ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3506/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кім. 35, ;

про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №118 р/к від 25.10.2018 про закриття провадження по справі №1/02-11-17 та зобов`язання поновити провадження у справі № 1/02-11-17

за участю представників учасників справи:

позивача - Куманецький О.М . (ордер № від 06.09.2019);

відповідача - Тевелєва Ю.В. (договір № 13 від 05.08.2019).

Суть спору:

19.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 118 р/к від 25.10.2018 про закриття провадження у справі № 1/02-11-17, зобов`язання Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України поновити провадження у справі № 1/02-11-17, відкрите на підставі розпорядження Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 27 - рп/к від 02.03.2017.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.12.2018 відмовлено у відкритті провадження у справі, повернуто позовну заяву та додані до неї документи.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 20.12.2018 по справі № 922/3506/18 залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 20.12.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 по справі № 922/3506/18 скасовано, справу передано до суду першої інстанції зі стадії прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до розгляду.

19.07.2019 матеріли справи № 922/3506/18 повернулись до господарського суду Харківської області.

Розпорядженням керівника апарату суду № 409/2019 від 19.07.2019, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку з відпусткою судді Присяжнюка О.О., призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено головуючого суддю Новікову Н.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.07.2019 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 вх. № 3506/18 від 19.12.2018 та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору у розмірі 3524, 00 грн. та надання до суду доказів сплати судового збору; подання до суду засвідчених у відповідності до вимог чинного законодавства копій додатків до позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 09.09.2019 о 11:00 год.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2019 на підставі ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 23.09.2019 о 11:00 год.

Приймаючи до уваги, що під час підготовчого засідання судом вирішено всі питання та вчинено всі дії, зазначені у ч. 2 ст. 182 ГПК України, протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 23.09.2019, на підставі ч. 2 ст. 185 ГПК України закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 07.10.2019 о 14:15 год.

07.10.2019 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні повноважний представник позивача позивні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, в обґрунтування зазначив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . 01.06.2015 між ОСОБА_1 та Фірмою «Т. М. М.» - ТОВ укладено договір № 20 О.Я.-112к1 про надання житлово - комунальних та інших послуг. Водночас, у зв`язку із зловживанням монопольним становищем Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ, 08.12.2016 позивач був змушений звернутись до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з заявою в якій просив: 1. розпочати справу про порушення Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ законодавства про захист економічної конкуренції; 2. провести розслідування відносно зловживанням монопольним (домінуючим) становищем Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ при встановленні тарифів (розцінок) на свої послуги для мешканців будинку АДРЕСА_1 ; 3. провести розслідування щодо обґрунтованості встановлення Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ вартості вироблення 1 Гкал теплової енергії на опалення та на підігрів гарячої води. 02.03.2017 Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено Розпорядження № 27-рп/к про початок розгляду справи № 1/02-11-17 у зв`язку з наявністю бездіяльності Фірми «Т.М.М.» - ТОВ, яка полягає в не розрахунку та неподанні до ОМС економічно обґрунтованих витрат на надання власникам (наймачам) квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій для встановлення тарифів на зазначені послуги, ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч. 1 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. 17.07.2018 Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено рекомендації щодо припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 69-рк/к. Однак, 05.09.2018 першим відділом досліджень і розслідувань Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено подання про попередні висновки у справі № 1/02-11-17 та запропоновано адміністративній колегії територіального відділення закрити провадження у справі № 1/02-11-17. Так, за результатами розгляду вказаного подання про попередні висновки 25.10.2018 Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № -118 р/к про закриття провадження у справі № 1/02-11-17. Позивач наголошує, що вказане рішення є необґрунтованим, прийняте з порушенням вимог законодавства України та підлягає скасуванню, оскільки Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ в односторонньому порядку було затверджено тариф на послуги з утримання будинку і споруд та при будинкової території без його встановлення виконавчим комітетом Харківської міської ради, що суперечить вимогам п. 2, 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Крім того, зазначає, що за період розгляду справи № 1/02-11-17 з 02.03.2017 по 01.03.2018 відділення не вчиняло жодних дій, спрямованих на збирання доказів з метою об`єктивного та неупередженого розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки в матеріалах справи наявні тільки: лист відділення до Фірми «Т.М.М.» - ТОВ про надсилання розпорядження про початок розгляду справи, клопотання ОСОБА_1 , лист відділення до ОСОБА_1 , клопотання заявника та вимога відділення до Фірми «Т.М.М.» - ТОВ про надання інформації. Вказує, що відповідачем під час визначення меж ринку послуг було порушено вимоги п. 7.1. Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку. Зазначив, що на сьогодні існує судове рішення, яке набрало законної сили (рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2017 та постанова Апеляційного суду Харківської області від 25.04.2018) про визнання недійсним тарифу Фірми «Т. М .М.» - ТОВ на послуги з утримання будинку і споруд та при будинкової території у зв`язку із порушенням порядку встановлення вказаного тарифу, а саме: не звернення Фірми «Т.М.М.» - ТОВ до ОМС для встановлення тарифу на такі послуги на підставі економічно обґрунтованих витрат та визначення його виконавцем таких послуг. Однак, всупереч ст. 129 - 1 Конституції України та Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідачем у рішення про закриття провадження у справі жодних належних, законних та обґрунтованих мотивів неприйняття висновків Дзержинського районного суду м. Харкова висловлено не було.

