ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р. Справа№ 910/11650/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Верховця А.А.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі у відповідності до протоколу судового засідання від 06.11.2019

розглянувши апеляційні скарги ТОВ "Інститут геоінформатики" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон"

на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2019

у справі № 910/11650/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД"

про визнання договору недійсним

у межах справи № 910/9004/13

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/11650/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт" Дніпропетровської області задоволено, визнано недійсним іпотечний договір від 08.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт", посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2096; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" 689 грн. витрат по оплаті судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" 689 грн. витрат по оплаті судового збору. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" та позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/11650/16 в частині:

"Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" м. Києва, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт" Дніпропетровської області задовольнити.

Визнати недійсним іпотечний договір від 8 червня 2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" (01133, м. Київ, провулок Лабораторний, 1, код 21649555) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт" (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район., сел. Солоне, вул. Гагаріна, 12-А, код 34868019), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2096.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" (01133, м. Київ, провулок Лабораторний, 1, код 21649555) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" (01133, м. Київ, провулок Лабораторний, 1, код 21647378) 689 грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт" (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район., сел. Солоне, вул. Гагаріна, 12-А, код 34868019) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" (01133, м. Київ, провулок Лабораторний, 1, код 21647378) 689 грн. витрат по оплаті судового збору." та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт", судові витрати покласти на позивачів.».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Інститут геоінформатики" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/11650/16 в частині відмови в задоволенні позовних вимог Позивача 1 ТОВ "Інститут геоінформатики" та ухвалити нове рішення, яким захистити права Позивача ТОВ "Інститут геоінформатики"; повністю задовольнивши позовні вимоги, судові витрати стягнути з Відповідачів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 у даній справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/11650/16, розгляд апеляційної скарги призначено на 09.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у даній справі, крім іншого, поновлено ТОВ "Інститут геоінформатики" строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/11650/16, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Інститут геоінформатики" на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/11650/16, розгляд апеляційної скарги призначено на 09.10.2019.

23.09.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Констеб ЛТД" надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "ДЕНДІ-Карбон".

04.10.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Констеб ЛТД" надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Інститут геоінформатики".

07.10.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Інститут геоінформатики" надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "ДЕНДІ-Карбон".

07.10.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Інститут геоінформатики".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у даній справі об'єднано апеляційні скарги ТОВ "Інститут геоінформатики" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/11650/16 в одне апеляційне провадження та відкладено їх розгляд на 06.11.2019.

У судовому засіданні 06.11.2019 представники апелянтів підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, та заперечили проти скарг один одного. Представник ТОВ "Констеб ЛТД" заперечила проти задоволення апеляційної скарги ТОВ "Інститут геоінформатики" та підтримала вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон". Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" підтримали апеляційну скаргу ТОВ "Інститут геоінформатики" та заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон".

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе продовжити розгляд апеляційних скарг за відсутності інших учасників провадження у справі, які не з'явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження. Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону. Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосовуються норми цього Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19.01.2013 (далі по тексту - Закон).

Частиною 8 статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами господарського суду м. Києва від 18.06.2013 порушено провадження у справі № 910/9004/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон", від 10.09.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів, постановою від 17.01.2018 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута.

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики" (далі - позивач-1, апелянт-1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" (далі - позивач-2, апелянт-2) спільно звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт" (далі - відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" (далі - відповідач-3) про визнання договору недійсним.

Оскаржуваним судовим рішенням суд першої інстанції задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД"; визнав недійсним іпотечний договір від 08.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт", посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2096; у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" та позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" відмовив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики" не погодилось з оскаржуваним судовим рішенням щодо відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" не погодилось з оскаржуваним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД".

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції, винесене з повним дослідженням матеріалів справи та є таким, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі зазначали, що їм на праві спільної власності з розміром часток відповідно 42/100 та 58/100 належить нежила будівля по пров. Лабораторному, 1 у м. Києві.

08.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" (відповідач-1, боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт" (відповідач-2), яке діяло від свого імені за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" (відповідач-3), було укладено іпотечний договір, за умовами якого боржник передав нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 м2 по пров. Лабораторному, 1 у м. Києві в іпотеку відповідачу-2 в рахунок забезпечення виконання договору безпроцентної позики від 07.06.2016 між боржником та відповідачем-3.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" також зазначало, що вищевказаний іпотечний договір стосується майна, яке є у спільній власності, укладений без нотаріально посвідченої згоди його як співвласника, що суперечить вимогам ст.ст. 5, 6 Закону України "Про іпотеку".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики" вказувало, що предмет іпотеки за спірним іпотечним договором є його власністю, розпоряджатися якою відповідачі уповноважені не були.

За таких обставин позивачі, посилаючись на незаконність вказаного іпотечного договору, що порушує їхні права, на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України просили задовольнити позов та визнати цей договір недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів даної справи та встановлених у рішенні господарського суду міста Києва від 28.09.2011 у справі № 18/492-40/110-61/20 обставин, 30.05.1994 між Фондом державного майна України та Товариством покупців інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України був укладений договір купівлі-продажу державного майна - цілісного майнового комплексу Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, який знаходиться за адресою м. Київ, пров. Лабораторний, б. 1, на земельній ділянці 0,25 га. Договір був посвідчений ГарбузовимВ.Г., державним нотаріусом сімнадцятої державної нотаріальної контори 30.05.1994 та зареєстрований в реєстрі за № 2с825.

Відповідно до протоколу від 07.07.1994 №4 зборів товариства покупців Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України 07.07.1994 були прийняті рішення створити ТОВ "Карбон ЛТД"; головою зборів товариства (Президентом) обрано Нагорнюка Б.В., генеральним директором обрано Якимчука М.А. За Актом прийому-передачі майна цілісного майнового комплексу від 13.07.1994, укладеного між Фондом державного майна України та Товариством покупців інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, цілісний майновий комплекс Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, б. 1, було передано від Фонду державного майна України до Товариства покупців інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України.

Свідоцтво про власність від 13.07.1994, реєстраційний номер П-321, видане Фондом державного майна України, свідчить про те, що Товариство покупців інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України стало власником цілісного майнового комплексу Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України за адресою м. Київ, пров. Лабораторний, б.1.

22.07.1994 було зареєстровано ТОВ "Карбон ЛТД", про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію даної юридичної особи. 02.09.1994 між Інститутом бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, в особі ректора Нагорнюка Б.В., та ТОВ "Карбон ЛТД", в особі генерального директора Якимчука Н.А., було укладено Акт прийому-передачі будівлі по пров. Лабораторному, 1, згідно з яким Інститут бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України передав, а ТОВ "Карбон ЛТД" прийняло приміщення за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, б. 1, загальною площею 7240 кв. м.

У ТОВ "Карбон ЛТД" виникло право власності на цілісний майновий комплекс Інституту бізнесу, менеджменту і перепідготовки кадрів Держкомгеології України, а саме - на приміщення за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, б. 1, загальною площею 7240 кв. м., розташовані на земельній ділянці площею 0,25 га., що встановлено рішенням господарського суду міста Києва від 04.02.2011 у справі № 61/23, яке набрало законної сили.

У жовтні 1994 року між ТОВ "Карбон ЛТД", від імені якого діяв Президент (Голова зборів учасників) Нагорнюк Б.В., Українсько-Італійським спільним підприємством "Денді" та Українсько-Італійським спільним підприємством у формі ТОВ "Венето" був підписаний Установчий Договір про створення та діяльність ТОВ "Денді-Карбон".

Відповідно до п.13 вказаного Установчого Договору ТОВ "Карбон ЛТД" вносить в якості внеску до статутного фонду ТОВ "Денді-Карбон" нежиле приміщення загальною площею 3000 кв. м., що складається з 3-ї й 4-ї секцій споруди в будинку № 1 по пров. Лабораторний, який знаходиться на праві власності у Товариства згідно з договором купівлі-продажу.

