РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3049/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (м. Харків)
до Національної академії Національної гвардії України (м. Харків)
про стягнення 17799,89 грн,
за участю представників:

позивача - адв. Парахіної В.В. (довіреність від 20.02.2019);

відповідача - юр. Чалої Ю.В. (довіреність від 31.08.2017);

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (надалі - позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Національної академії Національної гвардії України (надалі - відповідач), в якій просить стягнути з Національної академії Національної гвардії України на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість за договором №17161 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 17799,89 грн, а саме: пеню у сумі 14156,47 грн, 3% річних у сумі 1179,75 грн, та індекс інфляції у сумі 2463,67 грн на п/р НОМЕР_1 а АТ "Мегабанк", МФО 351629, . Витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати за договором приєднання №17161 від 01.01.2019 та комерційної пропозиції, розміщених на офіційному веб-сайті позивача.

У зазначеній вище заяві позивач просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу №922/3049/19 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.10.2019 об 11:00 год, про що повідомлено учасників справи.

04.10.2019 позивач надав заяву на виконання вимог ухвали про відкриття провадження у справі за позовом ПАТ "Харківенергозбут" до Національної академії Національної гвардії України від 24.09.2019 із засвідченими належним чином копіями документів та поясненнями.

10.10.2019 відповідач надав відзив на позов, в якому вважає позовні вимоги ПАТ "Харківенергозбут" стосовно стягнення штрафних санкцій безпідставними та необґрунтованими та просить зменшити розмір пені на 50% від розрахунків, наданих позивачем за договором №17161 від 11.02.2004, обґрунтовуючи це тим, що Національна академія Національної гвардії України є державною організацією, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету. У зв`язку з непостійним фінансуванням відповідач не міг вчасно проводити платежі відповідно до договору.

Протокольною ухвалою суду від 23.10.2019 відзив відповідача на позов був прийнятий судом до розгляду.

16.10.2019 позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач посилаючись на відсутність коштів та належності до бюджетної організації, що фінансується з загального державного бюджету, не надає жодного документального підтвердження свого скрутного матеріального становища. Крім того, законодавець не звільняє від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов`язань, передбачених ст. 230 ГК України, ст. 549, 625 ЦК України, організацій, які є бюджетними та фінансуються з загального державного бюджету.

Відповідь на відзив на позовну заяву позивача була прийнята судом до розгляду протокольною ухвалою суду від 23.10.2019.

23.10.2019 відповідач надав клопотання про зменшення розміру пені, яке буде вирішено судом при ухваленні рішення, про що зазначено в протокольній ухвалі суду від 23.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.10.2019 повідомлено сторін про відкладення розгляду справи на 06.11.2019 о 12:00 год.

04.11.2019 відповідач надав додаткові пояснення, які прийняті судом до розгляду протокольною ухвалою суду від 06.11.2019.

У судовому засіданні 06.11.2019 представник позивача підтримував позовні вимоги у повному обсязі, а представник відповідача заперечував з підстав та обсязі, викладених у відзиві на позов та просив зменшити розмір пені на 50%.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

11.02.2004 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (постачальник) та Академією внутрішній військ МВС України (споживач) було укладено договір №17161 про постачання електричної енергії, за яким постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.2014 №526-р Академію внутрішніх військ МВС України перейменовано в Академію Національної гвардії України.

Указом Президента України №497 від 04.06.2014 Академії Національної гвардії України надано статус національної і надалі іменовано її - Національна академія Національної гвардії України.

Відтак, Національна академія Національної гвардії України є правонаступником усіх цивільних прав та обов`язків Академії внутрішніх військ МВС України.

29.09.2016 Акціонерною кампанією "Харківобленерго" та Національною академією Національної гвардії України укладено додаткову угоду про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 17161 від 11.02.2004, якою цей договір був викладено в новій редакції.

У пункті 9.5 договору в редакції додаткової угоди від 29.09.2016 сторони погодили, що договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01.01.2019 Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19.06.2018 №505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти дорговір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Однак, Закон України "Про ринок електричної енергії" врегульовує лише питання енергоринку, жодним чином не впливаючи на вимоги бюджетного та закупівельного законодавства.

Відповідно до підпункту 12 пункту 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Згідно зі Статутом, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.01.2017 №11 "Про внесення змін до Статуту Національної академії Національної гвардії України", Національна академія Національної гвардії України є державним вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України.

Одночасно з цим, відповідно до статті 22 Закону України "Про Національну гвардію України" фінансування діяльності Національної гвардії України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У розумінні Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIII Національна академія Національної гвардії України є замовником, оскільки є державною, бюджетною та неприбутковою установою, яка повністю фінансується з Державного бюджету України.

Відповідно до частини 7 статті 2 вказаного Закону замовнику забороняється: придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом.

На підставі визначених чинним законодавством України правових норм у березні 2019 року Національною академією Національної гвардії України через систему "Prozorro" було проведено переговорну процедуру на постачання електричної енергії.

