ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 м.Дніпро Справа № 908/703/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С.,

представники сторін в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.07.2019 у справі №908/703/19 (суддя Корсун В.Л., повний текст рішення складено 09.08.2019)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Топ Лайтс, м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, м. Запоріжжя

про стягнення 941 496 грн. 68 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Топ Лайтс (надалі ТОВ Топ Лайтс) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Український рітейл (надалі ТОВ Український рітейл) на свою користь 941 496 грн. 68 коп. заборгованості.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.07.2019 у справі №908/703/19 (суддя Корсун В.Л.) позов задоволено частково; з ТОВ Український Рітейл на користь ТОВ Топ Лайтс стягнуто 734 047 грн. 12 коп. основної заборгованості та 11 010 грн. 71 коп. судового збору; в решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, просить Центральний апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що:

- частково задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав, що факти поставок, сплату за які вимагає позивач, були підтверджені матеріалами справи, однак з такою позицією погодитись не можна; з видаткових накладних неможливо встановити, хто саме їх підписав, а отже, встановити особу, яка відвантажила та отримала товар, неможливо встановити повноваження осіб, які підписали документи;

- позивачем не надано належних доказів поставки товару, а документи, що надані відповідачу та суду, не є належними в розумінні чинного законодавства; надання таких документів є порушенням п. 3.7. договору поставки №НН 1010/2016 від 10.10.2016, а отже на підставі п. 3.5. договору відповідач може відстрочити платежі за поставки, поки позивачем не будуть надані належні документи на супроводження товарів; жодних доказів, що позивач надавав відповідні документи відповідачу, матеріали справи не містять.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить Центральний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін. Вважає, що ним належними та допустимими доказами доведений факт поставки відповідачу товару та наявність спірної заборгованості; позивач звернувся з клопотанням про розгляд справи без участі його представника.

Сторони на виклик суду не з`явились, про час і місце проведення судового засідання повідомленні належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за їх відсутності.

21.10.2019 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача, яким він просить суд зупинити провадження у справі №908/703/19 та роз`яснити позивачу зміст ч.4 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначивши про це в ухвалі або протоколі судового засідання. Вказує, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2019 відкрито провадження у справі №904/4387/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл», введено мораторій на задоволення вимог кредиторі та процедуру розпорядження майном боржника; оголошення про порушення справи про банкрутство боржника розміщено на офіційному веб-сайті ВГСУ в мережі Інтернет 11.10.2019 за №63314.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Між ТОВ Український Рітейл (покупець) та ТОВ Топ Лайтс (постачальник) укладений договір поставки №НН 1010/2016 від 10.10.2016 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язувався поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах цього договору.

Найменування, асортимент та ціна поставленого товару вказується в Додатку №1 Специфікація, який є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

У відповідності до п. 2.6. договору обов`язки щодо поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару і повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю відповідно до умов договору та діючого законодавства України. Замовлення вважається виконаним, а постачальник вважається таким що виконав свої зобов`язання по поставці, якщо він здійснив поставку товару:

- в узгоджений з покупцем день та час;

- в асортименті та кількості згідно замовленню;

- за цінами, затвердженими у Специфікації;

- з повним пакетом належним чином оформлених товаросупровідних документів;

- у повній відповідальності до діючого законодавства України та умовами даного договору.

Прийом товару на розподільчому центрі/торгівельних точках здійснюється відповідно до Додатку № 5 до даного договору (п. 3.1. договору).

Пунктом 3.2. договору передбачено, що прийом товару по кількості та якості здійснюється покупцем в місці поставки товару в момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів. Покупець вправі прийняти товар без спеціальної перевірки по кількості, якщо товар знаходиться в спеціальній тарі та упаковці без явних видимих дефектів.

Згідно п. 3.3. договору якщо при передачі товару покупцю буде виявлено невідповідність товару умовам даного договору, покупець вправі відмовитись від отримання вказаного товару, оформити акт розбіжності (в порядку п. 3.6. даного договору), зробивши відповідну відмітку в накладній. Даний випадок трактується як невиконання зобов`язань по поставці товару в установлений строк.

Відповідно до п. 6.1. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей від 10.10.2016, ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами Специфікації та може бути змінена виключно за попередньою згодою з покупцем. Не більше одного разу в квартал та не більше чим на 5 % від поточної ціни. У випадку зміни курсу гривні до долару США більш чим на 10% відносно курсу гривні до долару США, встановленого на момент підписання даного договору, одна із сторін має право ініціювати перегляд ціни на товар шляхом повідомлення іншій стороні про такі зміни за 14 календарних днів до запланованої дати зміни вказаних цін.

Пунктом 6.4. договору визначено, що постачальник надає покупцю товар з урахуванням фіксованих знижок. Ціна з урахуванням фіксованих знижок вказується в Специфікації в розділі Спеціальна ціна.

