ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1739/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Ловга І.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Кушнір В.В. адвокат;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунальної установи "Одесреклама" до відповідача Приватного підприємства "МАКФІЛ.ГРУП" про стягнення 106903,66грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа "Одесреклама" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства "МАКФІЛ.ГРУП" про стягнення 106903,66грн.

В обґрунтування позовних вимог Комунальна установа "Одесреклама" посилається розміщення Приватним підприємством "МАКФІЛ.ГРУП" рекламних конструкцій без отримання відповідних дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.06.2019р. відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.07.2019р. о 11:00.

В судовому засіданні було оголошено перерву на 01.08.2019р. о 11:20, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2019р. викликано учасників справи у судове засідання на 01.08.2019р. о 11:20.

25.07.2019р. за вх.суду№14820/19 позивач звернувся до суду з клопотанням про долучення доказів.

В судовому засіданні від 01.08.2019р. було оголошено перерву на 22.08.2019р. о 11:00, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.08.2019р. викликано учасників справи у судове засідання на 22.08.2019р. о 11:00.

21.08.2019р. за вх.суду№1682/19 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.08.2019р. ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.09.2019р. о 11:00.

04.09.2019р. за вх.суду№17851/19 позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача.

В підготовчому засіданні від 05.09.2019р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 19.09.2019р. о 11:20, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2019р. викликано учасників справи у підготовче засідання на 19.09.2019р. о 11:20.

10.09.2019р. за вх.суду№18276/19 позивач відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.09.2019р. закрито підготовче провадження та праву призначено до розгляду по суті на 15.10.2019р. о 12:00.

07.10.2019р. за вх.суду№20491/19 позивач надав до суду письмові пояснення.

В судовому засіданні від 15.10.2019р. було оголошено перерву на 31.10.2019р. о 12:00, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.10.2019р. викликано учасників справи у судове засідання на 31.10.2019р. о 12:00.

В судовому засіданні від 31.10.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/1739/19.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив:

Як вказує позивач, 26.07.2017р., 22.12.2017р. та 23.05.2018р. за направленнями Управління реклами Одеської міської ради Комунальним підприємством «Одесреклама» Одеської міської ради (з 11.05.2018р. комунальна установа «Одесреклама» Одеської міської ради) було встановлено, що ПП «МАКФІЛ.ГРУП» розміщує без відповідних дозвільних документів наступні рекламні засоби: стаціонарний щит розміром 3мх6мх 1 сторону у кількості 1 шт. за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 46; стаціонарний щит розміром Зм х 6м х 1 сторону у кількості 1 шт. за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога/ вул. Костанді; стаціонарний щит розміром 3мх6мх 1 сторону у кількості 1 шт. за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 1; стаціонарний щит розміром 3мх4мх 2 сторони у кількості 1 шт. за адресою: м. Одеса, пл. Середньофонтанська; стаціонарний щит розміром 3мх6мх 2 сторони у кількості 1 шт. за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2/ вул. Катерининська; тривіжн розміром 3мх6мх 1 сторону у кількості 1 шт. за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова/ ринок «Южний»; стаціонарний щит розміром 3мх6мх 1 сторону у кількості 1 шт. за адресою: м. Одеса, Об'їзна дорога, ринок «Анжеліка», про що були складені акти фіксації: №007523 від 26.07.2017р., №007518 від 26.07.2017р., №007512 від 26.07.2017р., №007511 від 26.07.2017р., №007515 від 26.07.2017р., №012747 від 22.12.2017р. та №004523/18 від 23.05.2019р.

Позивач зазначає, що факт належності вищезазначених рекламних засобів саме ПП «МАКФІЛ.ГРУП» підтверджується адресними програмами, які надавало підприємство до КП «Одесреклама» разом з заявами про виставлення рахунку за тимчасове користування місцями для розміщення засобів зовнішньої реклами у 2011 році та листом ПП «МАКФІЛ.ГРУП» за вих.№30/12-1 від 30.12.2016р.

Позивач вказує, що на підставі вказаних актів фіксації управлінням реклами були винесені приписи про усунення порушень №01-30/6738 від 27.07.2017р., №01-30/6733 від 27.07.2017р., №01-30/6742 від 27.07.2017р., №01-30/6741 від 27.07.2017р., №01-30/6745 від 27.07.2017р., №01-30/11501 від 26.12.2017р., №01-20/3741 від 29.05.2018р. з вимогою здійснити демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів, які були вручені під підпис керівнику ПП «МАКФІЛ.ГРУП» - Росоловському Феліксу Володимировичу, однак вимоги приписів відповідачем не були виконані у встановлений строк.

Як зазначає позивач, 25.06.2018р. між КУ «Одесреклама» (Замовник) та ТОВ «ЮГ «ГАРАНТІЯ ПЛЮС» (Виконавець) укладено договір №1 ТНД/18, предметом якого є надання Виконавцем комплексних інженерних послуг, ДК 021:2015- 71340000-3 (послуги з демонтажу та транспортування рекламних конструкцій за замовленнями), Замовник зобов'язався прийняти та оплатити такі послуги в порядку та на умовах, визначених договором. У відповідності до п. 1.2. договору найменування, кількість та ціна послуг, що надаються згідно з цим договором, визначені у Таблиці цін демонтажу та транспортування рекламних конструкцій за замовленнями (додаток №1 до договору), згідно якої вартість демонтажу та транспортування стаціонарного щита розміром 3мх6м складає 9500,00грн. (п.28), середньогабаритного стаціонарного рекламного засобу площею від 10кв.м до 17кв.м - 7000,00грн. (п.43). Згідно пп. 6.3.4. договору Виконавець зобов'язаний змінити вартість окремого демонтажу в бік зменшення, в разі коли рекламна конструкція, що демонтується, за своїм типом, матеріалами або способом закріплення відрізняється від аналогічної конструкції з числа тих, які містяться у додатку №1, в бік спрощення технології демонтажу або зменшення витрат Виконавця.

