ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
07 листопада 2019 року м.ТернопільСправа №921/210/18
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Андрусик Н.О.
про зупинення виконання та визнання таким, що не підлягає виконанню наказу, виданого
у справі
за позовом: Першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України, м.Київ
до відповідача 1: Подільського державного аграрно технічного університету, м.Кам`янець Подільський Хмельницької області
відповідача 2: Бучацького коледжу Подільського державного аграрно технічного університету, с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області;
відповідача 3: Фермерського господарства ГАДЗ, с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль
про зобов`язання звільнити земельну ділянку,
за участю представників:
заявника: не з`явився;
прокурора: Фігель О.Т., довіреність №08-155вих-19 від 31.10.2019;
позивача: не з`явився;
третьої особи: не з`явився;
відповідача-1: не з`явився;
відповідача-2: не з`явився;
органу ДВС: не з`явився.
В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами.
Заяву обґрунтовано, зокрема, фактом відкриття органом ДВС виконавчого провадження №60259018, про що винесено постанову від 08.10.2019 без зазначення способу добровільного виконання рішення суду, відтак зауважує про неможливість виконання постанови державного виконавця від 08.10.2019 про відкриття виконавчого провадження №60259018 та наказу суду від 20.11.2018 №921/210/18; фактом відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань такого органу місцевого самоврядування як Трибухівська об`єднана територіальна громада, що також унеможливлює визначити місцезнаходження спірної земельної ділянки. Наведені обставини, на думку заявника, є підставою, в розумінні норм ст.328 ГПК України, для визнання наказу від 20.11.2018 у справі №921/210/18 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою від 29.10.2019 відмовлено у зупиненні виконання наказу та його витребування в органу ДВС; подану заяву прийнято до розгляду в судовому засіданні, призначеному на 07.11.2019, про що повідомлено учасників справи; запропоновано іншим учасникам справи надати заяви по суті обставин, наведених у заяві.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.8 ст.42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Статтею 170 ГПК України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмового клопотання, відповідно до частини другої якої письмові клопотання підписуються заявником чи його представником.
Надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом (п.1.5.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28).
Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Уповноважені представники Міністерства освіти та науки України, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Подільського державного аграрно-технічного університету, Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету та органу ДВС в судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань в порядку Господарського процесуального кодексу України не заявили. Про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали суду від 29.10.2019 за адресами, вказаними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
В силу приписів ч.3 ст.328 ГПК України неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду, виданого на примусове виконання судового рішення.
Розглянувши заяву та долучені до неї документи, господарським судом з`ясовано наступне.
16.10.2018 рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №921/210/18 задоволено позовні вимоги першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України. Визнано недійсним договір про спільну діяльність №144 від 17 січня 2017 року, укладений між Бучацьким коледжем Подільського державного аграрно-технічного університету та Фермерським господарством «ГАДЗ», а також додатки №1 від 17.01.2017, №2 від 31.01.2018; зобов`язано Фермерське господарство «ГАДЗ» звільнити земельну ділянку, що знаходиться за межами населеного пункту на території Трибухівської об`єднаної територіальної громади Бучацького району Тернопільської області; вирішено питання щодо розподілу судових витрат (повний текст складено 30.10.2018).
20.11.2018 на примусове виконання даного рішення судом видано наказ про зобов`язання Фермерського господарства «ГАДЗ» звільнити земельну ділянку.
За результатами перегляду судового рішення, постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 рішення місцевого господарського суду від 16.10.2018 у справі №921/210/18 залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.05.2019 задоволено скаргу Фермерського господарства «ГАДЗ» про скасування постанови державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.04.2019 про відкриття виконавчого провадження №58891821 з примусового виконання наказу від 20.11.2018, виданого господарським судом Тернопільської області у справі №921/210/18. Скасовано постанову державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.04.2019 про відкриття виконавчого провадження №58891821 з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 20.11.2018 №921/210/18. Роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст.328 ГПК України суд, що видав виконавчий документ може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.06.2019 у справі №921/210/18 відмовлено у задоволенні заяви Першого заступника прокурора Тернопільської області №08/89вих-19 від 21.05.2019 (вх.№9208 від 27.01.2019) про виправлення описки, поданої у справі 921/210/18, з огляду на відсутність законних підстав для його змін шляхом викладення змісту судового рішення в іншій редакції, аніж воно було ухвалено.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.06.2019 скасовано; пункт 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Тернопільської області від 16.10.2018 у справі № 921/210/18 доповнено реченням такого змісту: «Стягувач: Міністерство освіти і науки України (пр. Перемоги, 10, м. Київ, ідентифікаційний код 38621185)».