В результаті проведення якої між Національною академією Національної гвардії України (замовник) та Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" (учасник) було укладено договір про закупівлю електричної енергії №117 від 27.03.2019 (далі - договір), за яким учасник постачає електричну енергію (код за ДК 021:2015 - 09310000-5 - електрична енергія) електрична енергія, як різновид товару для забезпечення потреб замовника, а замовник оплачує учаснику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №4-091С,17161 від 01.01.2019 (далі - договір про постачання електричної енергії ПУП).

Пунктом 3.1 договору сторони визначили ціну договору, яка згідно з обсягами державного бюджетного фінансування становить 5351430,50 грн з ПДВ.

Пункт 3.2 вказаного договору передбачає, що замовник зобов`язаний зменшувати загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки замовника за електричну енергію здійснюється на підставі виставленого учасником рахунка, акта про використану електричну енергію та акта приймання-передачі електричної енергії.

Розрахунки проводяться у відповідності до додатку 2 "Комерційна пропозиції", яка є невід`ємною частиною цього договору, що передбачено пунктом 4.2 договору.

Розділом VII "Відповідальність сторін" договору сторони передбачили, що у разі невиконання, або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами, цим договором, умовами договору про постачання електричної енергії ПУП, зазначеному в п. 1.1 цього договору та правилами роздрібного ринку електричної енергії.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі електричної енергії за бюджетні кошти учасник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі, які передбачені умовами договору про постачання електричної енергії ПУП, зазначеному в п. 1.1 договору.

Види порушень та санкції за них передбачені умовами договору про постачання електричної енергії ПУП, зазначеному у п. 1.1 договору.

Абзаци 2, 3, 4 пункту 5.11 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №4-091С,17161 від 01.01.2019 передбачають, право постачальника вимагати сплату пені у разі порушення споживачем строків оплати, яка нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором.

Споживач сплачує за вимогою постачальника (позивача) пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

27.03.2019 разом з договором сторонами була укладена комерційна пропозиція для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, суб`єктів господарювання, предметом діяльності якої є надання житлово-комунальних послуг населенню, установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення (далі - комерційна пропозиція), що є додатком №2 до договору про закупівлю електричної енергії №117 від 27.03.2019.

Пунктом 4 вищезазначеної комерційної пропозиції встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається замовнику протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду.

Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка замовнику.

Рахунки на оплату надаються замовнику у відповідних структурних підрозділах постачальника (учасника). В разі неотримання замовником рахунків постачальник (учасник) направляє рахунки замовнику поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими замовником з дня їх відправлення.

Відповідно до п. 7 комерційної пропозиції, у разі порушення замовником строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник (учасник) проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 10 робочих днів від дня його отримання замовником.

Відповідно до п. 10.1 договору про закупівлю електричної енергії №117 від 27.03.2019 цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Дія цього договору розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли з 01.01.2019 на підставі ч. 3 ст. 637 Цивільного кодексу України.

Як зазначає позивач у позовній заяві, згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго" проведені нарахування та за результатами розрахункових періодів, сформовані рахунки за електричну енергію за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2019 року.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, здійснивши постачання електроенергії споживачу за період з січня по липень 2019 року, що підтверджується копіями відповідних актів приймання-передачі електричної енергії, а також рахунками за електричну енергію за договором за вищевказаний період.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунки за електричну енергію нараховану за період з січня по липень 2019 року, були отримані уповноваженою особою відповідача, а також надіслані відповідачу згідно умов договору, про що свідчать копії списків згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та відмітки у книгах реєстрації видачі рахунків за електроенергію.

Так, рахунок за січень 2019 року був отриманий уповноваженою особою відповідача 04.02.2019, рахунок за лютий 2019 року 04.03.2019, рахунок за березень 2019 - 01.04.2019, рахунок за квітень 2019 - 03.05.2019, рахунок за травень 2019 - 03.06.2019, за липень 2019 року 31.07.2019, про що є відмітка у книгах реєстрації видачі рахунків за електроенергію.

Рахунок за червень 2019 року згідно пункту 4 додатку №2 до договору вважається отриманим відповідачем 02.07.2019, про що свідчить копія списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

Також позивачем була надіслана претензія №16-РЦ/08-342 від 15.07.2019 про стягнення заборгованості по договору про постачання електричної енергії споживачу постачальника універсальних послуг, яка отримана відповідачем 17.07.2019, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, як зазначає позивач у позові, та відповідач у своєму відзиві на позов, останній свої зобов`язання щодо оплати за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №1609 від 04.04.2019, №1611 від 04.04.20189, №1613 від 04.04.2019, №2203 від 08.05.2019, №3584 від 10.06.2019, однак несвоєчасно, у зв`язку з чим відповідачу позивачем нарахована пеня у сумі 14156,47 грн, 3% річних у сумі 1179,75 грн та інфляційні витрати у сумі 2463,67 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм та п. 7 комерційної пропозиції, позивач здійснив нарахування відповідачу пені за період з 01.03.2019 по 05.04.2019 у сумі 14156,47 грн, 3% річних за період з 01.03.2019 по 05.04.2019 у сумі 1179,75 грн, інфляційні витрати за січень 2019 р. у сумі 2463,67 грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пред`явлених до стягнення 3% річних та інфляційних, а також враховуючи, що відповідач визнає інфляційні втрати в сумі 2463,67 грн і 3% річних в сумі 1179,75 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню повністю.

Як зазначено вище, відповідачем було надано клопотання про зменшення розміру пені на 50% від розрахунків, наданих позивачем, яке було також заявлено у відзиві на позов.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання відповідач зазначає, що відповідно до чинного законодавства України Національна академія Національної гвардії України є державною організацією (установою, закладом), основним видом діяльності якої є вища освіта. Одночасно, відповідач є неприбутковою установою, тобто утримується за рахунок коштів відповідного (державного) бюджету. Всі витрати такої установи узгоджуються з органом, який уповноважений здійснювати фінансування такої установи, для чого складається кошторис, в який вносяться всі статті витрат.

Відповідач є одержувачем бюджетних коштів третього рівня від головного розпорядника - Головного управління Національної гвардії України та входить до системи Міністерства внутрішніх справ України.

У зв`язку з непостійним фінансуванням, відповідач не зміг вчасно проводити платежі відповідно до договору.

Крім того, усі платежі проходить через Управління державної казначейської служби у Основ`янському районі м. Харкова, що впливає на строк виконання своїх фінансових зобов`язань відповідачем, який фактично не мав можливості самостійно впливати на здійснення розрахунків за електричну енергію.

Національна академія Національної гвардії України, яка входить до складу Національної гвардії України, залучається до виконання завдань, пов`язаних з проведенням операції Об`єднаних сил, тому стягнення з неї штрафних санкцій наносить шкоду не тільки майновим інтересам відповідача, а насамперед інтересам держави і її обороноздатності, що є винятковою обставиною для зменшення суми штрафних санкцій.

Крім того, відповідач у своїх додаткових поясненнях зазначає, що позивач у своїй позовній заяві стверджує, що розрахунок за спожиту електроенергію Національна академія Національної гвардії України мала здійснювати відповідно до публічного договору та комерційної пропозиції розміщених на офіційному сайті Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (https://zbutenergo.kharkov.ua). Однак, зазначене твердження суперечить законодавчо унормованій процедурі оплати рахунків одержувачами бюджетних коштів.

Натомість, Національна академія Національної гвардії України діяла відповідно до абзацу 7 пункту 2.9 глави 2 наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 "Про затвердження порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України", яким унормовано, що органи казначейства не реєструють зобов`язання у разі відсутності документів щодо закупівлі товарів, робіт та послуг відповідно до законодавства у сфері закупівель.

Оскільки між сторонами не було укладено договору щодо закупівлі електричної енергії, то Національна академія Національної гвардії України не мала юридичних підстав щодо взяття бюджетних зобов`язань та здійснення оплати за січень, лютий, березень 2019 року.

Отже, вина Національної академії Національної гвардії України в порушенні цього зобов`язання відсутня, відповідачем було вжито всіх належних від неї заходів щодо виконання господарських зобов`язань перед ПАТ "Харківенергозбут".

Частиною першою статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

В частині третій статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд також зауважує, що цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Водночас, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку, змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013.

Судом встановлено, що відповідач є державним закладом, основним видом діяльності якого є вища освіта. Також є неприбутковою установою, що утримується за рахунок коштів державного бюджету та перебуває в обслугуванні Державної казначейської служби України.

При цьому, матеріали справи не містять доказів спричинення позивачеві негативних наслідків у зв`язку з несплатою відповідачем за електричну енергію у строки, встановлені договором, оскільки втрати від знецінення коштів компенсуються, зокрема, стягненням інфляційних втрат та 3% річних за час, в який позивач не міг користуватися коштами.

З огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги ступінь виконання зобов`язання відповідачем, відсутність доказів понесення позивачем збитків в результаті дій відповідача, відсутність вини відповідача у простроченні виконання зобов`язання, та враховуючи, що прострочення оплати відповідачем сталося внаслідок особливостей бюджетного законодавства та об`єктивних обставин, які не залежать від волі відповідача, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50% (7078,24 грн).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню частково, в частині стягнення пені у сумі 7078,24 грн, 3% річних у сумі 1179,75 грн, індексу інфляції у сумі 2463,67 грн і судовий збір в сумі 1157,10 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 193, 233 ГК України, ст. 525, 526, 530, 610, 611, 629, 714 ЦК України, ст. 46, 73, 74, 76 - 80, 86, 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, м-н. Захисників України, 3. Код ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, Код ) пеню у сумі 7078,24 грн, 3% річних у сумі 1179,75 грн, індекс інфляції у сумі 2463,67 грн і судовий збір в сумі 1157,10 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційного скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "12" листопада 2019 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http:// reyestr.court.gov.ua/.