ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2019 р. Справа№ 910/4034/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Смірнової Л.Г.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - Кудинов Ю . Ю. особисто та Цвєтінський С.А. , представник, ордер серія КВ №422214 від 11.11.2019;

від відповідача - Комлик І . С., представник, ордер серія АІ №1000211 від 26.04.2019;

від третьої особи - не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кудинова Юрія Юрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 у справі №910/4034/19 (суддя Підченко Ю.О., повний текст складено - 14.08.2019) за позовом Фізичної особи - підприємця Кудинова Юрія Юрійовича до Фізичної особи - підприємця Скороходової Олени Аркадіївни, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Флорінг Компані» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 79 580,00 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Фізична особа-підприємець Кудинов Юрій Юрійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Скороходової Олени Аркадіївни про розірвання договору купівлі-продажу паркетної дошки та стягнення коштів у сумі 79 580,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив про порушення його прав, як споживача, у зв`язку з тим, що відповідач передав йому товар неналежної якості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 у справі №910/4034/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами того факту що поставлений відповідачем позивачеві товар вартістю 79 580,00 грн. є неякісним з огляду на істотні недоліки, які спричинені з вини відповідача, або третьої особи (яка у свою чергу є постачальником даного товару відповідачеві), тобто не доведено того факту, що відповідачем порушено права позивача, за захистом яких він звернувся до суду із даним позовом.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Апелянт зазначає, що висновок суду про «недоведення позивачем належними, допустимими та достовірними доказами того факту, що поставлений відповідачем позивачеві товар вартістю 79 580,00 грн. є неякісним з огляду на істотні недоліки…» не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом не було враховано встановлених постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2019 у справі №756/7572/16-ц обставин істотного порушення вимог щодо якості спірного товару (паркетної дошки), придбаної позивачем у Скороходової О.А . За доводами апелянта, встановлені апеляційним судом обставини у справі №756/7572/16-ц щодо неналежної якості паркетної дошки, є достовірним доказом порушення прав позивача у даній справі, що є підставою для розірвання договору та стягнення коштів з відповідача.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги за апеляційною скаргою.

У судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа правом на участь свого представника у даному судовому засіданні не скористалась, хоча про дату, час та місце судового засідання призначеного на 11.11.2019 була повідомлена належним чином; копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2019 про призначення справи до розгляду на 11.11.2019 представник третьої особи отримав 30.10.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Слід зазначити, що явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Беручи до уваги надані позивачем, його представником та представником відповідача пояснення, а також з урахуванням того, що неявка представника третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як зазначає позивач, у червні 2015 року ним було придбано у відповідача товар - дошку паркетну, 3-х шарову, розміром 240195/14, венге, Люкс, 3-полосну, UV- масло, браш, losk, тм Serifoglu (Туреччина) у кількості 98,28 м2 вартістю 79 580,00 грн., що підтверджується замовленням №98 від 11.06.2015 та видатковою накладною №65 від 12.06.2015.

В тому ж місяці 2015 року, на підставі замовлення №1 та видаткової накладної №2, позивач продав вказаний товар ОСОБА_5 .

Однак, виявивши недоліки проданого товару, ОСОБА_5 звернувся до ФОП Кудинова Ю.Ю. з позовом про захист прав споживача, повернення вартості товару, стягнення збитків.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2019 у цивільній справі №756/7572/16-ц позов задоволено та стягнуто з ФОП Кудинова Ю.Ю. на користь ОСОБА_5 вартість дошки паркетної в розмірі 83 319,49 грн.

Позивач стверджує, що не мав можливості виявити порушення вимог стосовно якості паркетної дошки при її купівлі, а тому з огляду на обставини, встановлені в ході розгляду цивільної справи, в результаті чого з нього було стягнуто вартість товару, 19.03.2019 позивач звернувся до Скороходової О.А. із заявою про повернення йому сплачених коштів за дошку паркетну.

Проте вказана заява була залишена без відповіді.

Враховуючи викладене, позивач на підставі ст. ст. 651, 653 Цивільного кодексу України просить суд розірвати договір, укладений між ним та ФОП Скороходовою О.А. , і посилаючись на ст. ст. 4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. ст. 675, 678, 679 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача вартість поставленого ОСОБА_5 товару в сумі 79 580,00 грн.

Судом першої інстанції у задоволенні позову відмовлено.

Колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Слід зазначити, що істотними умовами договору поставки є: предмет договору, строки і порядок поставки товару та оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Отже, чинне законодавство допускає можливість укладення правочинів у спрощений спосіб, зокрема, шляхом викладення його змісту в певному документі, зокрема, у видатковій накладній.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2015 року між ФОП Кудиновим Ю.Ю. (покупець) та ФОП Скороходовою О.А. (постачальник) була досягнута домовленість про купівлю-продаж дошки паркетної, 3-х шарової, розміром 240195/14, венге, Люкс, 3-полосної, UV-масло, браш, loсk, тм Serifoglu (Туреччина) у кількості 98,28 м2.

Так, згідно замовлення №98 від 11.06.2015 вартість вказаного товару разом з доставкою складає 79 580,29 грн.

Зазначене замовлення було оплачено позивачем, що підтверджується прибутковим касовим ордером №66 від 12.06.2015, разом з квитанцією до прибуткового касового ордеру на суму 79 580,00 грн. та у відповідності до підписаної сторонами видаткової накладної №65 від 12.06.2019 постачальник передав товар покупцю.

Згодом, як вказує позивач, придбана ним у ФОП Скороходової О.А. дошка паркетна, була продана ОСОБА_5

Однак, в подальшому з`ясувалося, що переданий позивачем ОСОБА_5 товар є неякісним.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на обставини, встановлені під час розгляду справи №756/7572/16-ц за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи - підприємця Кудинова Юрія Юрійовича та товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Флорінг Компані», третя особа - Скороходова Олена Аркадіївна , про захист прав споживача, розірвання договору, повернення вартості товару, стягнення збитків.

Так, у рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2018 у справі №756/7572/16-ц викладено наступні обставини справи.

У червні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до фізичної особи-підприємця Кудинова Ю.Ю. , ТОВ «Прайм Флорінг Компані», третя особа - Скороходова О.А. про захист прав споживачів, розірвання договору, повернення товару та стягнення збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в червні 2015 року він придбав у ФОП Кудинова Ю.Ю. паркетну дошку на загальну суму 85 770, 06 грн. В період із 08.07.2015 року по 17.07.2015 року підрядником були виконані роботи по влаштуванню паркетної дошки і прийняті замовником. Після виконання монтажу паркетної дошки одна (ціла) пачка паркетної дошки, як залишок була повернута продавцю отримано компенсацією її вартості.

В подальшому позивачем були виявлені дефекти паркетної дошки у вигляді тріщин та відшарування верхнього шару цінної деревини по всій площі влаштованої дошки.

Таким чином, ОСОБА_5 просить суд стягнути з ФОП Кудинова Ю.Ю. і ТОВ «Прайм Флорінг Компані» у солідарному порядку грошові кошти сплачені ним за паркетну дошку в сумі 83 319 грн. 49 коп., матеріальну шкоду пов`язану із виконанням робіт з монтажу дошки у сумі 7 497 грн., демонтажу дошки з попереднім захистом стін та стелі у сумі 8 040 грн., вартість ремонту цементної стяжки в сумі 13 850 грн., вартість робіт, проведених після улаштування дошки (вартість плінтуса, встановлення, демонтаж, вартість плитки, встановлення і демонтаж дверних блоків, частковий ремонт дверних коробок і наличників, транспортні витрати) 11 620 грн., вартість проведення експертизи 7 000 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 6 188 грн. 51 коп. інфляційного збільшення боргу та три відсотки річних у розмірі 2 458 грн. 50 коп., які передбачені ст. 625 ЦК України.