08.10.2019 державним виконавцем Бучацького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Холод Ю.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60259018 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 20.11.2018 №921/210/18 (з урахуванням внесених доповнень ухвалою суду від 16.09.2019) про зобов`язання Фермерського господарства ГАДЗ звільнити земельну ділянку; встановлено боржнику десятиденний строк для добровільного виконання судового рішення.
23.10.2019 Фермерське господарство ГАДЗ звернулося до господарського суду із заявою, зокрема, про визнання таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Тернопільської області від 20.11.2018.
Оцінивши подані до заяви докази, враховуючи встановлені обставини справи, заслухавши заперечення прокурора, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з такого.
Згідно зі ст.129-1 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ст. 328 ГПК України).
В межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 12.10.2018 у справі №910/9026/13.
За приписами статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, в тому числі, судових наказів.
Частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
При цьому, відповідно п. 5 ч. 1 до ст. 39 абз. 2 ч 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Як убачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Тернопільської області від 16.10.2018 у справі №921/210/18 залишено без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 року, тобто набрало законної сили.
Отже, виконавчим документом, на підставі якого має виконуватися рішення Господарського суду Тернопільської області від 16.10.2018 у справі №921/210/18 є наказ Господарського суду Тернопільської області від 20.11.2018 №921/210/18, відповідно до якого наказано: "Зобов`язати Фермерське господарство «ГАДЗ» (вул.Горішня, 79, с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 37289250) звільнити земельну ділянку державної форми власності, площею 520га, що знаходиться за межами населеного пункту на території Трибухівської об`єднаної територіальної громади Бучацького району Тернопільської області. Стягувач: Міністерство освіти і науки України (пр.Перемоги,10, м.Київ, ідентифікаційний код 38621185)" (з урахуванням ухвали від 16.09.2019).
Тобто, відповідно до наказу від 20.11.2018 у відповідача існує обов`язок зі звільнення земельної ділянки, площею 520 га, яка станом на день розгляду справи не була сформована відповідно до ст. 79-1 ЗК України як об`єкт цивільних відносин та не мала присвоєного кадастрового номеру. Відповідна земельно-технічна документація та реєстрація земельних ділянок проведена у жовтні 2018 року, що вбачається з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 160250876, №160253947, №160255530, №160257103, №160260406, №160263721, №160265825, листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №10-19-0.182-503/90-19.
Вимоги прокуратури ґрунтувалися, зокрема на акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №126-ОК/153/АП/09/01/-18 від 30.03.2018, проведеної Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області, до якого було долучено план-схему із зазначенням місця розташування та обрисів спірних земельних ділянок.
На момент звернення із заявою Фермерського господарства про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, таке рішення не виконано ані в повному обсязі, ані частково. Тобто, відсутня матеріально-правова підстава визнавати вказаний наказ таким, що не підлягає виконанню.
При цьому, у разі визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження підлягає закінченню та не може бути розпочато знову, що унеможливить виконання рішення суду, яке є обов`язковим до виконання.
З поданих до матеріалів справи доказів не вбачається, що у боржника у повному обсязі відсутній обов`язок виконати рішення, що він повністю припинився в зв`язку з добровільним виконанням.
