УХВАЛА

11 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 910/3361/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Мамалуй О.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019

(головуючий - Разіна Т.І., судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.)

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2019

(суддя Зеленіна Н.І.)

у справі №910/3361/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 37 260,91 грн,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 у справі №910/3361/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги АТ "Укртрансгаз", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення з АТ "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейне об`єднання "Робочий стіль" (далі - ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль") заборгованості за неналежне виконання відповідачем умов Договору № від 22.09.2017 у сумі 37260,91 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 у справі №910/3361/19 позов задоволено, з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий стіль" 33 048,00 грн заборгованості, 1 159,85 грн 3% річних, 3 053,06 грн інфляційних втрат та 1 921,00 грн судового збору.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2019 встановлено, що справа №910/3361/19 відноситься до категорії малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 2 ст. 293 ГПК України і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

У касаційній скарзі скаржник не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями, оскільки вони ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що є підставою для перегляду в касаційному порядку малозначної справи №910/3361/19, виходячи з пп. "а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Разом з тим оцінивши доводи скаржника, Верховний Суд вважає, що вони зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи та переоцінки доказів, які були здійсненні судами під час розгляду справи по суті, і в цілому до заперечення результату розгляду справи судом.

Верховний Суд зазначає, що аргументів та доводів, які б свідчили про фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з матеріалів даної касаційної скарги не вбачається та вони не знайшли свого документального підтвердження, оскільки скаржник не навів переліку судових рішень, які б доводили факт неоднакового застосування судами норм матеріального права при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

Водночас незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про те, що їх касаційне оскарження має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин, що підпадають під дію підпунктів "а-г" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, за яких Верховний Суд міг би визнати справу №910/3361/19 такою, судові рішення у якій можуть бути переглянуто у касаційному порядку.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "Укртрансгаз" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 у справі №910/3361/19.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді Н.М. Губенко

О.О. Мамалуй