ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р. Справа№ 910/4324/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Чорногуза М.Г.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Перше Травня»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2019

у справі № 910/4324/19 (суддя: Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кордон-СБ»

до Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Перше травня»

про стягнення 47 292,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кордон-СБ» звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдінг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Перше травня» 9 534,78 грн. 3 % річних та 37 790,33 грн. інфляційних нарахувань як міри відповідальності за порушення строку виконання грошового зобов`язання зі сплати 540 456,99 грн. боргу, присудженого судовим рішенням.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням строків виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором, що підтверджено рішенням господарського суду від 01.10.2018 у справі № 910/10670/18.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 910/4324/19 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Агрофірма Авангард» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кордон-СБ» 9 502 грн. 3 % річних, 37 790 грн. 33 коп. інфляційних втрат та 1 921 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що факт прострочення відповідача є доведеним та може слугувати законною підставою для нарахування позивачем та стягнення судом 3 % річних та інфляційних втрат. При цьому, перевіривши розрахунок позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що за уточненим розрахунком суду розмір 3 % річних мав би становити 9 534,78 грн., а інфляційних нарахувань - 42 654,45 грн. за період з 01.08.2018 по 19.03.2019. Проте, оскільки суд не вправі виходити за межі позовних вимог, позов задовольняється відповідно до розрахунку позивача.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Перше Травня» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/4324/19 скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Апелянт зазначає, що розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних здійснено на загальну суму заборгованості, а не щодо кожного акту виконаних робіт, а тому є неправильним.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Перше Травня» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 910/4324/19 - залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги, поновлено Публічному акціонерному товариству «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Перше Травня» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 910/4324/19, відкрито апеляційне провадження у справі №910/4324/19. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Надано строк на подачу відзивів, заяв, клопотань. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/4324/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги.

Позивач своїм правом на надання відзиву не скористався.

Згідно з ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Отже, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує 192 100,00 грн. (1921,00 грн. * 100 = 192 100,00 грн.).

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення 47 292,33 грн., вказана справа, відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, відноситься до малозначних справ.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без повідомлення учасників процесу.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

01.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кордон-СБ» (охоронне агентство або охорона) та Публічне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Перше травня» (замовник) уклали договір про надання охоронних послуг № 01-10-16, за яким позивач зобов`язався забезпечити недоторканість об`єкту охорони, що передається замовником під охорону згідно з актом прийняття об`єкту під охорону (додаток 4 до договору), а замовник зобов`язався щомісячно сплачувати охоронному агентству встановлену цим договором плату.

У зв`язку з порушенням відповідачем грошових зобов`язань за вказаним договором через несвоєчасну та неповну оплату наданих послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кордон-СБ» звернулося до суду з позовом про стягнення 502 666,66 грн. боргу з оплати вартості наданих послуг з охорони за жовтень 2016 - квітень 2017 років , 180 119,90 грн. пені, 18 468,00 грн. 3 % річних та 65 896,30 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2018 у справі № 910/10670/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кордон-СБ» задоволено частково, стягнуто 502 666,66 грн. боргу, 133 398,21 грн. пені, 18 468,00 грн. 3 % річних, 61 916,36 грн. інфляційних втрат на 8 946,74 грн. судового збору.

Звертаючись з даним позовом, позивач зазначив, що присуджена до стягнення за рішенням суду заборгованість надійшла на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Кордон-СБ» лише 19.03.2019, а тому він просив стягнути з відповідача 9 534,78 грн. 3 % річних та 37 790,33 грн. інфляційних втрат, які розраховані за період з 01.08.2018 по 19.03.2019.

Відповідач факт прострочення за договором про охорону об`єкта від 01.10.2016 № 01-10-16 в сумі 502 666,66 грн. не заперечив та не спростував, проте позовні вимоги просив відхилити повністю як в суді першої інстанції, що відображено у відзиві, так і в суді апеляційної інстанції, що відображено в апеляційній скарзі, оскільки позивач неправильно, на його думку, розрахував суми, які, на думку позивача, підлягають стягненню.

Згідно з нормами до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України вказується, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, колегія суддів зазначає, що факт наявності заборгованості відповідача у зв`язку з неналежним виконанням договору в сумі 502 666,66 грн. встановлений судовим рішенням у справі № 910/10670/18, а тому не підлягає доказуванню.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість була погашена лише у зв`язку з виконанням судового рішення у справі № 910/10670/18, яке відбулось 19.03.2019.

Позивачем заявлена до стягнення сума інфляційних втрат та 3% річних на суму заборгованості (502 666,66 грн.) та за період з 01.08.2018 по 19.03.2019, тобто за період який не був предметом розгляду у справі № 910/10670/18, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що нарахування за цим позовом 3 % річних та інфляційних втрат з 01.08.2018 є правомірним.

З огляду на викладене, як правильно вказав суд першої інстанції, факт прострочення відповідача є доведеним та може слугувати законною підставою для нарахування позивачем та стягнення судом 3 % річних та інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок позивача та розрахунок суду першої інстанції, колегія суддів встановила, що відповідачем заявлено до стягнення 9 502,00 грн. 3% річних, а відповідно до арифметично правильного розрахунку правильною 3% річних за спірний період мало бути нараховано суму 9 543,78 грн., при цьому суд першої інстанції в результаті технічної помилки вказав суму 9 534,78 грн. переплутавши місцями цифри « 3» та « 4».

З огляду на те, що суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог без наявності на те передбачених законом підстав, а технічна помилка суду не призвела до прийняття неправильного рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню три відсотки річних за користування коштами у спірний період в сумі 9 502,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних втрат за період з 01.08.2018 по 19.03.2019 без урахування індексу інфляції за березень місяць 2019 року, оскільки такий індекс на момент звернення не був встановлений.

Здійснивши розрахунок суми інфляційних втрат з урахуванням суми заборгованості та періоду прострочення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір інфляційних втрат за спірний період становить 42 645,45 грн., однак, враховуючи, що розрахунок здійснено без врахування індексу інфляції за березень 2019 року, заявлена до стягнення сума в розмірі 37790,33 грн. є обґрунтованою, та такою, що правомірно задоволена судом першої інфляції.

Щодо доводів апелянта про безпідставне нарахування індексу інфляції та 3% річних одразу на всю суму заборгованості, а не за кожним актом окремо, колегія суддів зазначає, що з урахуванням того, що на період з якого позивач почав нараховувати 3% річних та інфляційній втрати заборгованість відповідача становила всю суму яка є базою нарахування вказаних сум (502666,66 грн.), нарахування 3% річних та інфляційних втрат на всю суму не спричинила до помилки в розрахунках, що не було спростовано апелянтом.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованою, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Перше Травня» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 910/4324/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі №910/4324/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним акціонерним товариством «Агрохолдинг Авангард» в особі філії «Птахофабрика «Перше Травня».

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 910/4324/19.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

М.Г. Чорногуз