Позивач зазначає, що на підставі направлень Управління реклами Одеської міської ради на проведення демонтажу №148 від 06.07.2018р., №164 від 25.07.2018р., №163 від 25.07.2018р., №228 від 07.09.2018р. силами Комунальної установи «Одесреклама» Одеської міської ради було організовано із залученням ТОВ «ЮГ «ГАРАНТІЯ ПЛЮС» проведення демонтажу зазначених вище рекламних конструкцій, за результатами чого були складені акти проведення демонтажу: №703 від 18.07.2018р. (вул. Академіка Корольова, 46); №705 від 18.07.2018р. (Люстдорфська дорога/ вул. Костанді); №760 від 26.07.2018р. (вул. Космонавтів, 1); №761 від 26.07.2018р. (пл. Середньофонтанська); №762 від 27.07.2018р. (вул. Новощепний ряд, 2/ вул. Катериниська); №766 від 26.07.2018р. (вул. Академіка Корольова/ ринок «Южний»); №1085 від 08.09.2018р. (Об'їзна дорога, ринок «Анжеліка»). Проведення демонтажу 6-х рекламних засобів у липні 2018 року підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі наданих послуг №ОУ-0000014 від 23.08.2018р. До Акту додаються Специфікації від 18.07.2018р., 26.07.2018р. та 27.07.2018р., з яких вбачається, що вартість демонтажу та транспортування рекламних засобів ПП «МАКФІЛ.ГРУП» складає 54350,00грн. Згідно платіжного доручення №65 від 27.08.2018р. КУ «Одесреклама» сплатила на рахунок ТОВ «ЮГ «ГАРАНТІЯ ПЛЮС» по акту приймання-передачі наданих послуг №ОУ-0000014 від 23.08.2018р. 139436,52грн., у тому числі 54350,00грн. за демонтаж конструкцій відповідача. Проведення демонтажу 1 рекламного засобу у вересні 2018 року підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі наданих послуг №ОУ-0000021 від 09.11.2018р. До Акту додається Специфікація від 08.09.2018р., з якої вбачається, що вартість демонтажу та транспортування рекламного засобу ПП «МАКФІЛ.ГРУП» складає 9500,00грн. Згідно платіжного доручення №157 від 12.11.2018р. КУ «Одесреклама» сплатила на рахунок ТОВ «ЮГ «ГАРАНТІЯ ПЛЮС» по акту приймання-передачі наданих послуг №ОУ-0000021 від 09.11.2018р. 74375,89грн., у тому числі 9500,00грн. за демонтаж конструкцій відповідача. Загальна вартість проведених робіт з демонтажу рекламних засобів ПП «МАКФІЛ.ГРУП», яка була перерахована на розрахунковий рахунок ТОВ «ЮГ «ГАРАНТІЯ ПЛЮС», склала 63850,00грн.

Крім того, як вказує позивач, між КУ «Одесреклама» (Суборендар) та ТОВ «ГРАНДСЕРВІС УКРАЇНА» (Суборендодавець) було укладено договори суборенди №11/18 від 11.06.2018р. (термін дії з 11.05.2018 року по 31.12.2018р.) та №АР2/19 від 26.02.2019р. (термін дії з 02.01.2019р. по 31.12.2019р.) відповідно до яких Суборендодавець надає Суборендареві послуги щодо оренди нежитлових приміщень для зберігання демонтованих рекламних конструкцій. На виконання п. 1.1. договорів Суборендодавець зобов'язується передати Суборендареві в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 250,35кв.м, що розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Латівка, вул. Світла, буд. 3-Б. Пунктом 3.1. договорів встановлено, що розмір суборендної плати на місяць становить 8934,00грн. У відповідності до п. 3.4. договорів суборендна плата включає в себе послуги Суборендодавця щодо охорони та зберігання майна Суборендаря на території приміщення. Виходячи з розміру суборендної плати та площі орендованого складу, позивач розрахував вартість одного дня зберігання 1кв.м рекламної конструкції, яка складає 1,17грн. Таким чином, помножуючи вартість зберігання 1кв.м. рекламного засобу на площу рекламного засобу та на кількість днів його зберігання, позивач розрахував вартість зберігання рекламних конструкцій ПП «МАКФІЛ.ГРУП», а саме: у період з 18.07.2018р. по 01.06.2019р. (319 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 46, склала 6718,14грн. з ПДВ; у період з 18.07.2018р. по 01.06.2019р. (319 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога/ вул. Костанді, склала 6718,14грн. з ПДВ; у період з 26.07.2018р. по 01.06.2019р. (311 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 1, склала 6549,66грн. з ПДВ; у період з 26.07.2018р. по 01.06.2019р. (311 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 12кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, пл. Середньофонтанська, склала 4366,44грн. з ПДВ; у період з 27.07.2018р. по 01.06.2019р. (310 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2/ вул. Катерининська, склала 6528,60грн. з ПДВ; у період з 26.07.2018р. по 01.06.2019р. (311 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова/ ринок «Южний», склала 6549,66грн. з ПДВ; у період з 08.09.2018р. по 01.06.2019р. (267 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, Об'їзна дорога, ринок «Анжеліка», склала 5623,02грн. з ПДВ.

Позивач на підтвердження понесених витрат надав копії актів надання послуг, підписаних КУ «Одесреклама» та ТОВ «ГРАНДСЕРВІС УКРАЇНА»; рахунків, виставлених Суборендодавцем КУ «Одесреклама»; платіжних доручень, що свідчать про оплату послуг суборенди за період з липня 2018 року по травень 2019 року включно. Загальна вартість зберігання демонтованих рекламних засобів, що належать ПП «МАКФІЛ.ГРУП» складає 43053,66грн.

Позивач зазначає, що 06.08.2018р. року та 11.09.2018р. він звернувся до відповідача з вимогою сплатити кошти за вимушений демонтаж та зберігання рекламних засобів та забрати демонтовані рекламні конструкції, проте відповідач проігнорував претензії (за вих.№01-27/444 від 06.08.2018р. та № 01-27/584 від 11.09.2018р.).