В судовому засіданні повноважний представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у повному обсязі, в обґрунтування зазначив, що твердження позивача є необґрунтованими, оскільки підстави для визнання недійсним рішення органів Антимонопольного комітету України, передбачені ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відсутні, позивачем не наведено конкретні обставини та факти, які б були підставою для визнання недійсним рішення № 118-р/к та не зазначено про норми матеріального або процесуального права, які були порушенні відділенням при винесенні рішення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на житлово- комунальні послуги належить до повноважень органів місцевого самоврядування, Крім цього, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території надаються Фірмою «Т.М.М.»-ТОВ Борисову О.В. на підставі укладеного договору, а отже, вирішення переддоговірних спорів передбачений ст. 649 ЦК України, зокрема, розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом. Так, питання визнання недійсності тарифу на житлово-комунальні послуги були вирішені Дзержинським районним судом міста Харкова та Апеляційним судом Харківської області у справі № 638/4143/17. Отже, органи Антимонопольного комітету України з огляду на положення Конституції України щодо компетенції органів влади та органів місцевого самоврядування не можуть підміняти інші органи державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Здійснення контролю за встановленням тарифу, зокрема на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не відноситься до компетенції органів Антимонопольного комітету України, оскільки перебуває у сфері державного регулювання інших державних органів, зокрема Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Разом з тим, під час аналізу інформації, наданої Фірмою «Т.М.М.»-ТОВ, встановлено факт порушення порядку формування тарифів, а саме: включення до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуг з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», що може призвести до завищення тарифу в цілому. Саме це питання і було предметом дослідження відділення в подальшому. Зазначив, що твердження позивача про порушення часових меж ринку не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 7.1 Методики визначення монопольного становища часові межі ринку визначаються як проміжок часу (як правило - рік), протягом якого відповідна сукупність товарно-грошових відносин між продавцями (постачальниками, виробниками) і споживачами утворює ринок товару із сталою структурою, а саме: 2017-2018 роки, протягом яких сукупність товарно-грошових відносин була сталою. Вказав, що посилання позивачем на розпорядження адміністративної колегії відділення від 02.03.2017 № 27-рп/к є безпідставне, оскільки предметом розгляду справи № 922/3506/18 є визнання недійсним рішення № 118-р/к, а отже дослідженню підлягають обставини, встановлені в ньому. Розпорядження адміністративної колегії відділення є процесуальними документами, яким розпочинається розгляд справи, метою якого є об`єктивне та точне встановлення обставин, що мають значення для правильної оцінки антиконкурентного характеру, доведення факту порушення законодавства про захист економічної конкуренції або його відсутності. Крім того, зазначив, що вимога позивача про зобов`язання відділення поновити провадження у справі № 1/02-11-17, відкрите на підставі розпорядження адміністративної колегії Відділення від 02.03.2017 № 27-рп/к є безпідставною, оскільки законодавством про захист економічної конкуренції не передбачено можливості «поновлення провадження у справі», так само і господарський суд не наділений повноваженнями зобов`язувати відділення робити те, що не передбачено діючим законодавством України.

07.10.2019 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву у судовому засіданні до 21.10.2019 о 11:30 год.

