РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019Справа № 910/7682/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного підприємства «Друкарня «Ательє поліграфічний комплекс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничо-поліграфічний комплекс «Колорит»

про стягнення 1174903,61 грн.

Представники:

від позивача: Конюшко Д.Б.

від відповідача: Шпирук В.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Друкарня «Ательє поліграфічний комплекс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничо-поліграфічний комплекс «Колорит» про стягнення 1174903,61 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем обов`язку з оплати поставленої продукції за договором купівлі-продажу №01/11-16 від 01.11.2016, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1174903,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 суд ухвалив: позовну заяву Приватного підприємства «Друкарня «Ательє поліграфічний комплекс» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу документа, що підтверджує повноваження адвоката Конюшко Д.Б. здійснювати представництво інтересів Приватного підприємства «Друкарня» Ательє поліграфічний комплекс»; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

11.07.2019 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на ціну позову, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 06.08.2019.

06.08.2019 до відділу діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 06.08.2019 прибув представник позивача. Представники відповідача в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, судом задоволено вказане клопотання.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 24.09.2019.

24.09.2019 до відділу діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав неможливості прибуття в судове засідання.

У підготовче засідання 24.09.2019 прибув представник позивача. Представники відповідача в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, судом відмовлено в його задоволенні.

У підготовчому засіданні 24.09.2019 оголошено перерву до 01.10.2019.

30.09.2019 до відділу діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та додаткові документи.

У підготовче засідання 01.10.2019 прибули представники позивача та відповідача. Представник відповідача подав додаткові документи.

За наслідками розгляду клопотання про відкладення розгляду справи, судом відмовлено в його задоволенні.

У підготовчому засіданні 01.10.2019 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.10.2019.

22.10.2019 до відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач визнає заборгованість у розмірі 84974,29 грн., в іншій частині відповідач заперечує проти позову з підстав того, що продукція, яку відповідачеві поставив позивач, була в подальшому поставлена АТ «Галичфарм» та ПАТ «Київмедпрепарат», однак, така продукція на суму 886615,26 грн. була повернута вказаними особами як бракована, та, відповідно, знищена.

У судове засідання 22.10.2019 прибув представник відповідача. Представники позивача в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 22.10.2019 оголошено перерву до 05.11.2019.

31.10.2019 до відділу діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку для подання відзиву, яке обґрунтоване тим, що в процесі розгляду справи було призначено нового керівника відповідача, якому не було відомо про визначений судом строк для подачі відзиву.

У судове засідання 05.11.2019 прибули представники позивача та відповідача.

Щодо клопотання про поновлення строку для подачі відзиву, суд дійшов висновку про поновлення строку для подачі відзиву.

У судовому засіданні 05.11.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2016 між позивачем (продавець/постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір купівлі-продажу№01/11-16 (далі - Договір), відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві друковану продукцію, що має належну якість, визначену умовами цього договору та додатків до договору - згідно з письмовим замовленням покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим договором

Згідно з п. 3.4. Договору ціна за одиницю товару за умови оплати обумовлюються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що оплата кожної партії товару здійснюється у національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування суми вартості партії товару, яка відвантажена, з поточного рахунку покупця на поточний рахунок продавця.

Датою оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок продавця (п. 3.6. Договору).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідно до замовлень на поставку товару відповідач замовив поставку товару за Договором, найменування, номенклатура якого вказана в замовленнях. Також вказані замовлення містять умови оплати товару - відтермінування 30 календарних днів з моменту відвантаження.

Судом встановлено, що на виконання Договору позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 1391755,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000192 від 22.12.2017 на суму 122653,12 грн., №РН-0000001 від 05.01.2018 на суму 86877,24 грн., №РН-0000009 від 25.01.2018 на суму 69906,14 грн., №РН-0000011 від 25.01.2018 на суму 65448,20 грн., №РН-0000010 від 31.01.2018 на суму 33345,58 грн., №РН-0000018 від 07.03.2018 на суму 85735,13 грн., №РН-0000021 від 21.03.2018 на суму 17024,41 грн., №РН-0000022 від 26.03.2018 на суму 124856,76 грн., №РН-0000028 від 02.04.2018 на суму 80755,32 грн., №РН-0000029 від 05.04.2018 на суму 20998,66 грн., №РН-0000030 від 10.04.2018 на суму 27998,21 грн., №РН-0000031 від 10.04.2018 на суму 74333,03 грн., №РН-0000033 від 12.04.2018 на суму 43862,83 грн., №РН-0000034 від 12.04.2018 на суму 11162,50 грн., №РН-0000035 від 16.04.2018 на суму 66974,98 грн., №РН-0000036 від 18.04.2018 на суму 89858,09 грн., №РН-0000038 від 18.04.2018 на суму 12323,04 грн., №РН-0000039 від 19.04.2018 на суму 39433,73 грн., №РН-0000040 від 20.04.2018 на суму 50770,92 грн., №РН-0000041 від 23.04.2018 на суму 34997,44 грн., №РН-0000042 від 23.04.2018 на суму 63693,63 грн., №РН-0000043 від 25.04.2018 на суму 63475,92 грн., №РН-0000044 від 25.04.2018 на суму 2785,73 грн., №РН-0000045 від 27.04.2018 на суму 96115,85 грн., №РН-0000143 від 05.06.2018 на суму 6368,53 грн.

Як зазначав позивач, відповідачем частково сплачено вартість поставленої продукції, а саме у розмірі 216851,39 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем обов`язку з оплати поставленої продукції за договором купівлі-продажу №01/11-16 від 01.11.2016, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1174903,61 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, на виконання Договору позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 1391755,00 грн.

Як зазначав позивач, відповідачем частково сплачено вартість поставленої продукції, а саме у розмірі 216851,39 грн.

Як встановлено судом, замовлення на поставку товару містять умови оплати товару - відтермінування 30 календарних днів з моменту відвантаження.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості відповідача за Договором у розмірі 1174903,61 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем не було спростовано, зокрема, відповідачем не подано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі та не надано будь-яких доказів у підтвердження відсутності обов`язку з оплати заявленої в позові заборгованості, з огляду на що позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про неналежну якість продукції, яка була предметом поставки за Договором, у зв`язку з чим така була знищена, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт прийняття товару без будь-яких зауважень.

При цьому, пунктом 2.6. Договору передбачено, що у випадку підтвердження факту виявлення неякісного товару при вхідному контролі (аналітичним листом покупця, рекламаційним актом) або скритого браку (протоколом скритого браку, рекламаційним актом) продавець зобов`язується утилізувати партію неякісного товару в присутності повноважних представників, визначених покупцем, або без такої участі за умови надання письмової відмови покупця від участі в утилізації.

Так, умови Договору дають підстави для висновку, що утилізація товару неналежної якості у випадку підтвердження обставин неналежної якості здійснюється саме продавцем (позивачем) в присутності покупця, а не самим покупцем.

Таким чином, посилання відповідача на неякісну продукцію, яка знищена покупцем, як на підставу для відмови в позові, вважається судом необґрунтованим.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничо-поліграфічний комплекс «Колорит» (03680, м. Київ, бульвар Лепсе Івана, 6; ідентифікаційний код: 39273661) на користь Приватного підприємства «Друкарня «Ательє поліграфічний комплекс» (03187, м.Київ, вул. Академіка Глушкова, 26, кв. 32; ідентифікаційний код: 38603810) основний борг у розмірі 1174903 (один мільйон сто сімдесят чотири тисячі дев`ятсот три) грн. 61 коп. та судовий збір у розмірі 17623 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять три) грн. 55 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.11.2019

Суддя Ю.В. Картавцева