УХВАЛА

м. Київ

19.11.2019Справа № 910/12684/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбі Форм»

до 1. Міністерства юстиції України

2. Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального

округу Павловської Ганни Олегівни

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДАРНИЦЯ»

4. Компанія «Канела Інвестмент ЛТД» (KANELA INVESTMENT LTD)

про визнання протиправними дій та скасування рішень

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

Без виклику представники учасників справи:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбі Форм" до Міністерства юстиції України та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про:

- визнання протиправними дій приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни (номер свідоцтва 7505) щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, реєтраційний номер нерухомого майна: 63), індексний номер: 29579123 від 12.05.2016 20:12:19;

- визнання протиправними дій приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни (номер свідоцтва 7505) щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, реєстраційний номер нерухомого майна: 63), індексний номер: 29578663 від 12.05.2016 19:04:46;

- визнання протиправними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Білицької Валентини Миколаївни (номер свідоцтва 5115) щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29695736 від 21.05.2016 12:59:09 (реєстраційний номер нерухомого майна: 63);

- визнання протиправними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Білицької Валентини Миколаївни (номер свідоцтва 5115) щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29693003 від 20.05.2016 22:09:14 (реєстраційний номер нерухомого майна: 63);

- визнання протиправними дій нотаріусів щодо не перенесення записів про обтяження речових перенесення записів про обтяження речових прав на новостворені об`єкти, а саме приміщення 1 та приміщення 2 за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144 Б;

- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо внесення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, реєстраційний номер нерухомого майна: 63), індексний номер: 29579123 від 12.05.2016 20:12:19, номер запису про право власності 14484003;

- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо внесення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, реєстраційний номер нерухомого майна: 63), індексний номер: 29578663 від 12.05.2016 19:04:46, номер запису про право власності 14484028;

- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Білицької Валентини Миколаївни щодо внесення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29695736 від 21.05.2016 12:59:09, (реєстраційний номер нерухомого майна: 63), номер запису про право власності 14603095;

- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Білицької Валентини Миколаївни щодо внесення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29693003 від 20.05.2016 22:09:14, (реєстраційний номер нерухомого майна: 63), номер запису про право власності 14603238.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані рішення про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. "А"), загальною площею 2 862,4 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 Б , за третіми особами прийняті відповідачем-2 та приватним нотаріусом Білецькою В.М. в порушення положень ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та відповідного Порядку. Зокрема, наголошено, що фактично двічі здійснено реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДАРНИЦЯ" на підставі одного і того ж правовстановчого документа. Разом з тим, як вказує позивач, останній є власником вказаних нежитлових приміщень та зареєстрував свої майнові права на підставі іпотечного договору у порядку, що визначений ст.33-35 Закону України "Про іпотеку". З огляду на наведене, позивач вважає, що державні реєстратори (приватні нотаріуси Білецька В.М. і Павловська Г.О .) були зобов`язані прийняти рішення про відмову у державній реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна спочатку за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" (відкриття нового розділу на майно при наявності відкритого розділу на це ж майно), та згодом за компанією КАНЕЛА ІНВЕСТМЕНТ ЛІМІТЕД (KANELA INVESTMENT LTD), зокрема, у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень (номер запису про обтяження: 9200218 від 27.03.2015р. та номер 14345096 від 27.04.2016р.) у зв`язку з арештами нежитлових приміщень підвального та першого поверху (в літ. А) в буд. № 144-Б, Харківське шосе в м. Києві.

09.07.2019р. до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про залучення в якості співвідповідачів по справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДАРНИЦЯ» та Компанії «Канела Інвестмент ЛТД» (KANELA INVESTMENT LTD).

Ухвалою від 10.07.2019р. клопотання позивача було задоволено; залучено до участі у справі в якості відповідача 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДАРНИЦЯ» та відповідача 3 Компанію «Канела Інвестмент ЛТД» (KANELA INVESTMENT LTD).

12.11.2019р. судом було відкладено розгляд справи по суті на 20.11.2019р.

18.11.2019р. до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДАРНИЦЯ» про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/12684/18.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач 3 посилався на те, що постановою від 07.03.2019р. Північного апеляційного господарського суду скасовано ухвалу від 08.01.2019р. Господарського суду міста Києва про зупинення провадження у справі. Одночасно, заявником вказано, що суддею з порушенням норм чинного Господарського процесуального кодексу України прийнято докази, які було надано позивачем поза межами встановленого строку на їх подання. Вказані обставини, на думку відповідача 3, вказують на сприяння судді Спичака О.М. позивачу та упередженість під час розгляду справи.

Розглянувши у нарадчій кімнаті подану представником відповідача 3 заяву про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/12684/18, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого відводу та наявність підстав для вирішення питання про відвід у відповідності до ч.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд зазначає наступне.

За приписами ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Проте, за висновками суду, обставини, що наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДАРНИЦЯ», не є належними та достатніми у розумінні ст.35 Господарського процесуального кодексу України для того щоб вважати, що суддя Спичак О.М. не може розглядати справу №910/12684/18 та підлягає відводу.

Слід зазначити, що згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії «Про закон «Про статус суддів» судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Суд зазначає, що при розгляді справи та вирішенні клопотань учасників судового процесу (в тому числі, про доручення доказів) суд керується саме нормами чинного господарського процесуального законодавства, засадами здійснення господарського судочинства та дотримується вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого розгляду спору.

Частиною 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є:1) верховенство права;2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Суд звертає увагу відповідача 3 на те, що статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Тобто, суд зауважує, що дії стосовно долучення до матеріалів справи доказів як позивача, так і відповідачів направлені саме на дотримання вищенаведених принципів господарського судочинства та забезпечення повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та прийняття обґрунтованого та справедливого рішення по справі, а отже, ніяким чином не може вказувати на упередженість судді Спичака О.М.

Одночасно, суд наголошує, що посилання заявника на скасування судом апеляційної інстанції ухвали про зупинення провадження також є безпідставним, оскільки скасування судового рішення не є підставою для відводу судді від розгляду справи у розумінні ст.35 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відповідачем 3 відводу, та необхідність передачі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДАРНИЦЯ» про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/12684/18 для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись приписами ст.ст.32, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДАРНИЦЯ» про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/12684/18 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Спичак О.М.