Після перерви у судовому засіданні повноважний представник позивача заперечував проти доводів відповідача та наголошував, що за відсутності конкуренції ОСОБА_1 , не має альтернативних джерел придбання послуг з утримання будинку і споруд та при будинкової території, і як наслідок, був вимушений укласти договір з Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ, хоча останній завищує тарифи порівняно з тарифами встановленими виконавчим комітетом Харківської міської ради. Вказав, що предметом позовних вимог є саме порушення норм Закону України «Про захист економічної конкуренції» безпосередньо відповідачем, під час розгляду заяви ОСОБА_1 по суті та прийняття рішення про закриття провадження, всупереч рішенню суду у справі № 638/4143/17, оскільки в діях Фірми «Т. М. М.» - ТОВ вбачається склад правопорушення конкурентного законодавства, діяльність у сфері якого регулюється саме органами Антимонопольного комітету України. Зазначив, що з розпорядження про початок розгляду справи від 02.03.2017 вбачається, що Фірма «Т.М.М.» - ТОВ у період з вересня 2011 року по поточний період 2017 року (включно) є єдиною житлово - експлуатаційною організацією, яка надає послуги в межах будинку, а отже логічно стверджувати, враховуючи наявність триваючого порушення, що часовими межами ринку послуг є період з 2011 по поточний період 2018 року. Крім того, вказав, що в провадженні господарського суду Харківської області перебувала аналогічна справа № 922/931/17 за участі Антимонопольного комітету України де предметом розгляду є зайняття особою монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в межах багатоквартирного житлового будинку, у зв`язку з чим, Антимонопольним комітетом було винесене рішення «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» та накладено штраф. Наголошував, що у зв`язку з незаконним закриттям провадження у справі № 1/02-11-17, з метою захисту порушених прав ОСОБА_1 , на підставі п. 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» від 26.12.2011 № 15, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України має бути зобов`язане поновити провадження у справі.

У судовому засіданні повноважний представник відповідача заперечував проти доводів позивача та вказав, що механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою КМУ від 01.06.2011 № 869. Відділенням встановлено, що ФІРМА «Т.М.М» - ТОВ при розрахунку тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включила до його структури послугу з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки». Так, відповідно до калькуляції тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженої заступником директора департаменту управління нерухомістю Фірми «Т.М.М.» - ТОВ від 29.09.2017, вартість проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки склала 0,034 грн. із розрахунку за 1 кв. м. загальної площі. Починаючи з жовтня 2017 року до червня 2018 року (включно) Фірма «Т.М.М.» - ТОВ нараховувала мешканцям будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , плату за послугу з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки» у розмірі 8433,11 грн. Таким чином, включення Фірмою «Т.М.М» - ТОВ до структури тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуг з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», що не передбачені Порядком формування тарифів призводить до нарахування плати за послуги за завищеними тарифами, що в свою чергу, може призвести до ущемлення інтересів споживачів, через обмеженість альтернативних джерел надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У зв`язку з чим, адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ надано рекомендації від 17.07.2018 № 69-рк/к щодо припинення вищенаведених дій, а також усунення причин виникнення цього порушення та умов, що йому сприяють. На виконання зазначених рекомендацій Фірма «Т.М.М.» - ТОВ листом від 22.08.2018 № 191 (вх. від 27.08.2018 № 3777) повідомила, що зі структури тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій виключено послугу з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», що підтверджується наданою калькуляцією тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Отже, рекомендації щодо припинення дій, які полягають у включені до структури тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуг з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», які не передбачені Порядком формування тарифів, виконані. Таким чином, оскільки рекомендації виконано, рішення № 3-р/к є законним і обґрунтованим, а доводи позивача безпідставні. Крім того, зазначив, що посилання позивача на рішення господарського суду Харківської області від 24.04.2017 у справі № 922/931/17 є безпідставне, оскільки зазначене рішення прийнято за іншої фактично - доказової бази, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин.

21.10.2019 судом на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву у судовому засіданні до 04.11.2019 о 12:00 год.

04.11.2019 суд оголосив про закінчення з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами та перейшов до судових дебатів.

В судових дебатах повноважний представник позивача просив позов задовольнити та визнати недійсним і скасувати рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 118 р/к від 25.10.2018 про закриття провадження у справі № 1/02-11-17 та зобов`язати Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України поновити провадження у справі № 1/02-11-17, відкрите на підставі розпорядження Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 27 - рп/к від 02.03.2017.