Також, як вбачається з рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2018 у справі №756/7572/16-ц, судом під час розгляду справи було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої вирішено доручити експертам товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз». За результатами проведеного дослідження висновком експерта №8971 від 24.01.2018 встановлено, що паркетна дошка містить наступні істотні недоліки: значне поперечне викривлення (жолоблення) планок - ламелей верхнього шару паркетних дощок повздовж всієї довжини дошки, часткове відшарування планок - ламелей верхнього шару паркетних дощок по бічних краях ламелей та тріщин на поверхні ламелей. Стосовно причин втрати якості паркетної дошки експерт зазначає, що жолоблення (викривлення) деревини пов`язане з впливом на неї вологи. За характером пошкоджень ймовірні дві причини викривлення планок та псування продукції: фактичні технічні характеристики паркетної дошки є такими, що не відповідають вимогам до такої продукції або у приміщенні квартири після укладення паркетної дошки з 17.07.2015 року до жовтня 2015 року відносна вологість повітря деякий час була високою (понад 60 % - що є порушенням вимог до зберігання та експлуатації паркетної дошки за нормативними документами). При цьому, на час проведення дослідження встановити температурно-вологісний режим у квартирі позивача в період 17 липня до жовтня 2015 року не можливо. Так само, в рамках товарознавчої експертизи не можливо встановити фактичні технічні характеристики досліджуваної паркетної дошки, а тому визначити однозначну причину втрати її якості (виробничі недоліки, неналежні умови зберігання або неналежна технологія монтажу) не видається за можливе.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2018 у справі №756/7572/16-ц в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 було відмовлено.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2019 вказане рішення суду першої інстанції скасовано, позов частково задоволено та стягнуто з фізичної особи - підприємця Кудинова Ю.Ю. на користь ОСОБА_5 вартість паркетної дошки в розмірі 83 319,49 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому, апеляційний суд виходив з того, що експертом у висновку №8971 від 24.01.2018 зазначено, що існуючі недоліки паркетної дошки 3-х шарової, розмір 2400/195/14, венге, Люкс, 3-полосну, UV - масло, браш, lock, тм Serifoglu (Туреччина) придбаної 11.06.2015 року ОСОБА_5 у ФОП Кудинова Ю.Ю. за рахунком №1 від 11.06.2015 року - значне поперечне викривлення (жолоблення) планок-ламелей верхнього шару паркетної дошки повздовж всієї довжини дошок, часткове відшарування планок-ламелей верхнього шару паркетних дошок та тріщини на поверхні ламелей є істотними недоліками товару.

Беручи до уваги, що експертом визначено недолік товару як істотний, Київський апеляційний суд у своїй постанові вказав на помилковість висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилаючись на обставини, встановлені апеляційним судом у цивільній справі, стверджує, що оскільки недоліки паркетної дошки, проданої ним ОСОБА_5 визначені як істотні, вказане є підставою для розірвання договору купівлі-продажу, укладеного із Скороходовою О.А. та повернення сплачених коштів за товар.

Стосовно наведених доводів, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплачених за товар грошових коштів; вимагати заміни товару.

Разом з тим, поняття істотного недоліку міститься у Законі України «Про захист прав споживачів».

Так, у п. 12 ст. 1 Закону визначено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з наведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Тобто, істотним є недолік товару, який виник з вини виробника, продавця або виконавця.

При цьому, у висновку експерта №8971 від 24.01.2018, про який зазначав суд в цивільній справі, експерт послався на істотний характер недоліку спірної паркетної дошки, однак, у висновку не зазначено чіткої причини і з чиєї вини відбулося пошкодження паркету.

Натомість, згідно висновку експерта, ймовірні дві причини викривлення планок та псування продукції: фактичні технічні характеристики паркетної дошки є такими, що не відповідають вимогам до такої продукції або у приміщенні квартири після укладення паркетної дошки з 17.07.2015 року до жовтня 2015 року відносна вологість повітря деякий час була високою (понад 60 % - що є порушенням вимог до зберігання та експлуатації паркетної дошки за нормативними документами). При цьому, експерт вказує, що на час проведення дослідження встановити температурно-вологісний режим у квартирі позивача в період 17 липня до жовтня 2015 року не можливо.

Отже, зазначеним висновком експертизи достовірно не встановлено того факту, чи фактичні технічні характеристики паркетної дошки є такими, що не відповідають вимогам до такої продукції, та чи у приміщенні квартири після укладення паркетної дошки з 17.07.2015 року до жовтня 2015 року відносна вологість повітря була такою високою, що спричинила псування товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Утім, позивачем у даній справі жодним чином не доведено, що пошкодження паркету, придбаного у ФОП Скороходової О.А. та проданого в подальшому ОСОБА_5 , відбулось саме з вини відповідача, оскільки такі пошкодження могли бути наслідком порушення ОСОБА_5 вимог виробника щодо правильного встановлення та експлуатації паркетної дошки, або ж на якість паркету могло вплинути неналежне зберігання позивачем такого товару до його передачі ОСОБА_5 , чи неналежне транспортування (поставка) паркету ОСОБА_5 .

При цьому, судом не приймаються твердження позивача про те, що паркетна дошка, до її передачі ОСОБА_5 , зберігалась у відповідача, так як такі доводи теж жодним чином не підтверджені.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущенні, що ФОП Скороходовою О.А. було продано позивачу неякісну паркетну дошку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ФОП Скороходовою О.А. та ФОП Кудиновим Ю.Ю. взяті на себе зобов`язання щодо оплати та передачі товару виконано в повному обсязі та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Отже, для розірвання договору за рішенням суду однією із необхідних умов є істотне порушення цього договору, для підтвердження якого необхідно довести, що внаслідок такого порушення другій стороні договору було завдано шкоду та внаслідок цієї шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Разом з тим, суду не надано належних доказів того, що відповідач здійснив істотне порушення взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим вимога позивача про розірвання договору є безпідставною.

Згідно із ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 1 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивачем, не доведено належними, допустимими та достовірними доказами того факту що поставлений відповідачем позивачеві товар вартістю 79 580,00 грн. є неякісним з огляду на істотні недоліки, які спричинені з вини відповідача, або третьої особи (яка у свою чергу є постачальником даного товару відповідачеві), а відтак, не доведено того факту, що відповідачем порушено права позивача, за захистом яких він звернувся до суду із даним позовом, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Стосовно заяви відповідача про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Згідно п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.05.2014 у справі №3-23гс14.

Таким чином, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позову, строк позовної давності та наслідки її спливу в такому разі не підлягають застосуванню.

Таким чином, судом правомірно не застосовано строк позовної давності.

Твердження позивача про порушення його прав як споживача відхиляються колегією суддів, з огляду на наступне.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно положень ч. 1 ст. 22 Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Разом з тим, Фізична особа - підприємець Кудинов Юрій Юрійович не є споживачем в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, споживачем може бути лише фізична особа, однак у даному спорі позивач - особа, яка займається підприємницькою діяльністю.

При цьому, викладені у справі обставини свідчать про те, що позивачем було придбано товар не для особистих потреб, а з метою його перепродажу третім особам.

Отже, з огляду на те, що особа, яка звернулася до суду за захистом своїх прав у даній справі не є споживачем в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», а тому вимоги позивача щодо захисту його порушеного права як споживача товару є безпідставними.

Враховуючи викладене та те, що позивач не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні, колегія суддів вважає, що місцевий суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця Кудинова Юрія Юрійовича .

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кудинова Юрія Юрійовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 у справі №910/4034/19 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 18.11.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Кропивна