Як стверджує позивач, 06.08.2018р. у зв'язку з неправомірним розміщенням рекламних конструкцій та невиконанням приписів про усунення порушень щодо демонтажу рекламних конструкцій власними силами відповідача, КУ «Одесреклама» зазнала витрати на демонтаж, транспортування та зберігання вищезазначених рекламних засобів. З урахуванням цього, КУ «Одесреклама» розрахована сума витрат на проведення демонтажу рекламних конструкцій, належних Приватному підприємству «МАКФІЛ.ГРУП», у розмірі 63850,00грн. та витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій у розмірі 43053,66грн., загальна сума витрат - 106903,66грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 63850,00грн. витрат на проведення демонтажу рекламних конструкцій, 43053,66грн. витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що позивач не довів факту належності демонтованих рекламних конструкцій саме відповідачу. Відповідно до п. 13.5. Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одеса, на які посилається позивач, встановлено, що витрати пов'язані з проведенням демонтажу рекламного засобу, транспортуванням та зберіганням відшкодовується власником демонтованого рекламного засобу. Однак позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів того, що саме відповідач є власником рекламних засобів оскільки відповідно до змісту позовної заяви та долучених до позовної заяви документів вбачається, що свої висновки стосовно належності демонтованих рекламних конструкцій відповідачу позивач базує на заявах про виставлення рахунків та «адресних програмах», тобто на листах довільної форми в якій відсутні будь які відомості про правовстановлюючі документи чи інші юридично значимі обставини, що свідчили б про право власності відповідача. Підставою для виставлення рахунків на оплату є наявність між сторонами договірних відносин, де одна сторона надає послуги іншій стороні за певну плату, що і створює у іншої сторони обов'язок по сплаті виставленого рахунку. У відповідача та позивача немає підписаного договору про право на тимчасове користування місцями для розміщення зовнішньої реклами, тобто правової підстави для виставлення рахунків у позивача також немає, що нівелює зміст будь-яких листів відповідача про включення/виключення/врахування будь-яких обставин під час господарських правовідносин оскільки правовідносин як таких між сторонами не виникало, що підтверджується фактом того, що при підготовці позовної заяви позивач не надав копію договору з відповідачем, хоча додав всі інші договори, що на його думку, стосуються відповідача.

Як вказує відповідач, позивач до позовної заяви копії дозволів не додав оскільки в таких дозволах відсутня будь-яка інформація чи інші згадки про відповідача так само як і відсутні оформлені дозволи з яких можливо за допомогою належних та допустимих доказів встановити власника рекламних засобів, з приводу яких було подано позовну заяву. Позивач не довів факту завдання йому збитків саме відповідачем, не довів наявність причинно-наслідкового зав'язку між збитками та діями відповідача, не довів розмір та підстави виникнення збитків, що виключає можливість притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у зв'язку з відсутністю складу цивільного правопорушення.

Відповідач зазначає, що позивачем було істотно завищено та не доведено витрат позивача на демонтаж рекламних конструкцій. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума збитків складається з витрат на демонтаж рекламних засобів, що нібито належать відповідачу та витрат на зберігання демонтованих рекламних засобів. Відповідно до розрахунку позивача загальна сума витрат на демонтаж складає 63850,00грн., однак згідно договору №1 ТНД/18 від 25.06.2018р. укладеного з виконавцем робіт з демонтажу ціна договору включає в себе вартість демонтажу, вартість транспортування до місця зберігання, розвантаження рекламних конструкцій, податки, збори та обов'язкові платежі. Згідно п. 1.5. договору транспортування демонтованих конструкцій здійснюється виключно в межах міста Одеса. Разом з тим, зі слів позивача вбачається що послуги було надано в повному обсязі, а демонтовані конструкції зберігаються на орендованому складі за адресою 67632, Одеська область, Біляївський район, с. Латівка, вул. Світла, 3-Б, тобто за межами міста Одеса. Жодних додаткових угод, змін чи специфікацій щодо регіону доставки в договір не вносилось, а отже залучений позивачем підрядник не міг доставити демонтовані рекламні засоби за вказаною адресою оскільки це суперечить предмету договору, тобто, таким чином виконати замовлення в повному обсязі не можливо. Вказана обставина на пряму впливає на обсяг виконаних робіт, та, відповідно на їх вартість, що не було враховано при виставленні рахунків на оплату за демонтаж.

Як вказує відповідач, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували передачу матеріальних цінностей (демонтованих рекламних засобів) виконавцем робіт з демонтажу представникам позивача, або третім особам на відповідальне зберігання, як того вимагають положення глави 66 ЦК України, та їх рух в межах складських приміщень позивача, у зв'язку з чим не можливо встановити фактичну відповідність заявлених позивачем рекламних конструкцій, що нібито належать відповідачу тим, які були фактично демонтовані у зв'язку з тим, що рекламні конструкції аналогічного конструювання мають подібні родові ознаки, та не наділені індивідуальними знаками відмінності (якщо актом приймання не зафіксовано протилежного), що не дає можливості вирізнити з поміж сукупності аналогічних об'єктів без оформлених належними чином супровідних документів.

Відповідач стверджує, що розглянувши надані договори суборенди також видно невідповідності, що прямим чином впливають на розмір відшкодування, але не були враховані, а саме договір №11/18 був укладений 11.06.2018р., в той час як акти приймання-передачі нежитлових приміщень позивачу датується 11.05.2018р., тобто на місяць раніше ніж було фактично укладено договір, що унеможливлює щонайменше нарахування за 1 місяць оскільки для цього відсутні достатні правові підстави, договори суборенди включають в свою вартість послуги з забезпечення охорони майна, компенсація яких не підпадає під дію п. 13.5. Правил та не може стягуватись з власника майна і тим паче з відповідача, відповідно до додаткової угоди №1 до договору №АР2/19 від 26.02.2019р. загальна сума договору становить 71472,00грн. та укладений на 10 місяців, а не на 107208,00грн. та відповідно 365 днів або 12 місяців. Тобто з урахуванням цих положень позивачем було безпідставно завищено розмір збитків при розрахунках вартості зберігання за 2019 рік як мінімум на 30%.

