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Керуючись статтями 129, 269, п. 2 ч.1 ст.275, п. 4 ч.1 статті 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/750/19 в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД в особі Краматорського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРІС АВТО 19380,02 грн. інфляційних втрат та 289,70 грн. судового збору скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КРІС АВТО (84313, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Паркова, б.17, кв.44; ідентифікаційний код 37388903) на користь Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД (84331, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Дружби, б.73; ідентифікаційний код 05505963), в особі Краматорського підрядного спеціалізованого дорожнього ремонтно-будівельного відокремленого підрозділу Товариства з додатковою відповідальністю ОБЛДОРРЕМБУД (84331, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Дружби, б.73; ідентифікаційний код 05506000) 2881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14.11.2019.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.І. Сіверін