14.07.1995 між ТОВ "Карбон ЛТД" та ТОВ "Денді-Карбон" укладено акт прийому-передачі, згідно з яким нежитлове приміщення 3 та 4 секції загальною площею 3000 кв. м. по Лабораторному провулку, 1 було передане від ТОВ "Карбон ЛТД" до ТОВ "Денді-Карбон".

Реєстрація права власності на об'єкт по провулку Лабораторному, 1 у м. Києві проведена наступним чином:

- 50/100 частини за ТОВ "Карбон ЛТД" на підставі акту прийому-передачі від 02.09.1994 за яким Інститут менеджменту, бізнесу та підготовки кадрів передав будинок по провулку Лабораторному, 1 ТОВ "Карбон ЛТД";

- 42/100 частин за ТОВ "Денді-Карбон" на підставі акту прийому-передачі від 14.07.1995 нежитлове приміщення 3 та 4 секції загальною площею 3000 кв. м. по Лабораторному провулку,1;

- 8/100 частини за ТОВ "Олімп-96" на підставі свідоцтва про право власності виданого Головним управлінням майна Київської міської державної адміністрації від 10.11.1998 секція НП № 010001840 на нежитлові приміщення (блоки № 290, 390, 490) загальною площею 591,9 кв. м.

Господарським судом міста Києва у рішенні від 28.09.2011 у справі № 18/492-40/110-61/2027 було встановлено, що 27.08.2005 право власності на будівлю по провулку Лабораторному, 1 в м. Києві було зареєстроване на праві спільної часткової власності за ТОВ "Карбон ЛТД" (50/100 частин), ТОВ "Денді-Карбон"(42/100 частин) та ТОВ "Олімп-96"(8/100 частин).

В подальшому, 27.08.2005 між ТОВ "Денді-Карбон" та ТОВ "Констеб ЛТД" укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п.1.1. якого ТОВ "Денді-Карбон" зобов'язується передати у власність ТОВ "Констеб ЛТД" нежилі приміщення загальною площею 3000 кв. м., які розташовані у 3 та 4 секціях будівлі, що знаходиться за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1 (надалі приміщення), а ТОВ "Констеб ЛТД" зобов'язується прийняти приміщення і сплатити за них обговорену грошову суму відповідно до умов, визначених цим договором.

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.03.2009 у справі №18/142-50/323 (суддя ГоловатюкЛ.Д.) позов задоволено повністю. Визнано за товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" право власності на нежитлові приміщення 3 та 4 секцій, загальною площею 3000 м2, що знаходяться у м. Києві, провулок Лабораторний, будинок 1.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2010 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" задоволено частково. Рішення Господарського суду м. Києва від 24.03.2009 у справі № 18/142-50/323 змінено, викладено пункти 1, 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "1. Позов задовольнити частково. 2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" право власності на частину нежитлових приміщень, які складаються з 3 та 4 секції загальною площею 3000 м2, та знаходяться в домоволодінні №1 по провулку Лабораторному в місті Києві. В іншій частині рішення залишити без змін."

Постановою Вищого господарського суду України від 17.05.2010 у справі №18/142-50/323 рішення господарського суду м. Києва від 24.03.2009 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2010 у справі №18/142-50/323 залишено без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" без задоволення.

Підставою для визнання права власності на вказану частину об'єкту за TOB "Денді-Карбон" у справі № 18/142-50/323 став факт передачі відповідачем-2 ТОВ "Карбон ЛТД" нежитлових приміщень загальною площею 3000 м2, що складається з 3 та 4 секції будинку №1 по провулку Лабораторному, у місті Києві, у якості вкладу до статутного фонду (капіталу) товариства, факт якої у вказаній справі було підтверджено: оригіналом Установчого договору про створення та діяльність TOB "Денді-Карбон" від 19.09.1994; оригіналом додатку до акту прийому-передачі майна в статутний фонд TOB "Денді-Карбон" від TOB "Карбон ЛТД" від 19.07.1995; листом Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за № 47837 від 28.11.2008.