В судових дебатах повноважний представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників учасників справи у судових дебатах, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу від 18.05.2015, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 37671646 від 18.05.2015 (т. 2 арк. справи 117-121).

01.06.2015 між ОСОБА_1 та Фірмою «Т. М. М.» - ТОВ укладено договір № 20 О.Я.-112к1 про надання житлово - комунальних та інших послуг, предметом якого є надання виконавцем послуг з утримання будинку АДРЕСА_1 , належних до нього прибудинкових територій та споруд, послуг балансоутримання; забезпечення надання комунальних послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, газо- та електропостачання, а споживачем - своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених цим договором (т. 2 арк. справи 122-130).

08.12.2016 ОСОБА_1 звернувся з заявою до В.о. голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в якій просив:

1. розпочати справу про порушення Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ законодавства про захист економічної конкуренції;

2. провести розслідування відносно зловживанням монопольним (домінуючим) становищем Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ при встановленні тарифів (розцінок) на свої послуги для мешканців будинку АДРЕСА_1 ;

3. провести розслідування щодо обґрунтованості встановлення Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ вартості вироблення 1 Гкал теплової енергії на опалення та на підігрів гарячої води (т. 2 арк. справи 131-134).

18.12.2016 листом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02-26/1-3488 повідомлено ОСОБА_1 про те, що відділення розглядає заяву в частині бездіяльності Фірми «Т.М.М.» - ТОВ щодо не розрахунку та неподанні до ОМС економічно обґрунтованих витрат на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкової території для встановлення тарифів на ці послуги. Інші питання, викладені в заяві не відносяться до компетенції органів Антимонопольного комітету України (т. 2 арк. справи 135).

02.03.2017 розпорядженням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 27-рп/к розпочато розгляд справи у зв`язку з наявністю бездіяльності Фірми «Т.М.М.» - ТОВ, яка полягає в нерозрахунку та неподанні до ОМС економічно обґрунтованих витрат на надання власникам (наймачам) квартир та нежитлових приміщень будинку послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій для встановлення тарифів на зазначені послуги, ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч. 1 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Доручено збирання та аналіз доказів у справі працівникам першого відділу досліджень та розслідувань (т. 2 арк. справи 136-139).

17.07.2018 Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено рекомендації № 69-рк/к щодо припинення дій, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції та рекомендовано Фірмі «Т.М.М.» - ТОВ припинити дії, які полягають у включенні до структури тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій послуг з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», які не передбачені Порядком формування тарифів та послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, затвердженим постановою КМУ від 01.06.2011 № 869 та містить ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим ч.1 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, а також усунути причини виникнення цього порушення та умов, що йому сприяють (т. 2 арк. справи 140-147).

Водночас, 05.09.2018 першим відділом досліджень і розслідувань Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено подання про попередні висновки у справі № 1/02-11-17 та запропоновано адміністративній колегії територіального відділення закрити провадження у справі № 1/02-11-17 (т. 2 арк. справи 148-157).

Так, 25.10.2018 за результатами розгляду матеріалів справи № 1/02-11-17 про порушення Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ законодавства про захист економічної конкуренції та подання першого відділу досліджень та розслідувань від 05.09.2018 № 423 Адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № -118 р/к про закриття провадження у справі № 1/02-11-17 (т. 2 арк. справи 158-169).

Позивач не погоджується з рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № -118 р/к від 25.10.2018 про закриття провадження у справі № 1/02-11-17, вважає його необґрунтованим, прийнятим з порушенням вимог законодавства України та таким, що підлягає скасуванню, при цьому в обґрунтування позову вказує на те, що при розгляді провадження щодо порушення Фірмою Т .М.М . ТОВ вимог законодавства щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території без його встановлення Виконавчим комітетом Харківської міської ради, у зв`язку з чим, останнім вчинено правопорушення щодо зловживання своїм монопольним становищем, а тому на думку позивача рішення відповідача №118 р/к від 25.10.2018 про закриття провадження по справі є передчасним та таким, що прийняте з порушенням вимог ЗУ «Про захист економічної конкуренції», а тому підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не вчинено всіх дій щодо збирання доказів, не здійснено дослідження ринку житлово-комунальних послуг та не усунуто порушень антимонопольного законодавства, що були підставою для відкриття провадження у справі № 1/02-11-17.

