ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" листопада 2019 р. Справа № 911/2824/19

Господарський суд Київської області, у складі судді Лилака Т.Д. розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ" (Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське)

про витребування з незаконного володіння земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА ФАРМ" на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :01:005:0025 для ведення особистого селянського господарства на території Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

За ч. 4 ст. 56 ГПК України передбачено, що держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

У випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які звертаються до суду за захистом прав і інтересів інших осіб, повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах таких осіб.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. ч. 1 - 3 ст. 53 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 164 ГПК України встановлено вимогу за якою до позовної заяви, підписаної представником позивача, має бути додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

За ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" та п. 1 Положення про службове посвідчення працівника прокуратури України та зразка такого посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2012 № 386, унормовано, що належність посадової особи до системи органів прокуратури, а також її повноваження, визначені Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру" та іншими законодавчими актами засвідчує службове посвідчення.

Натомість в порушення ч. 5 ст. 164 ГПК України заявником не додано до позовної заяви документів (наказ на призначення, службове посвідчення тощо), що підтверджують, по-перше, повноваження ОСОБА_3 як Заступника прокурора Ченігівської області, по-друге, повноваження ОСОБА_3 на підписання ним позовної заяви, та, по-третє, належність ОСОБА_3 до системи органів прокуратури.

Також суд вказує, що згідно з вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1, пп. 2 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року складає 1921,00 грн.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, прокурор звернувся до суду із позовом, в якому міститься вимога про витребування із чужого незаконного володіння майна (земельної ділянки), яка по суті є вимогою майнового характеру.

При цьому, як зазначено в п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Водночас слід зазначити, що суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом п. 3 ч. 3 ст. 162 і ст. 163 ГПК України такий обов`язок покладається на позивача.

На підтвердження оплати прокурором судового збору за вимогою про витребування із чужого незаконного володіння майна (земельної ділянки), останнім надано до суду платіжне доручення № 2628 від 04.11.2019 на суму 1921,00 грн.

Обгрунтованість проведеного розрахунку судового збору, прокурор підтверджує з посиланням на нормативно-грошову оцінку 1 га ріллі на території Київської області, яка, за його твердженням, становить 26531,00 грн.

Оскільки прокурором у позові заявлено вимогу про витребування на користь держави земельної ділянки, площа якої складає 2,0000 га, то відповідно до здійснених прокурором розрахунків ціна позову становить 53062,00 грн (26531,00х2), а розмір судового збору, відповідно, 1921,00 грн.

Однак прокурор не подав до позовних матеріалів документів, які б підтверджувати нормативно-грошову оцінку 1 га ріллі на території Київської області у розмірі 26531,00 грн.

Поряд з іншим, суд вказує, що приписами ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Натомість з метою визначення вартості об`єкта оцінки проводиться саме експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них.

Водночас експертного висновку, з якого можна було б встановити у 2019 році дійсну ринкову вартість спірного майна, яке просить витребувати прокурор у даній справі, до суду подано не було.

При цьому за п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України унормовано, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається саме вартістю майна.

При цьому, під дійсною вартістю розуміється "грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості" (п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 №20).

Проаналізувавши тлумачення змісту всіх видів вартості, передбачених пунктом 3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", слід дійти висновку про те, що поняття "дійсна вартість" є практично тотожним за своїм значенням до закріпленого у вітчизняних національних стандартах поняття "ринкова вартість", під яким розуміється "вартість майна, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу".

Так, приписами статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачена можливість для встановлення дійсної вартості майна шляхом проведення оцінки майна та складення за її результатами звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), про повернення якого просить позивач.

Однак позивач документів, що посвідчують станом на 2019 рік дійсну вартість майна, про витребування якого заявлено позовну вимогу, суду разом з позовною заявою не подав, а визначена прокурором ціна позову, з якої було сплачено ставку судового збору, не підтверджена документально та не доведено, що вона відповідає ринковій вартості спірного майна станом на день подання позову до суду.

За таких обставин, сплачена прокурором сума судового збору у розмірі 1921,00 грн є документально необґрунтованою, що позбавляє суд можливості встановити виконання прокурором вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України щодо сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи, що прокурором при звернення до суду з позовною заявою були порушені вимоги встановлені п. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 164 ГПК України, вказане є підставою для залишення позову без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши прокурору строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання до суду доказів, що підтверджують повноваження ОСОБА_3 як Заступника прокурора Ченігівської області, повноваження ОСОБА_3 на підписання ним позовної заяви, належність ОСОБА_3 до системи органів прокуратури, а також належних та допустимих доказів, які підтверджують дійсну ринкову вартість земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер :01:005:0025, що знаходиться за адресою: Лозовоярівська сільська рада Яготинського району Київської області, станом на день подання позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 164, ст. ст. 174, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.11.2019 вих №05/1-1305-19 залишити без руху.

2. Заступнику прокурора Чернігівської області протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз`яснити Заступнику прокурора Чернігівської області, що в разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Т.Д. Лилак