Крім того відповідач зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що демонтовані рекламні засоби, про які йдеться мова у позовній заяві були фактично доставлені до складського приміщення за адресою 67632, Одеська область, Біляївський район, с. Латівка, вул. Світла, 3-Б. прийняті на зберігання та знаходяться там, і зберігання яких фактично займає заявлену до оплати площу. З матеріалів справи не можливо встановити про які саме рекламні засоби йдеться мова при виставлені рахунку за їх зберігання, відсутні докази приймання-передачі матеріальних цінностей відповідальним за зберігання особам, відсутні докази фактичного споживання відповідачем 120кв.м. площі складського приміщення, оплату вартості яких вимагає позивач. В матеріалах справи відсутні навіть фотографії рекламних засобів на місці їх зберігання, доступ до яких має позивач як орендар, з яких хоча б візуально можна було б встановити, що їх зберігання дійсно споживає 120кв.м. площі, за які позивач намагається стягнути грошові кошти. У зв'язку з цим у відповідача виникають обґрунтовані сумніви не лише у факті зберігання на території відповідного приміщення рекламних засобів, про які йдеться в позовній заяві, але й в обсязі фактично спожитого корисного простору та фактично наданих послуг оскільки рекламні конструкції такого типу не є тривимірними і об'ємними, а можуть розташовуватись в просторі в різному і, в тому числі навантажені один на одного. При такому варіанті всі 7 конструкцій будуть розміщені в рамках 18кв.м. площі, а не 120кв.м. як безпідставно заявляє позивач.

Крім того, як вказує відповідач, позивач не має права вимагати компенсацію вартості зберігання демонтованих і рекламних засобів на об'єктах, право використання якими засноване на відносинах інших, ніж право господарського відання. Тобто у випадку зберігання рекламних конструкцій на території приміщень, використання яких здійснюється на праві оренди, у позивача відсутні правові підстави компенсації вартості зберігання, передбачені п. 13.5. Правил.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у своїй відповіді на відзив зазначає, що відзив поданий з порушенням строків на його подання, оскільки ухвала про відкриття провадження була отримана представником відповідача 26.07.2019р. під час ознайомлення з матеріалами справи та зняття фотокопій з них. Отже, встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву - 10 днів сплинув 05.08.2019р., тоді як відзив було подано до суду 21.08.2019р., тобто через 26 днів після отримання представником ухвали про відкриття провадження, при цьому поважність причин такого значного пропуску строку відповідачем не обґрунтована. У зв'язку з цим, позивач вважає відзив на позовну заяву таким, що поданий відповідачем з пропущенням строку, встановленого судом для його подання, без поважних причин, внаслідок чого відсутні підстави для поновлення процесуального строку.

Щодо належності демонтованих рекламних конструкцій відповідачу, позивач вказує, що у відзиві на позов відповідач зазначає висновки стосовно належності демонтованих рекламних конструкцій відповідачу позивач базує на заявах про виставлення рахунків та «адресних програмах», тобто листах довільної форми, в яких відсутні будь-які згадки про правовстановлюючі документи чи інші юридично значимі обставини, що свідчили б про право власності відповідача. Однак позивач на підтвердження належності майна відповідачу надав до матеріалів справи ті наявні у неї докази, в яких власне відповідач підтверджує, що рекламні засоби належать саме йому, всі ці документи засвідчені підписом директора підприємства Росоловським Ф.В. та скріплені печаткою ПП «МАКФІЛ.ГРУП». Директор ПП «МАКФІЛ.ГРУП» власноруч написав дві заяви про надання рахунку за демонтаж належних йому на праві власності рекламних конструкцій за адресою: вул. Корольова (ринок Південний) згідно акту демонтажу №766 від 26.07.2018р. та за адресою вул. Костанді/ Люстдорфська дорога згідно акту демонтажу №705 від 18.07.2018р. та скріпив заяви печаткою підприємства. Додатково на підтвердження належності демонтованих рекламних конструкцій ПП «МАКФІЛ.ГРУП» позивач надав наступні докази: копію постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.2012р. у справі №5017/477/2012 за позовом прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі КП «Одесреклама» до ПП «МАКФІЛ.ГРУП» про стягнення 116022,85грн., в якій судова колегія на підставі матеріалів справи встановила, що ПП «МАКФІЛ.ГРУП» станом на 01.09.2011р. розмістило об'єкти зовнішньої реклами, зокрема, за наступними адресами: пл. Середньофонтанська, вул. Академіка Корольова біля ринку «Южний», вул. Катерининська та Пантелеймонівська, вул. Корольова, 46, на розі вул. Люстдорфська дорога та Костанді. Також в постанові зазначено, що вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються відповідачем. Таким чином, за сукупністю усіх наданих доказів можна дійти висновку, що демонтовані рекламні конструкції з 2011 року належать відповідачу. Отже, навіть за відсутності маркування на протиправно розміщених рекламних конструкціях, про яке зазначає у відзиві відповідач («табличка з відомостями про рекламний засіб»), у позивача є підстави вважати дані рекламні засоби є власністю ПП «МАКФІЛ.ГРУП».

Щодо дозволів на розміщення зовнішньої реклами, які на думку відповідача повинен був надати позивач та номери яких зазначені в адресних програмах, поданих від імені ПП «МАКФІЛ.ГРУП» до КУ «Одесреклама», позивач вказує, що той факт, що ПП «МАКФІЛ.ГРУП» у поданих ним адресних програмах на власний розсуд вказувало номери дозволів на розміщення зовнішньої реклами, жодним чином не засвідчує, що такі дозволи насправді існують та видавалися підприємству або будь-яким іншим особам. Слід звернути увагу, що позивач не видає дозволи на розміщення зовнішньої реклами, як це вказує відповідач, тим більше не є розпорядником інформації щодо виданих дозволів та не зберігає примірники дозволів, оскільки це не входить в компетенцію КУ «Одесреклама». У відповідності до п. 6.1. Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції (із змінами та доповненнями), затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №434 від 22.04.2008п., розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради. Згідно п. 1.5. Правил в якості робочого органу визначено управління реклами Одеської міської ради, а не комунальна установа «Одесреклама» Одеської міської ради, як безпідставно вважає відповідач. Таким чином, твердження відповідача, що позивач збирає, обробляє та зберігає персональну інформацію заявників та має всі необхідні повноваження, ресурси та можливості для встановлення власників рекламних засобів, встановлених на підставі виданих дозволів не відповідає дійсності та суперечить чинному законодавству України.

Як вказує позивач, за інформацією, наданою управлінням реклами, ПП «МАКФІЛ.ГРУП» не зверталося з заявами про видачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами та виконавчим комітетом Одеської міської ради взагалі не приймалися рішення про видачу відповідачу або будь-яким іншим особам дозволів на розміщення рекламних засобів: №1892 за адресою: м. Одеса, пл. Середньофонтанська, №1954 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова/ ринок «Южний», №6028 за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога/ вул. Костанді, №3222-к за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 46, №3225-к за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 1, №6029 за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська/ вул. Новощепний ряд, 2 і копія листа додається). Оскільки у ПП «МАКФІЛ.ГРУП» відсутні дозволи на розміщення зовнішньої реклами, то й договорів на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності, з підприємством не укладались.

Стосовно думки відповідача про завищення витрат позивача на демонтаж рекламних конструкцій, позивач зазначає, що дійсно пунктом 1.5. договору №1 ТНД/18 від 25.06.2018р., укладеного між КУ «Одесреклама» та ТОВ «ЮГ «ГАРАНТІЯ ПЛЮС», передбачено, що транспортування рекламних конструкцій від місця демонтажу до місця подальшого зберігання здійснюється виключно в межах міста Одеси. Крім того, сторони договору узгодили ціни демонтажу та транспортування рекламних конструкцій в межах міста Одеси та зафіксували їх у відповідній Таблиці (додаток №1 до договору). Доданими до позову доказами (специфікаціями) підтверджується, що сплачені за демонтаж та транспортування рекламних конструкцій відповідача суми не виходять за межі, визначені сторонами у Таблиці, що є додатком до договору. Тобто фактично відсутнє завищення цін у зв'язку зі знаходженням місця зберігання за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Латівка, вул. Світла, 3Б, і вартість послуг, яка покладена в основу позовних вимог, не виходить за рамки укладеного договору. Окремо варто зазначити, що с. Латівка, де розташований орендований для зберігання склад, знаходиться не далеко за межами міста Одеси, як стверджує відповідач, а прилягає до межі Суворовського району міста Одеси, яка проходить по вул. Об'їзна дорога (район Куяльницького лиману), тобто місце знаходження складу суттєво не впливає на обсяг виконаних робіт з транспортування рекламних конструкцій та не потребує додаткового перерахунку.

Щодо доводів відповідача про недоведеність витрат на зберігання рекламних засобів, позивач стверджує, що стосовно дати укладання договору суборенди №11/18 - 11.06.2018р. та дати акта-приймання передачі приміщень 11.05.2018р. то в п.7.1. договору КУ «Одесреклама» та ТОВ «Грандсервіс Україна» домовились, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами з 11.05.2018р.та діють до 31.12.2018р. До 11.05.2018р. зберігання здійснювалось за договором між ТОВ «Грандсервіс Україна» та КП «Одесреклама» Одеської міської ради. 11.05.2018р. відбулася реорганізація КП «Одесреклама» Одеської міської ради в КУ «Одесреклама» Одеської міської ради, у зв'язку з чим виникла необхідність в переукладанні договору. У перехідний період демонтовані рекламні конструкції продовжували зберігатись на складі «Грандсервіс Україна». Отже, у позивача були правові підстави для включення у розрахунок вартості зберігання періоду з 11.05.2018р. по 11.06.2018р. щодо включення в вартість послуги зберігання забезпечення охорони.

Стосовно розрахунку вартості зберігання за 2019 рік за договором №АР2/19 від 26.02.2019р. та строку, на який він укладений, позивач вказує, що договір №АР2/19 було укладено 26.02.2019р. На підставі п. 7.2. договору умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами з 02.01.2019р. та згідно п. 7.1. договору діють до 31.12.2018р. Пунктом 3.1. договору передбачено, що суборендар за користування суборендованим приміщенням сплачує суборендну плату, розмір якої на місяць становить 8934,00грн. Виходячи з цієї суми КУ «Одесреклама» було складено калькуляцію собівартості 1 дня зберігання 1кв.м демонтованих конструкцій. В п. 3.2. договору зазначається загальна сума договору в залежності від реального фінансування видатків установи на момент укладення договору, оскільки КУ «Одесреклама» фінансується з місцевого бюджету та отримує відповідні кошти частинами на певний період часу, то в подальшому загальна сума коригується додатковими угодами до договору. При цьому щомісячний платіж залишається незмінним та покладений в основу розрахунку вартості послуг зі зберігання майна.

Як зазначає позивач, твердження відповідача про те, що акти приймання-передачі наданих послуг та платіжні доручення підтверджують лише факт передачі приміщення, а не факт зберігання демонтованих рекламних засобів, є хибним оскільки п.3.1. договорів встановлено, що розмір суборендної плати на місяць становить 8934,00грн. У відповідності до п.3.4. договорів суборендна плата включає в себе послуги Суборендодавця щодо охорони та зберігання майна Суборендаря на території приміщення. Як вбачається з актів наданих послуг та платіжних доручень, ТОВ «Грандсервіс Україна» щомісячно надавало послуги на суму 8934,00грн., а КУ «Одесреклама» щомісячно сплачувала 8934,00грн., тобто враховано повний обсяг робіт за договором, а не тільки оренду складу.

