ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.11.2019 м. Ужгород Справа № 907/623/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Сервіс Україна", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантбуд", м. Ужгород

про стягнення 58400,00 грн.

секретар судового засідання - Штундер Д.Л.

За участю представників сторін:

від позивача -

від відповідача - не з`явився

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Позивач заявив позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантбуд» про стягнення 58400,00 грн. боргу за надання послуг вивантаження бетону з автобетонозмішувача бетононасосом, посилаючись на ст. ст. 11, 530,526, 625 ЦК України, ст. ст. 175, 179, 193 ГК України.

При зверненні з позовом заявник подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 1921,00 грн. сплаченого судового збору та 5000,00 грн. на оплату правової допомоги.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 12.11.2019.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду не з`явився.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду від 16.10.2019 була надіслана на його офіційну юридичну адресу та отримана ним 23.10.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТІ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив надані позивачем на послуги вивантаження бетону з автобетонозмішувача бетононасосом та стаціонарним бетононасосом, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 58400,00 грн.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК Сервіс Україна" (позивач, виконавець) надало Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарантбуд" (відповідачу. замовнику) послуги з вивантаження бетону з автобетонозмішувача автобетононасосом у кількості 8 машино-годин вартістю 5850,00 грн. з ПДВ за кожну годину, всього на суму 46 800,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Також, позивачем надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Гарантбуд" послуги з вивантаження бетону з автобетонозмішувача стаціонарним бетононасосом у кількості 1 машин-годину на загальну вартість 11600,00 грн. з урахуванням ПДВ,

Факт надання Позивачем послуг відповідачу на загальну суму 58400,00 грн. підтверджується Актом надання послуг №1031 від 10 червня 2019 року та Актом надання послуг №1037 від 12 червня 2019, підписаними зі сторони відповідача директором та скріпленими печаткою товариства. При цьому, у актах зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строках виконання робіт (надання послуг) не має.

За твердженням позивача, надані ним відповідачу послуги на вказану суму, залишились неоплаченими ані після їх надання, ані на претензію №1/1009 від 10.09.2019, отриману відповідачем 19.09.2019.

ОЦІНКА СУДУ.

Положеннями ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За загальним правилом господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (стаття 181 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Враховуючи вищенаведене, суд констатує, що між сторонами виникли правовідносин, які регулюються положеннями закону, що виникають з договору про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором(ст. 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів оплати відповідачем наданих йому позивачем послуг матеріали справи не містять.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 58400,00 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 1921,00 грн. витрат на оплату судового збору.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оскільки позивачем не подано суду у встановлений законом строк доказів понесення ним витрат на правову допомогу у заявленому розмірі - 5000 грн. та не зроблено відповідну заяву про подання таких доказів після ухвалення рішення суду, такі витрати не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240, 241, 247, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Сервіс Україна" (, вул. Будіндустрії, буд. 5, м. Київ, 01013) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантбуд" (, вул. Собранецька, буд. 39, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000) борг за надані послуги у розмірі 58400,00 грн.(П`ятдесят вісім тисяч чотириста гривень 00 коп.), а також 1921,00 грн. (Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.11.2019

Суддя Л.В. Андрейчук