Водночас, відповідач заперечуючи проти задоволення позову вказує на те, що підставою закриття провадження по справі щодо « Фірми Т.М. М» ТОВ було усунення порушення у вигляді включення останнім до сітки тарифу послуг «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», при цьому, відповідач вказує, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2017 та Постанова Апеляційного суду Харківської області від 25.04.2019, якими визнано недійсними тарифна житлово-комунальні послуги « Фірма Т .М .М» ТОВ у справі №638/4143/17,не мають для розгляду відповідачем справи жодного значення так, як встановлення обставин наявності у діях «Фірми Т .М. М.» ТОВ ознак порушення ЗУ «Про захист економічної конкуренції» не відноситься до компетенції суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Згідно з ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України відповідно до покладених на нього завдань:

- контролює дотримання антимонопольного законодавства в процесі економічної концентрації, зокрема, при створенні, реорганізації, ліквідації суб`єктів господарювання, створенні об`єднань підприємств, вступі одного або кількох суб`єктів господарювання в об`єднання, при перетворенні органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю в об`єднання суб`єктів господарювання, придбанні чи набутті будь-яким іншим способом у власність, одержанні в управління (користування) часток (акцій, паїв), активів (майна) у вигляді цілісних майнових комплексів суб`єктів господарювання або їх структурних підрозділів, оренді цілісних майнових комплексів суб`єктів господарювання або їх структурних підрозділів, набутті будь-яким іншим способом контролю господарської діяльності;

- контролює дотримання антимонопольного законодавства при здійсненні господарської діяльності суб`єктами господарювання та при реалізації повноважень органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю щодо суб`єктів господарювання;

- розглядає справи про порушення антимонопольного законодавства та приймає рішення за результатами розгляду в межах своїх повноважень;

- звертається до суду чи арбітражного суду з позовами (заявами) у зв`язку з порушенням антимонопольного законодавства, надсилає правоохоронним органам матеріали про порушення законодавства, що містять ознаки злочину;

- дає рекомендації та вносить пропозиції органам державної влади, установам, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання та їх об`єднанням щодо проведення заходів, спрямованих на обмеження монополізму, розвиток підприємництва і конкуренції, запобігання порушенням антимонопольного законодавства;

- дає рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб`єктам господарювання щодо припинення дій (бездіяльності), що містять ознаки порушень антимонопольного законодавства, усунення причин цих порушень і умов, що їм сприяють, а після припинення порушення - про вжиття заходів по усуненню наслідків цих порушень у визначені Комітетом строки;

- бере участь у розробці та вносить у встановленому порядку проекти актів законодавства, що регулюють питання розвитку конкуренції, конкурентної політики та демонополізації економіки;

- бере участь в укладанні міждержавних угод, розробці і реалізації міжнародних проектів та програм, а також здійснює співробітництво з державними органами і неурядовими організаціями іноземних держав та міжнародними організаціями з питань, що належать до компетенції Антимонопольного комітету України;

- узагальнює практику застосування антимонопольного законодавства, розробляє пропозиції щодо його удосконалення;

- затверджує кошторис доходів і видатків Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень;

- розробляє і організовує виконання заходів, спрямованих на запобігання порушенням антимонопольного законодавства;

- систематично інформує населення України про свою діяльність;

- здійснює інші дії щодо контролю за дотриманням антимонопольного законодавства в межах його повноважень.

Відповідно до ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про:

- визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю;

- визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку;

- примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку;

- накладення штрафу;

- блокування цінних паперів;

- усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію;

- скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону;

- оприлюднення відповідачем за власні кошти офіційної інформації Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення стосовно рішення, прийнятого у справі про порушення, в тому числі опублікування рішень у повному обсязі (за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), у строк і спосіб, визначені цим рішенням або законодавством;

- закриття провадження у справі.

Так, пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічні за змістом приписи містить й підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затверджене розпорядженням АМК № 32-р. від 23.02.2001р..

Крім того, як зазначено у ст.17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", до повноважень голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, належить зокрема, право вимагати надання інформації, необхідної для виконання завдань передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Зокрема, статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема:

- здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

- здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Таким чином, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, є спеціальним органом державної влади, який уповноважений здійснювати державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, здійснювати розгляд відповідних заяв-повідомлень про факти порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив: 1. розпочати справу про порушення Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ законодавства про захист економічної конкуренції; 2. провести розслідування відносно зловживанням монопольним (домінуючим) становищем Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ при встановленні тарифів (розцінок) на свої послуги для мешканців будинку АДРЕСА_1 ; 3. провести розслідування щодо обґрунтованості встановлення Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ вартості вироблення 1 Гкал теплової енергії на опалення та на підігрів гарячої води. Підставою звернення позивача до відповідача з відповідною заявою було саме затвердження «Фірмою Т.М.М.» ТОВ тарифів, які не були розраховано на основі економічно обґрунтованих планових (нормативних) витрат, що є порушенням з боку «Фірми Т.М.М.» ТОВ вимог ч. 1 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Вказані обставини не потребують доказуванню, оскільки у суду вісутні сумніви щодо достовірності цих обставин, а самі обставини встановлені рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 21.12.2017 року залишеного в силі Постановою Апеляційного суду Харківської області від 25.04.2018 року у справі № 638/4143/17 за позовом ОСОБА_1 до «Фірми Т. М. М.» - ТОВ про визнання недійсним тарифу на житлово-комунальні послуги та повернення безпідставно набутого майна, стосовно позивача у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розпорядженням за № 27-рп/к про початок розгляду справи № 1/02-11-17, розпочато розгляд справи відносно «Фірми Т.М.М.» ТОВ, при цьому, підставою для початку розгляду справи було наявність в діях останнього бездіяльності, яка полягає в не розрахунку та неподанні до органу місцевого самоврядування економічно обґрунтованих витрат на надання власникам (наймачам) квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для встановлення тарифів на зазначені послуги, ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч. 1 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, внаслідок чого «Фірмою Т. М. М.» ТОВ безпідставно включено до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій послуг з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», які не передбачені Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869.

При цьому вказаним розпорядженням встановлено, що «ФІРМА «Т.М.М.» ТОВ у період з вересня 2011 року по поточний період 2017 року (включно) є єдиною житлово-експлуатаційною організацією, яка надає послуги в межах Будинку. ФІРМА «Т.М.М.» ТОВ листом від 28.02.2017 № 48 повідомила територіальне відділення, що не зверталась протягом 2012-2016 років та поточного періоду 2017року до органів місцевого самоврядування з розрахунками економічно обґрунтованих витрат на Послуги для Будинку. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.01.2012 року № 39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харків», тарифи на Послуги за 1 кв.м. загальної площі квартири у окреміше житлових будинках Дзержинського району (місце розташування Будинку) складає від 1,29 грн./кв.м.. Отже, тариф, встановлений ФІРМОЮ «Т.М.М.» ТОВ є вищим на 207 % порівняно з тарифом, встановленим органом місцевого самоврядування. Бездіяльність ФІРМИ «Т.М.М.» ТОВ порушує законні інтереси споживачів, які змушені сплачувати за надані ФІРМОЮ «Т.М.М.» ТОВ послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за тарифами, які не встановлені рішенням органу місиевого самоврядування, як це передбачено чинним законодавством. За таких обставин, зазначена бездіяльність ФІРМИ «Т.М.М.» ТОВ може призвести до ущемлення інтересів власників (наймачів) квартир та нежитлових приміщень Будинку».

Таким чином, підставами для початку розгляду справи №1/02-11-17 були встановлені відповідачем обставини: 1) відсутність у співвласників житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 (надалі за текстом іменується «Будинок») альтернативи в отриманні житлово-комунальних послуг; 2) факти незвернення ФІРМИ «Т.М.М.» - ТОВ за період 2012 - 2016 роки та поточного на той момент періоду 2017 року до органу місцевого самоврядування для встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та визначення вказаного суб`єкта господарювання виконавцем таких послуг; 3) завищений розмір тарифів ФІРМИ «Т. М .М.» - ТОВ на вказані послуги порівняно з тарифами, встановленими органом місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

За змістом пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: 2) встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; 4) визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опачення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

В свою чергу, положення підпункту 2) пункту а) ч. 1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлюють, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронения побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Абзацом 5 пункту 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869, передбачено, що послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг.