Щодо посипання відповідача на п. 13.10. Правил, згідно якого рекламні засоби зберігаються не більше 6 місяців з дати проведення демонтажу, позивач вказує, що в п.13.10. Правил зазначається, що подальше розпорядження рекламними засобами, термін зберігання яких сплинув, здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Проте діючими на момент звернення до суду нормативно-правовими актами не врегульовано порядок подальшого розпорядження демонтованими конструкціями. У зв'язку з цим, з метою схоронності чужого майна, рекламні засоби ПП «МАКФІЛ.ГРУП» продовжували зберігатись на складі та КУ «Одесреклама» сплачувала кошти за їх зберігання.

Відповідач вважає, що позивач не має права на компенсацію витрат по зберіганню демонтованих рекламних засобів за межами наданих у господарське відання об'єктів. Обгрунтовуючи свої заперечення відповідач підміняє поняття «відання» на «право господарського відання», які не є тотожними, чим вводить суд в оману щодо реальних обставин, за яких здійснюється зберігання демонтованих рекламних конструкцій. У п.13.5. Правил чітко зазначено, що «демонтовані рекламні засоби транспортуються для подальшого зберігання на територію, що знаходиться у віданні КУ «Одесреклама». Отже, йдеться про територію, яка знаходиться у сфері управління, керування, завідування, підпорядкування комунальної установи. Якби законодавець мав на увазі «господарське відання», то це б прямо було відображено у наведеному вище пункті Правил. Чинне законодавство України включає чимало нормативно-правових актів, в яких застосовується термін «відання» не у значенні «господарське відання» (наприклад, Порядок утворення, реорганізації та ліквідації державних наукових установ (організацій, підприємств), що перебувають у віданні національних галузевих академій наук). Крім того, відповідач зазначає, що право господарського відання виникає на підставі рішення сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради про закріплення нерухомого майна, яке перебуває в комунальній власності, і безоплатно передається відповідному суб'єкту господарювання для його діяльності. Таким чином, якщо б приміщення для зберігання передавалось у господарське відання КУ «Одесреклама» на безоплатній основі, тоді б нівелювався зміст п.13.5. Правил щодо відшкодування власником витрат, пов'язаних зі зберіганням демонтованого рекламного засобу, адже, витрати, що підлягають відшкодуванню, були б відсутні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач стверджує, що у зв'язку з неправомірним розміщенням відповідачем рекламних конструкцій та невиконанням приписів про усунення порушень щодо демонтажу рекламних конструкцій власними силами позивач зазнав витрати на демонтаж та зберігання вищезазначених рекламних засобів. Відтак, позивач вважає, що понесені витрати у зв'язку з вимушеним проведенням демонтажу протиправно розміщених рекламних конструкцій, належних ПП «МАКФІЛ.ГРУП», у розмірі 63850,00грн. та витрати на подальше зберігання демонтованих рекламних конструкцій КУ „Одесреклама" у розмірі 43053,66грн. підлягають відшкодуванню відповідачем згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Породжуючи настання цивільних прав та обов'язків згідно ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, відповідальність у вигляді відшкодування шкоди вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою та настанням негативного результату. Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами. Стягнення шкоди як виду цивільно-правової відповідальності можливе у випадку наявності такої шкоди та обґрунтованості її розміру.

З аналізу вищевказаних норм законодавства, вбачаться, що об'єктивною стороною правопорушення є наявність шкоди в майновій сфері кредитора, протиправна поведінка, яка втілилась в невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та шкодою. Відсутність хоч би одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним зобов'язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України „Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п.3 ч.2 ст.27 Закону України „Про рекламу" визначено, що відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Згідно п.п.24,46,47 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою КМУ №2067 від 29.12.2003р., виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу. У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розповсюджувач зовнішньої реклами, винний у порушенні цих Правил, несе відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.п. 1.2, 1.3 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, правила регламентують порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами та процедуру їх переоформлення, зміни й анулювання, визначають вимоги до технічного стану, художньо-естетичного вигляду та порядку розміщення рекламних засобів, умови користування місцями для розміщення зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності, підстави та порядок здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів, а також порядок здійснення контролю за дотриманням положень цих Правил.

Правила є обов'язковими до виконання всіма суб'єктами, що вступають у правовідносини з питань розміщення зовнішньої реклами у межах території міста Одеси.

Пунктом 1.4 Правил встановлено, договір на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів - двосторонній договір, укладений між розповсюджувачем зовнішньої реклами та КУ "Одесреклама" Одеської міської ради, що визначає їх взаємні права та обов'язки щодо користування місцями для розміщення зовнішньої реклами, які перебувають у комунальній власності; дозвіл - документ встановленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Пунктом 4.1 Правил в редакції станом на момент виникнення порушень, встановлено, що КП "Одесреклама" укладає договори з розповсюджувачами зовнішньої реклами на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів у випадках, передбачених цими Правилами; за направленням робочого органу перевіряє додержання фізичними та юридичними особами вимог цих Правил та надає робочому органу матеріали щодо виявлених порушень; за направленням робочого органу проводить перевірки дотримання фізичними та юридичними особами вимог цих Правил; на підставі направлення робочого органу організовує та/або здійснює власними силами у встановленому порядку демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів;

Згідно п. 6.1 Правил, розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.

Судом встановлено, що згідно листів відповідача, що містяться в матеріалах справи відповідач з 2011р. розміщував засоби зовнішньої реклами за адресами вказаними у листах у додатку (адресна програма), крім того в листі від 30.12.2016р. відповідач повідомляв позивача про те, що у зв'язку із придбанням рекламних конструкцій просив позивача врахувати вказані рекламні конструкції до адресної програми, будь яких доказів самостійного демонтажу рекламних конструкцій відповідачем не надано, таким чином можна зробити висновок, що відповідачем використовувалися рекламні конструкції без отримання відповідних дозволів.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів надання відповідачу дозволів на розміщення зовнішньої реклами, передбачених Правилами розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі.

Розділом 13 Правил визначені підстави та порядок демонтажу рекламних засобів.

13.1. Демонтаж рекламних засобів здійснюється КП "Одесреклама" за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб'єктів господарювання на підставі відповідних договорів.