За результатами розгляду справи № 18/492-40/110-61/2027, господарським судом міста Києва прийнято рішення від 28.09.2011, яким в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" відмовлено повністю, позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" задоволено повністю, переведено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" права та обов'язки покупця за Договором купівлі-продажу від 27.05.2005, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД"; визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3 000,00 кв.м. у будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1, що складає 42/100 частин у будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" витрати на оплату державного мита у сумі 7 161,09 грн., витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

У постанові Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 у справі № 18/492-40/110-61/2027 встановлено, що «оскільки за умовами договору від 27.08.2005 ТОВ "Денді-Карбон" як співвласник будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1, здійснював продаж належної йому частки у праві спільної часткової власності, то господарським судом першої інстанції вірно вказано, що за приписами ч.2 ст.362 ЦК України відповідач зобов'язаний був письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Враховуючи порушення ТОВ "Денді-Карбон" законних прав ТОВ "Карбон ЛТД" на переважну купівлю приміщень, спосіб захисту цих порушених прав шляхом визнання наявності прав, зокрема права власності, який просить застосувати ТОВ "Карбон ЛТД" у своїй позовній заяві, відповідає законодавству. Таким чином господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення вимоги ТОВ "Карбон ЛТД" про визнання за ТОВ "Карбон ЛТД" права власності на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв. м. у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1, що складає 42/100 частин у будівлі за адресою м. Київ, Лабораторний провулок, 1».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 вказане рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 залишено без змін.

Тобто вказаним вище судовим рішенням у справі № 18/492-40/110-61/2027 встановлено факт визнання права власності на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3 000,00 кв.м. у будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1, що складає 42/100 частин у будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД".

Як було зазначено вище, позивачами оскаржується іпотечний договір від 08.06.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" (відповідач-1, боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт" (відповідач-2), яке діяло від свого імені за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" (відповідач-3), за умовами якого боржник передав нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000 м2 по пров. Лабораторному, 1 у м. Києві в іпотеку відповідачу-2 в рахунок забезпечення виконання договору безпроцентної позики від 07.06.2016 між боржником та відповідачем-3.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 60923144, сформованої 08.06.2016 приватним нотаріусом Рябих Веронікою Михайлівною Дніпропетровського міського нотаріального округу в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка була долучена до матеріалів справи, містяться відомості, відносно того, що: 03.06.2016 приватним нотаріусом Верба Віталієм Миколайовичем Дніпропетровського міського нотаріального округу прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення 3 та 4 секції загальною площею 3000,00 кв.м. за адресою: м. Київ, провул. Лабораторний, буд. 1, розмір частки 1/1 за ТОВ "Денді-Карбон" (відповідачем 1); відомості про державну реєстрацію обтяжень щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлові приміщення 3 та 4 секції загальною площею 3000,00 кв.м. за адресою: м. Київ, провул. Лабораторний, буд. 1 відсутні; на момент укладення спірного договору, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містилися відомості, що за ТОВ "Денді-Карбон" (відповідачем 1) було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення 3 та 4 секції загальною площею 3 000,00 кв.м. за адресою: м. Київ, провул. Лабораторний, буд. 1, розмір частки 1/1. Вказана державна реєстрація була проведена приватним нотаріусом Вербою В.М. на підставі постанови Вищого господарського суду України від 17.05.2010 у справі №18/142-50/323.

Як було зазначено сторонами у судовому засіданні апеляційної інстанції 06.11.2019, до теперішнього часу в Окружному адміністративному суді міста Києва на розгляді знаходиться справа № 826/8906/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики" до приватного нотаріуса Верби В.М. про визнання протиправним та скасування рішення щодо проведеної державної реєстрації 03.06.2016.

В статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наведено визначення поняття "державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з яким, державна реєстрація це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто на час прийняття оскаржуваного рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 60923144 містився запис про те, що власником спірного майна є ТОВ "Денді-Карбон".

Вищий господарський суд України у постанові від 05.04.2017 у справі № 910/11650/16, скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2016 у справі № 910/11650/16 та, направляючи на новий розгляд до господарського суду міста Києва спільну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" зазначив, що «державна реєстрація це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації не видається за можливе. Проте, відмовляючи у позові з тих підстав, що саме за відповідачем 1 зареєстровано право власності у державному реєстрі, що, як зазначили суди з посиланням на ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідчить, що саме відповідач 1 є власником спірного нерухомого майна, не врахували, що факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права власності. Сама по собі реєстрація права та видача свідоцтва не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає. Таким чином, розглядаючи даний спір, однією із підстав якого є твердження особи, яка звернулася із даним позовом про те, що саме вона є власником спірного майна на підставі рішення суду у справі №18/492-40/110-61/20, а тому, відповідач-1 не мав права передавати в іпотеку спірне нерухоме майно, судам слід було дослідити та встановити, хто все-таки є власником цього майна і, відповідно, має реалізовувати права власника відносно нього, в тому числі, й передавати в іпотеку.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: - нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; - нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; - нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зважаючи на те, що позивач-2 не є стороною оспорюваного правочину, проте останній зачіпає його права, як співвласника спірного майна з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), що виникає з підстав не заборонених законом.

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно із ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 367 вказаного нормативно-правого акту майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 365 Цивільного кодексу України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Як визначено ст. 6 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майно, яке є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Відповідачем-1 не надано належних доказів виділення в натурі відповідної частини в спільному майні, у тому числі доказів укладення договорів щодо виділу в натурі частки з нерухомого спільного майна або поділу об'єкту нерухомості, а саме, нежилого приміщення загальною площею 3000 кв. м., що складається з 3-ї й 4-ї секцій в будинку № 1 по пров. Лабораторний у м. Києві.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон» на те, що на підставі рішення у справі №18/142-50/323 ТОВ "Денді-Карбон" став власником спірного майна, не є підставою вважати, що здійснено поділ об'єкту спірного майна або ж здійснено виділ в натурі частки із майна, що є у спільній власності.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Карбон ЛТД» заперечується надання згоди на передання Товариством з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон» в іпотеку Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт" нежилих приміщень 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, буд. 1.

Таким чином, спірний іпотечний договір укладений з порушенням вимог ст. 358 Цивільного кодексу України та ст. 6 Закону України «Про іпотеку», а саме, без згоди позивача-2, як співвласника майна, що є предметом цього Договору.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, задовольнивши позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбон ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт", визнав недійсним іпотечний договір від 08.06.2016 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт", посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2096.

Суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог позивача-2 до відвідача-3, оскільки права позивача-2 з боку відповідача-3 порушені не були, іншого сторонами не доведено.

Щодо вимог позивача-1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС Імпорт Експорт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД", то судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у позові позивача-1.

Вищевказаний спір у справі № 826/8906/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики" до приватного нотаріуса Верби В.М. про визнання протиправним та скасування рішення щодо проведеної державної реєстрації 03.06.2016 остаточно не вирішено. На даний час є чинними запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 60923144 стосовно того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" є власником спірного майна.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що спосіб захисту, обраний позивачем-1 в даному випадку, не відновлює прав, які позивач-1 вважає порушеними та за захистом яких він звертається у даній справі.

Суд не може змінювати позовних вимог позивача-1, не може на власний розсуд обрати належний спосіб захисту відповідних прав позивача-1. Підстав виходити за межі заявлених останнім позовних вимог суд в даному випадку не вбачає.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи, наведені апелянтами в апеляційних скаргах, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг ТОВ "Інститут геоінформатики" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон", зміни чи скасування рішення суду першої інстанції від 07.08.2019 у справі № 910/11650/16. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ТОВ "Інститут геоінформатики" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі № 910/11650/16 - залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/11650/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 288 - 291 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 11.11.2019.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді А.А. Верховець

С.В. Сотніков