ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" листопада 2019 р. Справа № 911/2814/19

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-ГРУП" (03148, місто Київ, вулиця Петра Курінного, будинок 2-А) № 12/11/2019-1 від 12.11.2019 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви

до Виконавчого комітету Української міської ради, 08720, Київська обл., Обухівський район, місто Українка, площа Шевченка, будинок 1

про визнання незаконними та скасування рішень тендерного комітету

встановив:

12 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КСМ-ГРУП" звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову (№12/11/2019-1 від 12.11.2019) шляхом: заборони Виконавчому комітету Української міської ради укладати з Колективним підприємством по будівництву інженерних мереж № 6 договір на виконання робіт з Реконструкції самопливного скидного колектору очищення стічних вод діаметром 500-1000 мм в місті Українка Обухівського району Київської області.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що: - протоколом розгляду тендерних пропозицій № 3 від 27.09.2019 тендерним комітетом Виконавчого комітету Української міської ради відхилена пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-ГРУП" на закупівлю робіт "Реконструкції самопливного скидного колектору очищення стічних вод діаметром 500-1000 мм в місті Українка Обухівського району Київської області", яка була оприлюднена на веб-порталі Уповноваженого органу з питань державних закупівель за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-08-22-000329-b;

- не погоджуючись з рішенням Виконавчого комітету Української міської ради, заявник звернувся зі скаргою до Антимонопольного комітету України, за результатами розгляду якої винесено рішення № 15605-р/пк-пз від 29.10.2019 про відмову в задоволенні скарги;

- не погоджуючись з рішенням Виконавчого комітету Української міської ради про визначення переможця процедури закупівлі робіт "Реконструкції самопливного скидного колектору очищення стічних вод діаметром 500-1000 мм в місті Українка Обухівського району Київської області", а саме Колективного підприємства по будівництву інженерних мереж № 6, заявник звернувся зі скаргою до Антимонопольного комітету України, за результатами розгляду якої винесено рішення № 15772-р/пк-пз від 31.10.2019 про припинення розгляду скарги ТОВ "КСМ-ГРУП".

У зв`язку з цим заявник має намір звернутися з позовом до Виконавчого комітету Української міської ради про визнання незаконними та скасування рішень тендерного комітету: про відхилення пропозиції ТОВ "КСМ-ГРУП" на закупівлю робіт з "Реконструкції самопливного скидного колектору очищення стічних вод діаметром 500-1000 мм в місті Українка Обухівського району Київської області" (протокол розгляду тендерних пропозицій № 3 від 27.09.2019) та про визнання переможцем процедури закупівлі "Реконструкції самопливного скидного колектору очищення стічних вод діаметром 500-1000 мм в місті Українка Обухівського району Київської області" Колективного підприємства по будівництву інженерних мереж № 6 (протокол розгляду тендерних пропозицій № 4 від 01.10.2019).

Розглянувши дану заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви суд встановив наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до частини першої статті 139 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» роз`яснено, що: особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а суд має здійснити оцінку обґрунтованості таких доводів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну загрозу у позивача в ускладненні відновлення порушених прав без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зі змісту заяви вбачається, що позивач вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на укладання договору на виконання робіт з "Реконструкції самопливного скидного колектору очищення стічних вод діаметром 500-1000 мм в місті Українка Обухівського району Київської області" із Колективним підприємством по будівництву інженерних мереж № 6 (переможцем процедури закупівлі) призведе до неможливості виконання рішення суду у цій справі у випадку задоволення позову, оскільки у такому випадку у відповідача вже не буде необхідності в послугах позивача.

Однак, заявником не надано жодних доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин порушення прав та інтересів останнього, як учасника процедури закупівлі в оголошеному Виконавчим комітетом Української міської ради конкурсі про проведення процедури закупівель щодо робіт з "Реконструкції самопливного скидного колектору очищення стічних вод діаметром 500-1000 мм в місті Українка Обухівського району Київської області", з якими пов`язується застосування заявленого заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як посилання заявника на імовірне порушення його прав не є достатньо обґрунтованими, а тому суд, у відповідності до статті 140 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-ГРУП" про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви з огляду на її необґрунтованість та не підтвердженість доказами.

Враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір», оскільки заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати по сплаті судового збору в розмірі 960,50грн відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "КСМ-ГРУП" у заяві про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 14.11.2019