13.2. Демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цих Правил у наступних випадках:

а) рекламний засіб є протиправно розміщеним;

б) рекламний засіб розміщується з порушенням вимог, передбачених розділом 6 цих Правил, або технічний стан рекламного засобу не відповідає вимогам безпеки, а також якщо відповідні порушення чи недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу;

в) рекламний засіб перебуває у неналежному санітарному та/або технічному стані (забруднений, погано пофарбований, містить несправні конструктивні елементи тощо), а також, якщо відповідні недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу.

13.3. У випадках, визначених абзацом "а" пп. 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється його власником за приписом робочого органу у термін, визначений приписом.

Про виконання припису власник рекламного засобу зобов'язаний письмово повідомити робочий орган не пізніше наступного дня від дати демонтажу рекламного засобу.

У разі невиконання зазначеного припису у встановлений робочим органом термін, демонтаж рекламного засобу здійснюється КП "Одесреклама".

У випадках, визначених абзацами "б", "в" пп. 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється після спливу терміну, зазначеного у приписі робочого органу, якщо вказані у приписі недоліки не усунуті або власник рекламного засобу не здійснив демонтаж самостійно.

13.4. Демонтаж рекламного засобу організовується КП "Одесреклама" на підставі направлення, що видається робочим органом.

13.5. Демонтовані рекламні засоби транспортуються для подальшого зберігання на територію, що знаходиться у віданні КП "Одесреклама". Витрати, пов'язані з проведенням демонтажу рекламного засобу, його транспортуванням та зберіганням, відшкодовуються власником демонтованого рекламного засобу.

КП "Одесреклама" вправі вимагати відшкодування таких витрат у судовому порядку шляхом звернення з відповідним позовом згідно з вимогами чинного законодавства.

13.7. Факт проведення демонтажу рекламного засобу засвідчується актом проведення демонтажу, що складається не пізніше наступного дня від дати проведення демонтажу. За необхідності до акта додається фотофіксація місця розташування до та після демонтажу рекламного засобу.

Акт проведення демонтажу складається в двох примірниках, один з яких спрямовується на зберігання КП "Одесреклама", а другий вручається власнику рекламоносія (у разі його встановлення) або надсилається йому поштою з повідомленням про вручення.

13.8. Зберігання демонтованих рекламних засобів забезпечує КП "Одесреклама", однак не більше терміну зберігання, встановленого цими Правилами.

13.10. Демонтовані тимчасові, а також стаціонарні рекламні засоби з площею носія до 2 кв. м, рекламні засоби будь-якого формату, виконані з тканини або іншого подібного матеріалу, зберігаються комунальним підприємством протягом 3 місяців, а всі інші рекламні засоби - не більше 6 місяців з дати проведення демонтажу. Подальше розпорядження рекламними засобами, термін зберігання яких сплинув, здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства.

У відповідності до п. 15.3. чинних Правил за результатами проведеної на підставі направлення робочого органу перевірки, складається акт, у якому фіксуються виявлені порушення. Акти перевірки та додані до нього матеріали передаються робочому органу, який за наслідками розгляду вказаних матеріалів вправі здійснити наступні дії: звернутися до особи, якою допущено порушення встановленого порядку розміщення зовнішньої реклами, з приписом про усунення порушень у визначений робочим органом термін; звернутися до особи, що протиправно розміщує рекламний засіб, з приписом про здійснення демонтажу протиправно розміщеного рекламного засобу (рекламних засобів); звернутися до уповноважених територіальних органів виконавчої влади у справах захисту прав споживачів щодо фактів виявлених порушень.

Такими актами перевірки є по суті акти фіксації, на підставі яких управлінням реклами ОМР було винесено відповідні приписи про усунення порушень.

Як вбачається з матеріалів справи спеціалістом відділу інспекційнної роботи КП «Одесреклама» Петровою І.В. 26.07.2017р. були складені акти фіксації за наступними адресами рекламних конструкцій: Об'їзна дорога, ринок «Анжеліка», вул. Космонавтів, 1, вул. Академіка Корольова/ ринок «Южний», пл. Середньофонтанська, Люстдорфська дорога/ вул. Костанді, 22.12.2017р. був складений акт фіксації за адресою вул. Новощепний ряд, 2/ вул. Катериниська та 23.05.2018р. був складений акт фіксації за адресою Академіка Корольова, 46.

Після того, як порушення були зафіксовані, позивач звернувся до відповідача з приписами про усунення порушень.

Як встановлено судом, приписи №01-30/6738, №01-30/6733, №01-03/6742, №01-30/6741, №01-30/6745 від 27.07.2017р., №01-30/11501 від 26.12.2017р. та №01-20/3741 від 29.05.2018р. були нарочно отримані директором ПП «МАКФІЛ.ГРУП» про що на вказаних приписах свідчить підпис та прізвище Росоловського Ф.В. та дата їх отримання.

З матеріалів справи та пояснень позивача, відповідач у встановлені у приписі строки демонтаж рекламних конструкцій не виконав, що мало наслідки демонтажу зазначених конструкцій у відповідності до п.п.13.1, 13.3 Правил КП «Одесреклама» за допомогою послуг сторонніх організацій - ТОВ «ГАРАНТІЯ ПЛЮС» згідно умов укладеного договору №1 ТНД/18 від 25.06.2018р.

Згідно наявних в матеріалах справи актів проведення демонтажу №7085 від 18.07.2018р. (Люстдорфська дорога/Костанді), №760 від 26.07.2018р. (вул. Космонавтів,1), №761 від 26.07.2018р. (пл. Середньофонтанська), №762 від 27.07.2018р. (вул. Новощепний ряд, 2/Катеринінська), №766 від 26.07.2018р. (вул. Ак. Корольова/ ринок «Южний»), №1085 від 08.09.2018р. (Об'їзна дорога, ринок «Анжеліка») було демонтовано рекламні конструкції, що належать відповідачу.

Вартість демонтажу склала 63850,00грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи Специфікаціями від 18.07.2018р., 26.07.2018р., 27.07.2018р. та від 08.09.2018р. про вартість робіт з демонтажу рекламних конструкцій.

Судом встановлено, що позивач за надані ТОВ «ГАРАНТІЯ ПЛЮС» послуги з демонтажу розрахувався у повному обсязі, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень №65 від 27.08.2018р. та №157 від 12.11.2018р.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що загальна сума вартості демонтажу рекламних конструкцій, яка підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача складає 63850,00грн.

Щодо позовних вимог про відшкодування відповідачем 43053,66грн. витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій слід зазначити наступне.

Пункт 13.5 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі передбачає відшкодування власником демонтованого рекламного засобу витрат, пов'язані зі зберіганням рекламного засобу.

В якості доказів понесення витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій позивачем надані копії договорів суборенди №11/18 від 11.06.2018р. (термін дії з 11.05.2018 року по 31.12.2018р.) та №АР2/19 від 26.02.2019р. (термін дії з 02.01.2019р. по 31.12.2019р.) відповідно до яких Суборендодавець надає Суборендареві послуги щодо оренди нежитлових приміщень для зберігання демонтованих рекламних конструкцій. На виконання п. 1.1. договорів Суборендодавець зобов'язується передати Суборендареві в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 250,35кв.м, що розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Латівка, вул. Світла, буд. 3-Б.

Пунктом 3.1. договорів встановлено, що розмір суборендної плати на місяць становить 8934,00грн.

У відповідності до п. 3.4. договорів суборендна плата включає в себе послуги Суборендодавця щодо охорони та зберігання майна Суборендаря на території приміщення. Виходячи з розміру суборендної плати та площі орендованого складу, позивач розрахував вартість одного дня зберігання 1кв.м рекламної конструкції, яка складає 1,17грн.

Помножуючи вартість зберігання 1кв.м. рекламного засобу на площу рекламного засобу та на кількість днів його зберігання, позивач розрахував вартість зберігання рекламних конструкцій ПП «МАКФІЛ.ГРУП», а саме: у період з 18.07.2018р. по 01.06.2019р. (319 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 46, склала 6718,14грн. з ПДВ; у період з 18.07.2018р. по 01.06.2019р. (319 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога/ вул. Костанді, склала 6718,14грн. з ПДВ; у період з 26.07.2018р. по 01.06.2019р. (311 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 1, склала 6549,66грн. з ПДВ; у період з 26.07.2018р. по 01.06.2019р. (311 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 12кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, пл. Середньофонтанська, склала 4366,44грн. з ПДВ; у період з 27.07.2018р. по 01.06.2019р. (310 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2/ вул. Катерининська, склала 6528,60грн. з ПДВ; у період з 26.07.2018р. по 01.06.2019р. (311 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова/ ринок «Южний», склала 6549,66грн. з ПДВ; у період з 08.09.2018р. по 01.06.2019р. (267 днів) вартість зберігання рекламного засобу площею 18кв.м, демонтованого за адресою: м. Одеса, Об'їзна дорога, ринок «Анжеліка», склала 5623,02грн. з ПДВ.

Згідно умов договорів, а саме п.3.3., суборенда сплачується на підставі актів надання послуг та рахунку у безготівковій формі на поточний рахунок Суборендодавця.

Судом встановлено, що на виконання умов договорів між сторонами договору суборенди були складені та підписані акти надання послуг №ОУ-0000018 від 02.08.2018р., №ОУ-0000020 від 03.09.2018р., №ОУ-0000022 від 05.10.2018р., №ОУ-0000024, №ОУ-0000026, №ОУ-0000028, №ОУ-0000030 від 06.03.2019р., №ОУ-0000032 від 06.03.2019р., №ОУ-0000034, №ОУ-0000036, №ОУ-0000038, та виставлені рахунки №СФ-0000018 від 02.08.2018р., №СФ-0000020 від 03.09.2018р., №СФ-0000022 від 05.10.2018р., №СФ-0000024 від 19.11.2018р., №СФ-0000026 від 07.12.2018р., №СФ-0000028 від 10.12.2018р., №СФ-0000030 від 06.03.2019р., №СФ-0000032 від 06.03.2019р., №СФ-0000034 від 16.04.2019р., №СФ-0000036 від 06.05.2019р., №СФ-0000038 від 07.06.2019р.

Вказані рахунки були сплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень №46 від 03.08.2018р., №72 від 05.09.2018р., №115 від 09.10.2018р., №169 від 20.11.2018р., №184 від 10.12.2018р., №185 від 10.12.2018р., №256 від 06.03.2019р., №257 від 06.03.2019р., №33 від 17.04.2019р., №34 від 07.05.2019р., №37 від 10.06.2019р.

Судом також встановлено, що позивач звертався до відповідача з листами №01-27/444 від 06.08.2018р. та №01-27/584 від 11.09.2018р. про необхідність протягом 5 робочих днів прибути до позивача для здійснення заходів щодо повернення демонтованих рекламних конструкцій та попереджено відповідача про те, що у разі ігнорування з відповідача будуть стягнуті кошти за демонтаж, транспортування та зберігання рекламних конструкцій.

Станом на день розгляду справи відповідач не надав доказів спростовуючих позовні вимоги.

Враховуючи підтвердження позивачем понесених витрат на зберігання демонтованих рекламних конструкцій, відсутність в матеріалах справи доказів спростовуючих вимоги позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 43053,66грн. витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Комунальної установи "Одесреклама" до Приватного підприємства "МАКФІЛ.ГРУП" про стягнення 63850,00грн. вартості демонтажу рекламних конструкцій та43053,66грн. витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00грн. покласти на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунальної установи "Одесреклама" до Приватного підприємства "МАКФІЛ.ГРУП" про стягнення 63850,00грн. вартості демонтажу рекламних конструкцій та 43053,66грн. витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства "МАКФІЛ.ГРУП" (65085, м. Одеса, вул. Нескучна, 47, ) на користь Комунальної установи "Одесреклама" (65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д, ) 63850,00грн. вартості демонтажу рекламних конструкцій,43053,66грн. витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій, 1921,00грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 11.11.2019р. у зв'язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 04.11.2019р. по 08.11.2019р. включно.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова