ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019м. ДніпроСправа № 904/2940/19

За позовом: Громадської організації "Добровільна спілка судноводіїв-любителів "Волна", м. Дніпро

до відповідача-1: Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м. Дніпро

відповідача-2: Дніпровської міської ради, м. Дніпро,

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, шляхом укладення додаткової угоди

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Смірнов А.А., ордер ДП№1492/041 від 24 червня 2019 року, адвокат, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2885 від 19 січня 2015 року

Від відповідача-1: Олійник Ю.М., довіреність №7/10-3781 від 21 грудня 2018 року, головний спеціаліст управління захисту інтересів територіальної громади міста у судах

Від відповідача-2: Олійник Ю.М., довіреність №7/10-3724 від 21 грудня 2018 року, головний спеціаліст управління захисту інтересів територіальної громади міста у судах

С У Т Ь С П О Р У:

Громадська організація "Добровільна спілка судноводіїв-любителів "Волна" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- визнати договір оренди земельної ділянки від 22.11.2001 року, укладений між Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради та Громадською організацією "Добровільна спілка судноводіїв - любителів "Волна", поновленим на тих самих умовах та на той самий строк, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору в редакції викладеній у прохальній частині позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між відповідачем та позивачем, на виконання рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 22.11.2001 № 2795, було укладено договір оренди земельної ділянки від 22.11.2001, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 0,6978 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для фактичного розміщення човнового причалу, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 81369002 згідно з планом земельної ділянки, що додається. Відповідно до п. 2.1 договору оренди: земельна ділянка надається до 22.11.2016. Згідно п. 2.3 договору для продовження цього договору орендар зобов`язаний у місячний термін до закінчення строку оренди звернутися до орендодавця з відповідним клопотанням.

25.10.2016 позивач звертався до відповідача з заявою про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки, але відповіді не отримав. Після 22.11.2016 позивач продовжив користуватись земельною ділянкою, оскільки жодних заперечень щодо оренди з боку відповідача не отримував. Позивач здійснював використання земельної ділянки за цільовим призначенням та своєчасно сплачував оренду плату.

26.06.2019 позивач направив відповідачу додаткову угоду № 1 в 2 примірниках про поновлення договору оренди земельної ділянки від 22.11.2001, але станом на момент звернення з цим позовом вказана додаткова угода так і залишилась не розглянута та не підписана.

05 серпня 2019 року до господарського суду від Виконавчого комітету Дніпровської міської ради надійшов відзив на позов, у якому відповідач зазначає, що з позовної заяви та доданих до неї документів можливо встановити, що земельна ділянка, щодо якої подано позов не є об`єктом цивільних прав, не має кадастрового номеру.

Матеріали справи не містять доказів укладення сторонами додаткової угоди про поновлення договору, що є обов`язковою при поновленні в порядку частини шостої ст. 33 Закону України "Про оренду землі", звернення позивача до уповноваженого органу за укладенням саме додаткової угоди про поновлення договору, відмови чи бездіяльності уповноваженого органу щодо укладення додаткової угоди.

Отже, на думку відповідача, позивачем не дотримано вимог, які передбачені ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" для поновлення договору оренди на умовах переважного права орендаря.

Ухвалою господарського суду від 15.07.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпровську міську раду, як орган місцевого самоврядування, наділеного правом розпорядження землями міста.

05 серпня 2019 року до господарського суду від Дніпровської міської ради надійшли пояснення, в яких вказує, що міська рада не отримувала вказаних позивачем документів, підтвердженням чого є лист Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради від 25.07.2019 № 2/2-90 та лист Департаменту по роботі з активами від 25.07.2019 № 4/1-2119. Виконавчий комітет, відповідно до вимог чинного земельного законодавства, не є розпорядником земель у місті, а тому не може приймати будь-які рішення щодо передачі у власність або у користування земельних ділянок, тобто до повноважень Виконавчого комітету не належить розпорядження землею у місті. Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Об`єкта нерухомого майна від 02.08.2019 право за позивачем не зареєстровано. Враховуючи вищевикладене, третя особа просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

15 серпня 2019 року до господарського суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій зазначено, що:

- на момент звернення позивача до суду із позовом про поновлення договору оренди землі та на даний час ним не було отримано від відповідача або від третьої особи будь-якої відповіді на свої пропозиції щодо поновлення договору, проект додаткової угоди про поновлення договору оренду підписаний відповідачем та/або третьою особою повернуто не було, а відтак звернення позивача до відповідача про поновлення договору були залишені без відповіді та задоволення. З урахуванням встановлених вище обставин, оскільки на даний час залишається не врегульованим питання щодо предмету спору, підлягають відхиленню аргументи відповідача про не підтвердження матеріалами справи факту порушення прав позивача та відсутності між сторонами предмета спору;

- відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір укладається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності) уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності);

- стосовно того, що до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та до Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради не надходили додаткова угода № 1 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 22.11.2001 та заява позивача від 25.10.2016 про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки, позивач зазначає, що разом із позовною заявою позивачем було надано: докази надсилання заяви від 25.10.2016 про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки: опис вкладеного цінного листа; докази надсилання позивачем 26.06.2019 та отримання 04.07.2019 Дніпровською міською радою, Виконкомом Дніпровської міської ради додаткової угоди № 1 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 22.11.2001, що підтверджується описом вкладеного цінного листа, квитанцією, роздруківкою з сайту ПАТ "Укрпошта";

- визначаючи відповідачем у справі - Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, позивач виходив з того, що договір оренди земельної ділянки від 22.11.2001, який позивач просить поновити, було укладено саме між Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради та Громадською організацією "Добровільна спілка судноводіїв - любителів "Волна", але, відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та частини 1 статті 48 Господарського процесуального кодексу України, позивач вважає за необхідне звернутись до суду із клопотанням про залучення до участі в справі в якості співвідповідача - Дніпровську міську раду;

- щодо доводів відповідача про те, що земельна ділянка площею 0,6978 га, яка знаходиться за адресою: м АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 , 70, не є об`єктом цивільних прав, оскільки не має кадастрового номеру, позивач зазначає, що відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр": земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Отже, посилання відповідача на ст. 79 Земельного кодексу України є недоречним та не можуть застосовуватись до даних обставин, оскільки земельна ділянка площею 0,6978 га сформована ще до 2004 року.

- щодо відсутності державної реєстрації договору оренди землі, позивач зазначає, що відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц (провадження №14-30бцс18) та згідно зі статтею 2 Закону України від 01 липня 2004 № 1952-1У "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" можна зробити висновок, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов, тобто на момент підписання договору його сторонами. Таким чином, договір оренди землі є правочином, вчиненим з моменту його підписання, але не з моменту його державної реєстрації. Зазначений правовий висновок кореспондується з правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 19.02.2014 (справа 6-162ц13), яку застосував суд першої інстанції. При цьому слід враховувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена 30.01.2019 по справі № 14-435цс18, а саме: "Велика палата Верховного суду зазначає, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої палати Верховного Суду".

15 серпня 2019 року від позивача надійшла відповідь на пояснення третьої особи, аналогічного змісту викладеного позивачем у відповіді на відзив.

16 вересня 2019 року до господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі мотивоване тим, що наразі на вирішенні Великої Палати Верховного Суду перебуває справа, в якій має бути висловлений висновок про застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", який у поєднанні з іншими висновками Верховного Суду буде сприяти правовій визначеності у застосуванні вказаної норми Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах.

Ухвалою господарського суду від 16.10.2019 відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2019 залучено до участі у справі у якості відповідача-2 Дніпровську міську раду.

Відповідач-2 проти позовних вимог заперечує та зазначає, що: не є стороною спірного договору оренди земельної ділянки; лист про продовження строку дії договору від позивача не отримував; спірна земельна ділянка не є об`єктом цивільних прав, оскільки не має кадастрового номеру; додаткова угода про поновлення сторонами договору оренди земельної ділянки не укладалась.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 відкрито провадження у справі №904/2940/19 (за правилами загального позовного провадження), підготовче судове засідання призначено на 23.07.2019, з 23.07.2019 підготовче засідання відкладено на 04.09.2019. У судовому засіданні 04.09.2019 оголошувалась перерва до 16.09.2019. Ухвалою господарського суду від 16.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, оголошено перерву до 26.09.2019. Підготовче засідання відкладалось на 10.10.2019. У судовому засіданні 10.10.2019 оголошено перерву до 16.10.2019.

Ухвалою господарського суду від 16.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.10.2019.

У судовому засіданні 17.10.2019 оголошено перерву до 05.11.2019, з 05.11.2019 до 14.11.2019.

