ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019м. ДніпроСправа № 904/3984/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК Дніпротрейд", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віва-Інвест", м. Дніпро

про стягнення основного боргу, штрафу, пені в сумі 11 860,53 грн

Представники:

від позивача: Нікішин Д.В., довіреність №89 від 30.05.2019

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДК Дніпротрейд" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віва-Інвест" (далі - відповідач) про стягнення основного боргу в сумі 9 068,56 грн, штрафу в сумі 453,43 грн, пені в сумі 1 322,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору куплі-продажу продукції № Дт-098 від 12.01.2018 в частині здійснення розрахунку за поставлену продукцію.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 позовну заяву залишено без руху і зобов`язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

24.09.2019 позивач подав до господарського суду позовну заяву (уточнену) вих. б/н від 23.09.2019 про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 9 068,56 грн, штраф в сумі 478,43 грн і пеню в сумі 2 313,54 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2019, після усунення позивачем недоліків, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.10.2019.

Ухвалою суду від 17.10.2019 відкладено розгляд справи на 05.11.2019.

В судове засідання, призначене на 05.11.2019, з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги і надав клопотання вих. № б/н від 05.11.2019 про долучення до матеріалів справи копій податкових накладних №277 від 06.03.2018, №2482 від 25.05.2018, №108 від 03.02.2018, №118 від 03.07.2018, №392 від 04.07.2018, №758 від 07.07.2018. Суд долучив клопотання позивача з додатками до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив. Копії ухвал господарського суду від 25.09.2019 про відкриття провадження у справі, від 17.10.2019 про відкладення судового засідання були направлені за місцезнаходженням ТОВ "Віва-Інвест", зазначеним в позовній заяві і підтвердженим витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (отриманим за запитом Господарського суду Дніпропетровської області № від 06.09.2019 - арк.с. 22-25): 49070, м. Дніпро, вулиця Абхазька, будинок 4, квартира 60.

Згідно з інформацією про відстеження поштового відправлення на офіційному сайті АТ "Укрпошта", відправлення зі штрихкодовими ідентифікаторами №647, №380 перебувають у точці видачі/доставки з 01.10.2019 і 25.10.2019 відповідно.

Зважаючи на вищевикладене, господарським судом дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення відповідача про здійснення розгляду даної справи.

Сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на подання зокрема відзиву на позов, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 23.04.2018 у справі №916/3188/16.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 05.11.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДК Дніпротрейд" (далі - позивач, постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Віва-Інвест" (далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу продукції №Дт-098 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти й оплатити пиво, алкогольні напої, мінеральну воду і слабоалкогольні напої (далі - продукція), повернути зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором, у кількості, згідно специфікації, погодженій сторонами або за заявкою, що передається покупцем операторам або торговим представникам постачальника.

Згідно з п. 4 розділу І Договору, підтвердженням факту узгодження умов доставки продукції є підписана сторонами товарно-транспортна накладна та/або видаткова накладна (далі по тексту - накладна).

Пунктом 2 розділу ІІІ Договору передбачено умови розрахунків: термін остаточного розрахунку за відвантажену покупцеві продукцію - 13 днів з моменту одержання продукції.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 9 568,56 грн за видатковими накладними №63 від 06.03.2018 на суму 200,30 грн з ПДВ, №29 від 25.05.2018 на суму 1 330,29 грн з ПДВ, №51 від 03.07.2018 на суму 2 432,55 грн з ПДВ, №38 від 03.07.2018 на суму 2 452,05 грн з ПДВ, №67 від 04.07.2018 на суму 635,63 грн з ПДВ, №49 від 07.07.2018 на суму 2 517,74 грн з ПДВ.

Здійснення поставки відповідачем продукції за вказаними видатковими накладними також підтверджується податковими накладними №277 від 06.03.2018, №2482 від 25.05.2018, №108 від 03.02.2018, №118 від 03.07.2018, №392 від 04.07.2018, №758 від 07.07.2018, складеними постачальником і зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач здійснив часткову оплату поставленої продукції в сумі 500,00 грн згідно з платіжним дорученням №4383 від 04.01.2019. Відтак, сума заборгованості відповідача за складає 9 068,56 грн (9 568,56 грн - 500,00 грн = 9 068,56 грн), що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, підписаним представниками сторін і скріпленим їхніми печатками (арк.с. 20).

В силу статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

У відповідності до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Враховуючи умови розрахунків, визначені в п. 2 розділу ІІІ Договору, граничним строком оплати є:

- за видатковою накладною №63 від 06.03.2018 - 19.03.2018;

- за видатковою накладною №29 від 25.05.2018 - 07.06.2018;

- за видатковими накладними №51 від 03.07.2018, №38 від 03.07.2018 - 16.07.2018;

- за видатковою накладною №67 від 04.07.2018 - 17.07.2018;

- за видатковою накладною №49 від 07.07.2018 - 20.07.2018.

Відповідач не надав доказів здійснення оплати поставленої продукції в сумі 9 068,56 грн за вищевказаними видатковими накладними, доводи позивача щодо наявності основного боргу в сумі 9 068,56 грн шляхом надання належних доказів не спростував.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 9 068,56 грн є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з пунктом 1 розділу VI Договору, у випадку прострочення терміну розрахунків за відвантажену продукцію, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі 0,5% від вартості неоплаченої продукції за кожен календарний день прострочення платежу за відвантажену продукцію та штраф у розмірі 5% від вартості невчасно оплаченої продукції.

За умовами пунктів 7, 8 розділу VI Договору, сплата штрафів, пені й індексу інфляції не звільняє покупця від обов`язку оплатити суму основного боргу. До вимог про стягнення неустойки (штрафу), за угодою сторін, застосовується позовна давність в три роки.

За розрахунком позивача, розмір штрафу становить 478,43 грн, розмір пені за прострочення терміну розрахунків за відвантажену продукцію за загальний період прострочення з 20.03.2018 по 04.07.2019 - 2 313,54 грн.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

В силу п. 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку, що він здійснений правильно, а відтак позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 478,43 грн підлягають задоволенню повністю.

За перерахунком суду, з урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, загальна сума пені складає 1 727,30 грн, а саме:

- за видатковою накладною №63 від 06.03.2018 (період прострочення - з 20.03.2018 по 20.09.2018) - 34,98 грн;

- за видатковою накладною №29 від 25.05.2018 (період прострочення - з 08.06.2018 по 08.12.2018) - 236,83 грн;

- за видатковими накладними №51 від 03.07.2018, №38 від 03.07.2018 (період прострочення - з 17.07.2018 по 17.01.2019) - 884,31 грн;

- за видатковою накладною №67 від 04.07.2018 (період прострочення - з 18.07.2018 по 18.01.2019) - 115,09 грн;

- за видатковою накладною №49 від 07.07.2018 (період прострочення - з 21.07.2018 по 21.01.2019) - 456,09 грн;

Відтак, позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково, в сумі 1 727,30 грн (34,98 грн + 236,83 грн + 884,31 грн + 115,09 грн + 456,09 грн = 1 727,30 грн).

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, в розмірі 1 826,05 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пункт 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив судовий збір у сумі 2 007,00 грн згідно з платіжним дорученням №2957 від 04.09.2019 (арк.с. 10), тоді як належна до сплати сума судового збору, виходячи з розміру заявлених майнових вимог позивача (11 860,53 грн) становить 1 921,00 грн. Зайво сплачений судовий збір у сумі 86,00 грн підлягає поверненню позивачу за його клопотанням на підставі ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віва-Інвест" (49070, м. Дніпро, вулиця Абхазька, будинок 4, квартира 60, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК Дніпротрейд" (49000, м. Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 37, ) основний борг в сумі 9 068,56 грн (дев`ять тисяч шістдесят вісім гривень 56 копійок), штраф в сумі 478,43 грн (чотириста сімдесят вісім гривень 43 копійки), пеню в сумі 1 727,30 грн (одна тисяча сімсот двадцять сім гривень 30 копійок), судовий збір в сумі 1 826,05 грн (одна тисяча вісімсот двадцять шість гривень 05 копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.11.2019.

Суддя А.Є. Соловйова