Договір про надання житлово-комунальних та інших послуг між ФІРМОЮ «Т.М.М.» - ТОВ та ОСОБА_1 (як, власне, й інші договори, надані ФІРМОЮ «Т.М.М.» - ТОВ відповідачу) серед додатків не містить копії рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради про встановлення тарифів та визначення ФІРМИ «Т .М.М. » - ТОВ виконавцем таких послуг.

За змістом листа юридичного департаменту Харківської міської ради від « 22» лютого 2017 року № 1317/9-17 відповідно до інформації Департаменту економіки та комунального майна від 20.02.2017 року №87/0/45-17 до Департаменту економіки та комунального майна від ТОВ «Т.М.М.» розрахунків та звернень стосовно встановлення тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за вищевказаною адресою не надходило.

Виходячи з аналізу вищенаведеного, суд констатує, що до повноважень Виконавчого комітету Харківської міської ради належали повноваження щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території по АДРЕСА_1 , при цьому, для розрахунку тарифів на послуги з обслуговування житлових будівель, споруд та прибудинкової території «Фірма Т.М.М.» відповідно до визначеного порядку, повинна була звернутись до Виконавчого комітету Харківської міської ради з відповідною інформацією, однак, як вбачається з Розпорядження відповідача про початок розгляду справи, останнім встановлено обставини щодо одностороннього порядку затвердження «Фірмою Т.М.М.» ТОВ тарифу на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території без його встановлення Виконавчим комітетом Харківської міської ради, що суперечить вимогам пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, відповідно до Розпорядження № 27-рп/к про початок розгляду справи № 1/02-11-17 відповідачем встановлено, що порушеннями, які стали підставою для початку розгляду справи є: 1)включення до тарифів послуг з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки» та 2) бездіяльності ФІРМИ «Т.М.М.» ТОВ, яка полягає в нерозрахунку та неподанні до органу місцевого самоврядування економічно обґрунтованих витрат на надання власникам (наймачам) квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для встановлення тарифів на зазначені послуги.

Однак, як вбачається з оскаржуваного рішення відповідача, підставою для закриття провадження у справі №1/02-11-17 є виконання « Фірмою Т .М .М» ТОВ рекомендацій щодо усунення порушення та виключення із структури тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій послуг з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», у зв`язку з чим, відповідачем зроблено висновок про те, що такі дії «Фірми Т .М. М.» ТОВ не призвели до суттєвого обмеження конкуренції, та не завдали значних збитків окремим особам, а тому з огляду, що останнім виконано рекомендації відповідача, останнім на підставі ст. 49 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» закрито провадження у справі.

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягає закриттю без прийняття рішення по суті, якщо: справа не підлягає розгляду в Антимонопольному комітеті України, його територіальному відділенні; не встановлено відповідача або його місцезнаходження; відповідача - юридичну особу ліквідовано; вже розглянуто чи розглядається органами Антимонопольного комітету України справа з тих же підстав щодо того самого відповідача; не доведено вчинення порушення; є інші підстави, передбачені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» за умови виконання положень рекомендацій у разі, якщо порушення не призвело до суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, не завдало значних збитків окремим особам чи суспільству та вжито відповідних заходів для усунення наслідків порушення, провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не розпочинається, а розпочате провадження закривається.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд зазначає, що підставою для закриття розгляду справи Антимонопольним комітетом, зокрема є, випадки за умови виконання положень рекомендацій у разі, якщо порушення не призвело до суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, не завдало значних збитків окремим особам чи суспільству та вжито відповідних заходів для усунення наслідків порушення. При цьому, для закриття провадження за умови виконання положень рекомендацій, відповідачу додатково слід встановити наявність однієї з обставин: 1) відсутність суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції 2) відсутність значних збитків завданих окремим особам чи суспільству, 3) вжиття заходів для усунення наслідків порушення.

Однак, оскаржуване рішення містить суперечливі висновки відповідача щодо, з однієї сторони виконання « Фірмою Т .М .М» ТОВ рекомендацій відповідача про виключення із структури тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій послуг з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», з іншої сторони висновки щодо бездіяльності «Фірми Т .М. М.» ТОВ, яка полягає в нерозрахунку та неподанні до органу місцевого самоврядування економічно обґрунтованих витрат на надання власникам (наймачам) квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для встановлення тарифів на зазначені послуги, при цьому, відповідачем необґрунтовано обставин щодо відсутності суттєвого обмеження чи спотворення конкуренції, відсутності збитків завданих окремим особам, при встановленні фактів завищення тарифів на послуги на 207% та вжиття «Фірмою Т. М. М.» ТОВ заходів для усунення наслідків порушення. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем в оскаржуваному рішенні необґрунтовано обставин, які стали підставою для закриття розгляду справи, а тому на переконання суду вказане рішення є передчасним та необґрунтованим.

Крім цього, суд зазначає, що Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 21.12.2017 року залишеним в силі Постановою Апеляційного суду Харківської області від 25.04.2018 року у справі № 638/4143/17 за позовом ОСОБА_1 до «Фірми Т. М. М.» - ТОВ про визнання недійсним тарифу на житлово-комунальні послуги та повернення безпідставно набутого майна, встановлено обставини про те, що «Фірма Т. М. М.» ТОВ протиправно здійснює господарську діяльність з надання послуг з опалення та підігріву гарячої води в житловому багатоповерховому будинку по АДРЕСА_1 та самовільно, користуючись свої монопольним становищем, встановила завищені тарифи на опалення та підігрів води для споживачів - власників квартир у житловому будинку, без встановлення таких тарифів Виконавчим комітетом Харківської міської ради. Однак, як вбачається з оскаржуваного рішення вказані обставини, які встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, не були враховані відповідачем під час розгляду справи, у зв`язку з чим, на переконання суду, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини справи, що призвело до прийняття не вірного рішення.

При цьому доводи відповідача, про те, що вказані судові рішення не є обов`язковими для останнього, у зв`язку з чим їх не прийнято відповідачем до уваги, суд оцінює критично, оскільки відповідно вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а тому, обставини встановлені рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 21.12.2017 року, повинні були бути детально досліджені при розгляді вказаної справи.

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Приймаючи до уваги, що обставини, викладені самим же відповідачем в оскаржуваному рішенні, містять достатньо доказів, що вказують на порушення «Фірмою Т .М. М.» - ТОВ законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першою статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, враховуючи, що відповідачем в оскаржуваному рішенні необґрунтовано наявність підстав для закриття провадження по справі, а саме рішення містить суперечливі висновки щодо бездіяльності « Фірми Т.М. М» ТОВ у вигляді нерозрахунку та неподанні до органу місцевого самоврядування економічно обґрунтованих витрат на надання власникам (наймачам) квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для встановлення тарифів на зазначені послуги та усунення «Фірмою Т. М. М.» ТОВ порушення шляхом виключення з тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій послуг з «проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки», з огляду на встановлений самим відповідачем факт порушення «Фірмою Т .М.М .» ТОВ вимог ЗУ «Про захист економічної конкуренції», суд дійшов висновку про те, що відповідачем неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи; порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого відбулось порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, у зв`язку з чим, на обґрунтоване переконання суду у Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України були відсутні правові підстави для закриття розгляду справи, у зв`язку з чим рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 118 р/к від 25.10.2018 про закриття провадження у справі № 1/02-11-17 підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Водночас, щодо вимог про зобов`язання Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України поновити провадження у справі № 1/02-11-17, суд виходить з наступного.

Питання щодо поновлення провадження у справі належить до дискреційних повноважень Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на визначених законом підставах.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

При цьому, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України як суб`єкт владних повноважень повинне діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а його дискреційні повноваження обмежені вимогами цих законів. Контроль за тим, щоб суб`єкти владних повноважень не порушували межі цих дискреційних повноважень, не виходили за межі своїх владних повноважень, що може розцінюватися як свавілля, покладено на адміністративне судочинство.

Питання поновлення провадження у справі № 1/02-11-17 відносяться до повноважень відповідача, і суд не може перебирати на себе ці функції.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини зокрема згідно Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Заява № 63566/00) п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23).

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи, що судом задоволено заяву ОСОБА_1 (вх. № 26391 від 04.11.2019), вирішення питання щодо судових витрат буде здійснено відповідно до положень ст. 126, 129, 221, 244 ГПК України після ухвалення рішення у справі шляхом призначення додаткового судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 118 р/к від 25.10.2018 про закриття провадження у справі № 1/02-11-17.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текс рішення складено та підписано 18.11.2019.

Суддя Н.А. Новікова