Твердження заявника з посиланням на кадастрові номери земельних ділянок не свідчать про виконання боржником судового рішення від 16.10.2018 у даній справі, адже не є належними доказами звільнення земельних ділянок, загальною площею 520 га. Ні стягувачем, ні органом ДВС не надано доказів передачі земельної ділянки, як-от: акту приймання-передачі чи постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 60259018 у зв`язку з добровільним виконанням, тощо.
Суд також враховує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).
Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v.Greece), від 19.03.1997р.).
Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997р.; у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002р.; у справі "Ясюнієне проти ОСОБА_8" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003р.).
У справі "Кайсин проти України" (Kaysin and Others v.Ukraine) Європейський Суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.
Окрім того, судом відхиляються доводи заявника щодо відсутності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань такого органу місцевого самоврядування як Трибухівська об`єднана територіальна громада, з огляду на наступне.
Відповідно до пунктів 1, 4 статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада вважається утвореною з дня набрання чинності рішення всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад.
Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.
Найменування представницького органу місцевого самоврядування об`єднаної територіальної громади як юридичної особи складається з частини, яка є похідною від власного найменування населеного пункту, визначеного її адміністративним центром, у формі прикметника та відповідного загального найменування представницького органу місцевого самоврядування (сільська, селищна, міська рада).
Тобто, Трибухівська сільська рада є представницьким органом Трибухівської об`єднаної територіальної громади, до складу якої ввійшли Пишківська (припинена шляхом приєднання) та Трибухівська сільські ради, а відтак, місцезнаходження спірних земельних ділянок визначено вірно.
Згідно із частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5)резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6)дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Системний аналіз зазначених норм права та зміст наказу господарського суду Тернопільської області від 20.11.2018 №921/210/18 дають підстави для висновку про те, що при видачі вказаного наказу місцевий господарський суд врахував усі вимоги закону.
Спірний судовий наказ (з урахуванням доповнень ухвали від 16.09.2019), містить резолютивну частину, яка відображена у рішенні господарського суду Тернопільської області від16.10.2018, яке набрало законної сили у встановленому порядку і є чинним по даний час, відтак, є обов`язковим.
Крім того, заявник у поданій заяві вказує про те, що Міністерство освіти і науки України не може бути ні позивачем, ні стягувачем у справі. З даного приводу суд відзначає, що дані доводи та обставини були досліджені судом у ході розгляду господарської справи по суті та надано їм правову оцінку.
Як зазначалося вище, в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.
Такий перегляд судового рішення по суті можливий лише в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами, а не в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
В свою чергу, саме результати такого перегляду в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами з прийняттям відповідного судового рішення можуть стати підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
Інші доводи заявника судом відхиляються, адже вони спрямовані на здійснення переоцінки наявних у справі доказів, встановлення обставин, які досліджувалися судами при розгляді даного спору, що є неможливим, оскільки матимуть наслідком перегляд рішення, котре набрало законної сили, а також такі досліджувалися судом під час розгляду скарги без номеру від 23.04.2019 (вх.№7723 від 06.05.2019) Фермерського господарства «ГАДЗ», с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області, про скасування постанови державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.04.2019 про відкриття виконавчого провадження №58891821 з примусового виконання наказу від 20.11.2018, виданого у даній справі в частині доводів про відсутність у виконавчому документі необхідних реквізитів.
З огляду на вищенаведене суд констатує, що наказ господарського суду Тернопільської області від 20.11.2018 №921/210/18 не було видано помилково, матеріали справи не містять доказів щодо відсутності у боржника обов`язку (щодо виконання рішення у даній справі) повністю або частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою, виконавчий документ містить резолютивну частину, яка відображена у рішенні господарського суду Тернопільської області від 16.10.2018, яке набрало законної сили, а тому доходить висновку про відмову в задоволенні заяви Фермерського господарства «ГАДЗ», про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу суду від 20.11.2018 №921/210/18.
В судовому засіданні 07.11.2019 згідно ч.6 ст.233 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини даної ухвали суду.
Керуючись ст.ст.4, 18, 50, 53, 73, 74, 76, 161, 202, 232-235, 255, 327, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.255-257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 12.11.2019.

Суддя Н.О. Андрусик