У судовому засіданні 14.11.2019 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 22.11.2001 № 2795 "Про надання земельної ділянки по вул. АДРЕСА_1 Заводській, 70 в оренду Громадській організації "Добровільна спілка судноводіїв - любителів "Волна", , по фактичному розміщенню човнового причалу" було: затверджено матеріали земельно-кадастрової інвентаризації та надано земельну ділянку (план земельної ділянки додається) площею 0,6978 га (код ДЗК 81369002) у довгострокову оренду строком на п`ятнадцять років Позивачу по фактичному розміщенню човнового причалу за поштовою адресою: вул. Набережна Заводська, 70, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.12.6 (громадські організації); визначено орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі земельного податку, який обчислюється відповідно до вимог чинного законодавства; закріплено за Позивачем згідно з планом земельної ділянки прилеглу територію, яка використовується виключно для благоустрою та прибирання, що не підлягає оподаткуванню (п. 2 рішення); зобов`язано позивача протягом тридцяти календарних днів з моменту прийняття рішення: укласти з виконавчим комітетом міської ради договір оренди земельної ділянки.

На виконання рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 22.11.2001 № 2795, між виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (орендодавець) та Громадською організацією "Добровільна спілка судноводіїв-любителів "Волна" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки від 22.11.2001 (далі - договір), відповідно до якого (п.1.1.) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 0,6978 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Набережна Заводська, 70, для фактичного розміщення човнового причалу, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 81369002 згідно з планом земельної ділянки, що додається.

Відповідно до п. 2.1 договору оренди земельна ділянка надається до 22.11.2016. Після закінчення терміну дії договору його дія скінчується.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Для продовження дії цього договору орендар зобов`язаний у місячний термін до закінчення строку оренди звернутися до орендодавця з відповідним клопотанням (п.п.2.2. договору).

За положеннями розділу 4 договору земельна ділянка передається в оренду для фактичного розміщення човнового причалу.

Після закінчення строку дії договору в разі його не продовження, на протязі 15 днів орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку орендодавцю у придатному для використання стані. При цьому стан фіксується двосторонніми актами обстеження ділянки (п.5.1. договору).

За змістом п.9.2. договору право користування земельною ділянкою припиняється шляхом розірвання дійсного договору в таких випадках: за взаємною згодою сторін; за ініціативою орендодавця у випадках, передбачених законодавством та цим договором; одержання земельної ділянки у власність; ліквідація юридичної особи орендаря; примусове вилучення земельної ділянки.

Пунктом 9.4. договору передбачено, що договір підлягає нотаріальному посвідченню з наступною державною реєстрацією.

Договір підписано від імені орендодавця першим заступником міського голови Крупським А.Ф., від імені орендаря Степановим С ОСОБА_1 І.

Зазначений договір оренди земельної ділянки, в порушення пункту 9.4. договору, нотаріально не посвідчений, не зареєстрований та не скріплений печаткою орендодавця.

Оригінал Договору оренди земельної ділянки від 22 листопада 2001 року був наданий позивачем, оглянуто судом та повернуто позивачу.

25.10.2016 позивач звертався до відповідача-2 з заявою про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки (опис вкладення у цінний лист, а.с.51, т.1), але відповіді не отримав.

Після 22.11.2016 позивач продовжив користуватись земельною ділянкою, оскільки жодних заперечень щодо оренди з боку Відповідача-2 не отримував. Позивач здійснював використання земельної ділянки за цільовим призначенням та своєчасно оплачував оренду плату (квитанції, а.с.53-62, т.1).

6 серпня 2018 року позивач звернувся до міського голови Філатова Б.А. з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,6978 за адресою вул. АДРЕСА_1 Заводська,70 (а.с.100, т.2).

Зазначене клопотання було розглянуто Департаментом по роботі з активами (лист від 22.12.2018 №7/7-2474, а.с.99, т.2). Департамент повідомив позивача про те, що оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки під об`єктами нерухомості проводиться у разі надання фізичними або юридичними особами правовстановлюючих документів на зазначене майно. У відповідності до свідоцтва про право власності на човновий причал, об`єкти нерухомості, розташовані на запитуваній земельній ділянці належать територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

26.06.2019 позивач направив відповідачам додаткову угоду № 1 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 22.11.2001 в двох примірниках, що підтверджується поштовою квитанцією, поштовою накладною, яка відповідно до даних офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" була отримана 04.07.2019 18:43:00 (а.с.170-175, т.1).

Відповідач-1 (виконавчий комітет Дніпровської міської ради) та відповідач-2 (міська рада) заперечують отримання листа повідомлення про продовження терміну дії договору та Додаткової угоди №1 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 22.11.2001, зазначають, що не отримували вказаних позивачем документів, в підтвердження чого надають лист Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради від 25.07.2019 № 2/2-90 та лист Департаменту по роботі з активами від 25.07.2019 № 4/1-2119 (а.с.197-198, т.1).

Згідно Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Об`єкта нерухомого майна від 02.08.2019, човновий причал, як об`єкт нерухомості, є власністю територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради (форма власності - комунальна), а.с.204-205, т.1.

Станом на момент звернення з цим позовом вказана додаткова угода до договору оренди від 22.11.2001 не укладена між сторонами.

Направляючи для укладення додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки у червні 2019 року, позивач не врахував, що означена земельна ділянка була надана йому у зв`язку з прийняттям рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.11.1999 № 2373 "Про передачу в безкоштовне користування громадській організації "Добровільна спілка судноводіїв - любителів "Волна" споруд А-1, Б-1, В-1, Г-2, Д-2, Б, Ж, З, И, К, Л, М., Н, 0, П, Р, С, Т, № 1-5 стоянки для човнів по вул. Заводській Набережній, 70", згідно якого вирішено передати позивачу у безкоштовне користування по вул. Заводській Набережній, 70 - споруди А-1, Б-1, В-1, Г-2, Д-2, Е, Ж, З, И, К, Л, М., Н, О, П, Р, С, Т, № 1-5 стоянки для човнів по вул. Заводській Набережній, 70.

25 липня 2018 року Дніпровською міською радою VІІ скликання прийнято рішення №43/34 "Про визначення балансоутримувача об`єктів нерухомого майна чавнового причалу по вул. Набережній Заводській,70".

Згідно п.1. цього рішення балансоутримувачем об`єктів човнового причалу по вул. Набережній Заводській,70 є Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради (а.с.27, т.2).

Пунктом 4 зазначеного рішення визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету міської ради від 18.11.1999 №2373 "Про передачу у безкоштовне користування громадській організації "Добровільна спілка судноводіїв-любителів "Волна" споруд стоянки для човнів по вул. Набережній Заводській,70".

Позивач, посилаючись на те, що після закінчення строку дії спірного договору оренди від 22.11.2001 продовжив користування спірною земельною ділянкою та належним чином виконує свої зобов`язання, в той час як відповідач протягом одного місяця після закінчення строку дії вказаного договору не повідомив орендаря про заперечення у поновленні договору оренди, на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати договір оренди землі від 22.11.2001 поновленим на той самий строк на тих же умовах, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору, в редакції, викладеній у позовній заяві.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Як установлено судом, 25.10.2016 позивач звертався до відповідачів з заявою про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки (опис вкладення у цінний лист, а.с.50-51, т.1), однак, до цієї заяви позивачем не було додано проекту додаткової угоди.

Така угода була направлена відповідачу-2 лише 26.06.2019. Позивач посилається на те, що відповідно до даних офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" додаткова угода отримана відповідачем-2 04.07.2019 18:43:00 (а.с.170-175, т.1). Відповідач-2 заперечує отримання цієї угоди, оскільки режим роботи міської ради до 18:00год.

З урахуванням встановлених обставин справи та умов договору, суд дійшов висновку щодо недотримання позивачем процедури поновлення спірного договору оренди земельної ділянки на підстав ч.ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Водночас підставою позовних вимог у даній справі позивач визначив ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Частиною 6 ст. 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Як встановлено судом, усупереч вимогам, встановленим частинами 1-4 статті 33 Закону України "Про оренду землі", позивач не направляв відповідачу проект додаткової угоди у встановлений строк.

Також, господарський суд, у контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", зауважує, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах.

Наведена позивачем в позовній заяві редакція додаткової угоди про поновлення Договору містить відмінні умови, ніж були передбачені Договором. Так, в договорі від 22.11.2001 наявний розділ 9 "Інші умови", в якому містяться, зокрема, умови щодо підстав припинення договору, порядок передачі земельної ділянки в суборенду тощо, а у Додатковій угоді зазначений розділ відсутній.

Вказані обставини вказують на відсутність правових підстав для визнання цієї Додаткової угоди про поновлення Договору укладеною в порядку частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" - тобто на тих самих умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у пунктах 9.5.-9.7. постанови Верховного Суду України від 09.04.2019 у справі № 913/99/18, постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 908/1569/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд також враховує наступне.

Згідно ст. 12 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла станом на дату укладення договору оренди) договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов`язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк.

За ч. 1 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

Термін договору оренди земельної ділянки (у тому числі й до настання певної умови) визначається за погодженням сторін, але не більш як на п`ятдесят років (ст.17 ЗУ "Про оренду землі").

Укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується печаткою реєструючого органу з підписом уповноваженої на це особи та зазначенням дати реєстрації на всіх примірниках договору. Один зареєстрований примірник договору зберігається в органі, який здійснив його реєстрацію. Порядок та органи, що здійснюють державну реєстрацію, визначаються Кабінетом Міністрів України (ст.17, 18 ЗУ "Про оренду землі").

Договір оренди земельної ділянки від 22.11.2001 не є зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відмітка на рішенні виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2795 від 22.11.2001 "Зареєстровано у Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська від 6 грудня 2001 року, реєстратор Калініченко Т.І." (а.с.45, т.1), копія якого додана позивачем до позовної заяви, не свідчить про його державну реєстрацію. Слід зазначити, що такої відмітки копія рішення міської ради №2795 від 22.11.2001 (а.с.126, т.2), яке позивачем отримано в Архівному управлінні Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів (а.с.125, т.2) та долучено до матеріалів справи разом із клопотанням від 01.11.2019, не містить.

Відсутність державної реєстрації договору оренди земельної ділянки підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.11.2019 (а.с.131, т.2). Згідно цього листа, станом на 01.01.2013 в Державному реєстрі земель не зареєстровано право власності або право користування (оренди) на земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська,70 за Громадською організацією "Добровільна спілка судноводіїв-любителів "Волна".

Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що договір є укладеним, оскільки сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, посилається на правову позицію, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року по справі №575/476/16-ц (провадження №14-306цс18): "Момент укладання договору визначено у частині першої статті 638 ЦК України, у якій зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі статтею 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-1У "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. Аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов, тобто на момент підписання договору його сторонами".

Таким чином, договір оренди є правочином, вчиненим з моменту його підписання, але не з моменту його державної реєстрації.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що договір вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов, однак, за умови, що договір не суперечить вимогам чинного на час його укладення законодавства.

Договір оренди земельної ділянки укладався 22.11.2001, тож при його укладанні сторони мали керуватись положеннями Цивільного кодексу УРСР, Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла станом на дату укладення спірного договору).

Згідно ст. 41 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Угода, для якої законом не встановлена певна форма, вважається також укладеною, якщо з поведінки особи видно її волю укласти угоду. Мовчання визнається виявом волі укласти угоду у випадках, передбачених законодавством (ст.42 ЦК УРСР).

Обов`язковість нотаріальної форми і наслідки її недотримання врегульовані ст. 47 ЦК УРСР. Так, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Вимоги нотаріального посвідчення договору оренди передбачені статтею 13 Закону України "Про оренду". Так, договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі. Невід`ємною частиною договору оренди є план (схема) земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки посвідчується нотаріально за її місцезнаходженням.

Умовами договору оренди земельної ділянки (п.9.4.) та п.3.1.2. рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2795 від 22.11.01 передбачено обов`язкове його нотаріальне посвідчення з наступною державною реєстрацією.

Як убачається, договір оренди земельної ділянки від 22.11.2001 нотаріально не посвідчений, а відтак є недійсним в силу закону.

За змістом статті 59 ЦК УРСР угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Проте, якщо з самого змісту угоди випливає, що вона може бути припинена лише на майбутнє, дія угоди визнається недійсною і припиняється на майбутнє.

У випадку недотримання встановленої законом нотаріальної форми угоди, угода є недійсною та не породжує тих прав і обов`язків, на встановлення яких вона була направлена.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З налізу вищенаведених положень можна дійти висновку про те, що у випадку недотримання встановленої законом нотаріальної форми угоди, угода є недійсною та не породжує тих прав і обов`язків, на встановлення яких вона була направлена.

З вимогою про визнання договору оренди земельної ділянки від 22.11.2001 дійсним позивач не звертався.

За умов не дотримання нотаріальної форми договору оренди земельної ділянки, яка є обов`язковою для договорів такого виду, його недійсність в силу закону, суд відхиляє посилання позивача на положення ст. 241 ЦК України щодо схвалення правочину шляхом вчинення певних дій (сплата орендної плати на підставі виставлених рахунків).

Суд також відхиляє доводи відповідача-2 про те, що спірна земельна ділянка не є об`єктом цивільних прав, оскільки не має кадастрового номеру. Так, згідно із пунктом 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Державний земельний кадастр встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Громадської організації "Добровільна спілка судноводіїв-любителів "Волна" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 70, ) до відповідача-1: Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) відповідача-2: Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, шляхом укладення додаткової угоди - відмовити.

Судові витрати по справі віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.11.2019

Суддя Н.М.Євстигнеєва