Згідно п. 6.5 договору вимоги щодо оплати товару вказуються в Додатку №2 до цього договору.

Відповідно до п. 3 Додатку № 6 Комерційні умови договору оплата товару проводиться шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Згідно п. 11.1. договору він вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.17. В разі, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожен послідуючий рік.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Зобов`язання, згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.06.2018 по 26.11.2018 здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 734 047 грн. 12 коп., що підтверджуються видатковими накладними, належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи.

Видаткові накладні свідчать про приймання-передачу товару, які, як вірно зазначив місцевий господарський суд, підписані представниками сторін без заперечень та зауважень, підписи скріплено печатками сторін, що спростовує заперечення відповідача стосовно їх неналежного оформлення. При цьому, накладна є первинним документом, яка підтверджує факт поставки.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що незазначення у накладних відомостей щодо осіб, які їх підписали (прізвище, ім`я, по батькові) не є обставиною, що впливає на вирішення спору по суті. Відповідачем не було пред`явлено до позивача будь-яких претензій стосовно отримання замовленого товару.

Докази відмови від прийняття товару в порядку, передбаченому п.3.5 договору, скаржником не надані.

При цьому видаткові накладні містять назву самого документа, сторін, посилання на договір, найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, підписи осіб, які отримали товар згідно з цими накладними, а також скріплені печатками обох товариств, що дає змогу ідентифікувати сторони зазначених зобов`язань.

Докази заволодіння печаткою відповідача третіми особами або в будь-який інший спосіб втрати печатки апелянтом не подані.

Згідно ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів виконання грошового зобов`язання і перерахування позивачу суми 734 047 грн. 12 коп. відповідач не надав, таким чином, вимога позивача про стягнення з нього основного боргу в розмірі 734 047 грн. 12 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно наявного боргу апелянт вважає, що на момент пред`явлення позову до суду у нього ще не виникло грошового зобов`язання за договором, оскільки, за його твердженням, позивачем не було надано документів, передбачених п.3.7 договору, зокрема, товаро-транспортних накладних, посвідчень якості товару, інших документів на товар, пред`явлення яких передбачено законодавством України.

Фактично апелянт вказує на своє право відстрочення виконання зобов`язання з оплати отриманої продукції через прострочення ТОВ Топ Лайтс його зобов`язання передати відповідачу супровідні документи.

Вказане право передбачене ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Проте ч. 1 вказаної статті Кодексу надає поняття прострочення кредитора. Так, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Отже, слід встановити, чи виникли у ТОВ Український Рітейл труднощі в виконанні ним свого зобов`язання з оплати спірного товару внаслідок ненадання йому ТОВ Топ Лайтсобумовлених договором товаросупровідних документів.

Спірний товар покупцем постачальнику не повернутий з огляду на відсутність документів, що його стосується в розумінні ст.666 Цивільного кодексу України, від договору ТОВ Український Рітейл не відмовився (відповідних доказів суду не подано).

З огляду на вищевикладене, відсутні правові підстави вважати, що мале місце таке прострочення ТОВ Топ Лайтсяк кредитора в розумінні норм ст. 613 Цивільного кодексу України, до виконання якого ТОВ Український Рітейл в порядку ч. 2 ст.613 Цивільного кодексу України мав право відстрочити своє зобов`язання з оплати товару.

Отже, ТОВ Український Рітейл мало сплатити отриманий товар у встановлений договором строк та оскільки доказів сплати заборгованості в розмірі 734 047 грн. 12 коп. не подано, вона має бути стягнута у судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову (в частині позовних вимог в розмірі 207 449 грн. 56 коп., які не є предметом апеляційного провадження, відмовлено з огляду на відсутність первинних документів, які б підтверджували поставку товару на зазначену суму), внаслідок чого оскаржуване рішення, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростували.

Клопотання ТОВ Український Рітейл про зупинення провадження у даній справі у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство ТОВ "Український Рітейл" задоволенню не підлягає.

Згідно ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Метою апеляційного перегляду є перевірка правильності, повноти, об`єктивності та законності рішення суду першої інстанції і суд апеляційної інстанції повинен здійснювати перегляд такого рішення станом на момент його прийняття.

У даному випадку, враховуючи, що справа №908/703/19 розглянута по суті місцевим господарським судом, рішення за результатами такого розгляду було ухвалено 30.07.2019, тобто до відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Український Рітейл", у апеляційного суду відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі з підстав, зазначених у клопотанні.

Окрім того, слід зазначити, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на який посилається апелянт, 21.10.2019 втратив чинність з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, пов`язані з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, покладаються на ТОВ Український Рітейл.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.07.2019 у справі №908/703/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

(Повний текст постанови складено 12.11.2019).

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв