ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" листопада 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2611/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул.Артилерійська,1,Одеса,Одеська область,65039) до відповідача: Благодійна організація "Благодійний фонд "Проміння добра" (вул.Коблевська,20,Одеса,Одеська область,65039)

про стягнення 108941,26 грн.;

за участю представників:

від позивача:Кшнясєва Л.В. довіреність

від відповідача: не з`явився; .

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Благодійна організація "Благодійний фонд "Проміння добра", в якому просить господарський суд: про стягнення 108941,26 грн..

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 526, 785, 795, ЦК України, ст. 193 ГК України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою суду від 09.09.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

По справі оголошувалась перерва до 06.11.2019р. про що було зазначено в протоколі судового засідання від 09.10.2019р..

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою відповідно до витягу. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою „адресат відсутній". Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 28.03.2018року, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.03.2017р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (далі - Позивач) та Благодійною організацією «Благодійний фонд «Проміння добра» (далі - Відповідач) був укладений договір оренди № 2/35 (далі - Договір) відповідно до якого Орендарю надано в строкове платне користування об`єкт комунальної власності - нежитлові приміщення підвалу, загальною площею 308,0 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Коблевська, 20, строком до 27.02.2020 р.

11.06.2018р. Департамент звернувся до Господарського суду Одеської області у зв`язку невиконанням умов договору оренди № 2/35 в частині сплати орендної плати за період з 01.03.2017 р. по 30.05.2018 р. Благодійною організацією «Благодійний фонд «Проміння добра».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2018 р. по справі № 916/1158/18 позовні вимоги Департамента були задоволені в повному обсязі, а саме було вирішено стягнути заборгованість з орендної плати, розірвати договір оренди нежитлових приміщень підвалу № 2/35 від 27.03.2017 р. та виселити Благодійну організацію «Благодійний фонд «Проміння добра» з нежитлових приміщень підвалу, загальною площею 308,0 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Коблевська, 20 .

Вищезазначене рішення Благодійною організацією «Благодійний фонд «Проміння добра» не оскаржувалось.

На підставі не виконання орендарем вищевказаного рішення Господарського суду Одеської області, Департаментом надіслано на адресу відповідача претензію № 01-13/2059 де зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно п. 2.2, п. 2.4 Договору, ст. 762 ЦК України, ч. З ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Відповідач зобов`язаний сплачувати встановлену орендну плату своєчасно та у повному обсязі. Проте Відповідач не виконував вказані вимоги, систематично не сплачував орендну плату у зв`язку із чим, з`явилась заборгованість у розмірі 27 059, 04 грн. за період з 01.06.2018 р. по 27.09.2018 р.

Також з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, що прямо передбачено п.5.2 Договору оренди.

Оскільки Відповідач прострочив сплату орендної плати, позивачем нараховано пеню за серпня та вересень 2019 р. у сумі 2 360,52 грн.

Крім того, Відповідач був зобов`язаний виконати рішення суду про виселення та передати Департаменту нежитлові приміщення підвалу, загальною площею 308,0 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Коблевська, 20 .

Позивач зазначає, що враховуючи не повернення відповідачем орендованого приміщення з Відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення, що за період з 28.09.2018 р. по 12.03.2019 р. складає 79 521.70 грн.

Отже, на підставі ст.ст. 526, 785, 795, ЦК України, ст. 193 ГК України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна Департамент звернувся в Господарський суд Одеської області з позовною заявою про стягнення боргу в розмірі 108941,26грн. та про стягнення судових витрат.

Оцінивши надані докази у їх сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст.283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В ч.3 ст.285 ГК України встановлено, що орендар зобов`язаний... своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно із приписами ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст.762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму…

Згідно ч.1 ст.2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 р. № 2269-XII (із змінами) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За правилами ч.3 ст.18 цього ж Закону України орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», за користування об`єктом оренди орендар вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як зазначалось вище, згідно п. 2.2, п. 2.4 Договору, відповідач зобов`язаний сплачувати встановлену орендну плату своєчасно та у повному обсязі.

Проте відповідач не виконував вказані вимоги, орендну плату за період з 01.06.2018 року по 27.09.2018 року не сплатив і тому у відповідача існує заборгованість у розмірі 27059,04 грн., яка підлягає стягненню.

Крім того, позивачем нараховано пеню в розмірі 2360,52грн.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п.8.2 Договорів, у разі наявності по орендній платі та іншим витратам за договором за попередній місяць станом на 15 число поточного місяця, Орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості включно.

Пунктом 5.2 Договору оренди передбачено, що за несвоєчасну сплату орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом пеня у розмірі 2360,52 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується стягнення неустойки в розмірі 212873,16грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Частиною 2 статті 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

В пункті 5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 р. № 12, зазначено, що застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України. Таким чином, застосування до відповідних позовів спеціальної позовної давності, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, є неправильним.

Відповідно до п. 4.7 договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх і оренду та відшкодувати Орендодавцю збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Пунктом 4.10 договору встановлено, що у випадку припинення дії цього договору, у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, Орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акта приймання - передачі приміщення.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2018 р. по справі № 916/1158/18 позовні вимоги Департамента були задоволені в повному обсязі, а саме було вирішено стягнути заборгованість з орендної плати, розірвати договір оренди нежитлових приміщень підвалу № 2/35 від 27.03.2017 р. та виселити Благодійну організацію «Благодійний фонд «Проміння добра» з нежитлових приміщень підвалу, загальною площею 308,0 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Коблевська, 20 .

Вищезазначене рішення Благодійною організацією «Благодійний фонд «Проміння добра» не оскаржувалось тому є чинним.

Відповідач був зобов`язаний виконати рішення суду про виселення та передати Департаменту нежитлові приміщення підвалу, загальною площею 308,0 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Коблевська, 20 .

Як вбачається з акту державного виконавця другого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 12.03.2019р., відповідач у нежитловому приміщенні підвалу, загальною площею 308,0 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Коблевська, 20 не знаходиться.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення, що за період з з 28.09.2018 р. по 12.03.2019 р. складає 79 521.70 грн.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Стягнути з Благодійна організація "Благодійний фонд "Проміння добра" (вул.Коблевська,20,Одеса,Одеська область,65039, код 40693568) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, код 26302595) заборгованості з орендної плати у розмірі 27059,04 грн. (двадцять сім тисяч п`ятдесят дев`ять грн. 04коп.), пеню в розмірі 2360,52грн. (дві тисячі триста шістдесят грн. 52 коп.) неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 79521,70 грн. (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять одна грн. 70 коп.) та 1921грн. (одна тисяча девятсот двадцять одна грн. 00 коп.) судового збору.

Повне рішення складено 11 листопада 2019 р.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов