УХВАЛА

18 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/26972/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Катеринчук Л.Й. - головуючої, Васьковського О.В., Пєскова В.Г.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві,

боржник - Публічне акціонерне товариство "Гідромеханізація",

ліквідатор - арбітражний керуючий Черпак Анастасія Юріївна

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 21.10.2019

у складі колегії суддів: Доманська М.Л. (головуючий), Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

та ухвалу Господарського суду міста Києва

від 11.03.2019

у складі судді Чеберяка П.П.

у справі №910/26972/14

за заявою Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Гідромеханізація"

ВСТАНОВИВ:

08.11.2019 поштовим відправленням Головне управління ДПС у місті Києві, як правонаступник Головного управління ДФС у місті Києві, звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 у справі №910/26972/14 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/26972/14 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Васьковського О.В., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.11.2019.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві на постанову апеляційного суду від 21.10.2019 та ухвалу суду першої інстанції від 11.03.2019 у справі №910/26972/14, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначено пряму дію норм Кодексу України з процедур банкрутства та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, вбачається, що справа №910/26972/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Гідромеханізація" порушена ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 та здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної щодо боржника постановою місцевого суду про визнання боржника банкрутом від 29.01.2018.

Відтак, з 21.10.2019 провадження у справі №910/26972/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Гідромеханізація" здійснюється згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, частиною 3 цієї статті визначено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Отже, положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21.10.2019, в той же день, що й було прийнято оскаржувану постанову апеляційного суду від 21.10.2019 у справі №910/26972/14, не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції від 11.03.2019 про стягнення за клопотанням арбітражного керуючого з ініціюючого кредитора оплати його грошової винагороди за час виконання обов`язків розпорядника майна боржника.

Аналогічна правова норма містилася у частині 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який діяв до 21.10.2019 та за приписами якого здійснювався розгляд клопотання арбітражного керуючого Мирутенка М.М. про оплату його послуг розпорядника майна боржника у справі про банкрутство №910/26972/14 місцевим та апеляційним судами з прийняттям оскаржуваних ухвали 11.03.2019 та постанови 21.10.2019.

Виходячи з норм частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, чинного на момент звернення Головного управління ДПС у місті Києві 08.11.2019 із касаційною скаргою у справі №910/26972/14 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 про стягнення з ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь арбітражного керуючого Мирутенка М.М. грошової винагороди за період виконання ним повноважень розпорядника майна Публічного акціонерного товариства "Гідромеханізація" з 12.01.2015 по 17.10.2017 в розмірі 126 262 грн., колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення місцевого та апеляційного судів не можуть бути предметом перегляду в касаційному порядку, так як у разі здійснення їх касаційного перегляду касаційний суд буде діяти не як суд, встановлений законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на таке, Головному управлінню ДПС у місті Києві необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 у справі №910/26972/14 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України та частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 286, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Головному управлінню ДПС у місті Києві у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 у справі №910/26972/14.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков