УХВАЛА

11 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 906/222/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз")

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2019

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз",

до Комунальної установи "Житомирський обласний центр крові "Житомирської обласної ради",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Ластер Плюс";

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паливторг",

про стягнення 5 914, 03 грн,

ВСТАНОВИВ:

АТ "Укртрансгаз" 21.10.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) через Північно-західний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 зі справи № 906/222/19 в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухвали нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення у цій справі.

Дослідивши матеріали касаційної скарги АТ "Укртрансгаз" зі справи № 906/222/19, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є стягнення грошової суми у розмірі 5 914, 03 грн, а, отже, ціна позову зі справи № 906/222/19 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з приписами ГПК України.

Водночас у пункті 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Аналіз наведених норм закону дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у малозначних справах після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Касаційний господарський суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи щодо виняткового значення для скаржника та/або суспільного значення та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики.

У касаційній скарзі АТ "Укртрансгаз" зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також вирішення цієї справи має виняткове значення для скаржника, як сторони справи та особи, яка подає касаційну скаргу.

Однак, посилання скаржника на ті обставини, що дана справа має виняткове значення для скаржника необґрунтовані та непідтверджені жодними доказами, а лише, зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні судом під час розгляду справи по суті, і в цілому до заперечення результату розгляду справи судом.

Наведені скаржником у касаційній скарзі мотиви не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. У касаційній скарзі відсутні посилання на текст судового рішення, де заявникові незрозумілі висновки, які можна неоднозначно тлумачити і які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Касаційний господарський суд також враховує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За таких обставин Касаційний господарський суд доходить висновку, що аргументи та доводи, які б свідчили про фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та/або про виняткове значення для скаржника, з матеріалів даної касаційної скарги не вбачаються та не знайшли свого документального підтвердження.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник право на звернення до суду не обґрунтовує наявністю підстав передбачених підпунктами "б, г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, що виключає можливість відкриття касаційного провадження з цих підстав.

З урахуванням наведеного, Касаційний господарський суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 зі справи №906/222/19, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що Касаційний господарський суд встановив відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у зв`язку з тим, що касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зі справи №906/222/19, по суті судом не розглядається.

Керуючись частиною п`ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 зі справи № 906/222/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос